Провадження № 4-с/591/48/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2025 року

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді - Ніколаєнко О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Полякової А.О.,

стягувача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_2 на дії приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Савенка Юрія Олександровича, стягувач ОСОБА_3 , заінтересована особа: Зарічний відділ Державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2024 року скаржник звернувся до суду зі скаргою, мотивованою тим, що 27.09.2024 приватним виконавцем Савенком Ю.О. було відкрито виконавче провадження №76150420 щодо стягнення з ОСОБА_2 коштів в сумі 81 121,60 грн. на підставі дубліката виконавчого листа №2-1031/10, виданого зарічним районним судом 09.09.2024. Вважає цю постанову протиправною. На виконанні у Зарічному ВДВС перебувало виконавче провадження ВП №24395878 з примусового виконання зазначеного виконавчого листа, у ньому було описане належне боржнику майно автомобіль, та передано стягувачу за його згодою. Зазначає, що рішення суду виконано в повному обсязі, оскільки автомобіль, вартість якого є більшою за суму боргу, передано стягувачу. Про існування виконавчого провадження скаржнику стало відомо 07.10.2024, після того, як із заробітної плати було знято кошти за виконавчим провадженням.

Просить: поновити строк на звернення зі скаргою, визнати незаконною та скасувати постанови приватного виконавця Савенка Ю.О. від 27.09.2024 про відкриття виконавчого провадження ВП №76150420 у зв`язку з її фактичним виконанням, від 07.10.2024 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Стягувачем подано заперечення на скаргу, у яких він зазначає, що у виконавчому провадженні, яке перебувало на виконанні у Зарічному ВДВС, борг не було сплачено. Ухвалою суду було замінено стягувача у виконавчому провадженні. Виконавчий лист востаннє пред`являвся банком на виконання у 2018 році. Передача державним виконавцем стягувачу нереалізованого майна повинно оформлюватись актом, якого не надано. Просить відмовити у задоволенні скарги.

У судове засідання скаржник та його представник не з`явились. Від представника надійшло клопотання про розгляд справи без його участі. У судових засіданнях під час судового розгляду скаржник та представник заяву підтримали із зазначених підстав, додатково пояснили, що борг за виконавчим листом було сплачено, наразі відбувається подвійне стягнення. Боржник пояснив, що передав автомобіль державному виконавцю в рахунок сплати боргу, надав копію акта.

Стягувач у судовому засіданні заперечував проти скарги із зазначених у поданих запереченнях підстав.

У судове засідання приватний виконавець та представник Зарічного ВДВС у м. Суми не з`явились. Про дату, час та місце розгляду скарги повідомлені належним чином.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що на виконанні у Відділі ДВС Сумського міського управління юстиції перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа від 10.01.2011 №2-1031 Зарічного районного суду м. Суми про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» заборгованості за кредитним договором від 15.01.2008 в розмірі 80 199,60 грн., 120 грн. витрат на ІТЗ, 802 грн. в рахунок відшкодування судового збору.

Відповідно до витягу з ВП спецпідрозділ стан виконавчого провадження значиться як завершений. 28.03.2013 була винесена постанова, якою ПАТ «Брокбізнесбанк» в рахунок погашення боргу рухоме майно: автомобіль Chevrolet Lacetti, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2007 року випуску, вартість якого у відповідності до звіту з незалежної оцінки майна від 17.10.2012 складає 84 086 грн., що належав ОСОБА_2

27.06.2013 було виведено виконавче провадженні зі зведеного, підставою вказано відсутність у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до закону України «Про виконавче провадження» заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними (а.с. 9).

Відповідно до наданої скаржником копії акту державного виконавця від 28.03.2013, старшим державним виконавцем ВДВС СМУЮ при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження №29914067 про стягнення з ОСОБА_2 на користь юридичних осіб заборгованості зафіксовано факт передачі автомобіля Chevrolet Lacetti, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2007 року випуску, який належить ОСОБА_2 . Автомобіль передається представнику ПАТ «Брокбізнесбанк» рахунок погашення заборгованості за ціною 84 086 грн. (а.с. 95).

Відповідно до відповіді від 14.11.2024 Зарічного ВДВС у м. Суми виконавче провадження №24395878 завершено, борг не сплачено. Надати документи не має можливості, оскільки виконавче провадження знищене за закінченням строку зберігання (а.с. 60)

На виконанні у Зарічному ВДВС м. Суми ГТУЮ в Сумській області перебувало виконавче провадження ВП №57300357 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Зарічним районним судом м. Суми 10.01.2011 у справі №2-1031/10 про стягнення з ОСОБА_2 коштів на користь ПАТ «Брокбізнесбанк». Постановою державного виконавця від 28.09.2018 відкрито виконавче провадження, постановою від 29.10.2019 виконавчий лист було повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення (а.с. 26, 71).

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 21.12.2023 замінено стягувача у виконавчому провадженні №57300357 з примусового виконання виконавчого листа, виданого на виконання рішення від 27.12.2010 (а.с. 23-24).

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 22.08.2024 у справі №2-1031/10(провадження №6/591/121/24) видано постановлено видати дублікат виконавчого листа у цій справі (а.с. 24-25)

09.09.2024 Зарічним районним судом м. Суми видано дублікат виконавчого листа від 27.12.2010 у справі №2-1031/10 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» коштів.

24.09.2024 ОСОБА_1 подано приватному виконавцю Совенку Ю.О. заяву про відкриття виконавчого провадження, до якої стягувачем було додано копію ухвали суду від 21.12.2023 про заміну сторони виконавчого провадження, дублікат виконавчого листа №2-1031/10 про стягнення коштів з ОСОБА_2 , копію постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП №57300357 від 29.10.2019, копія ухвали про видачу дубліката виконавчого листа (а.с. 21-22).

27.09.2024 приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Савенком Ю.О. відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №6/591/121/24, виданого 09.09.2024 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 коштів у розмірі 81 121,60 грн. У постанові замість єдиного унікального номера справи, у якій видано виконавчий лист, зазначено номер провадження (а.с. 26-27). В цей же день приватним виконавцем також винесено постанови про стягнення з боржника основної винагороди в розмірі 8 112,16 грн., про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 485,00 грн., про арешт коштів боржника в межах суми стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця та мінімальних витрат виконавчого провадження (а.с. 26-30).

07.10.2024 приватним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на доходи боржника (а.с. 31-32).

Відповідно до ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Як вбачається з копії матеріалів виконавчого провадження оскаржувані постанови винесені 27.09.2024 та 07.10.2024. Надані приватним виконавцем матеріали не містять доказів дати направлення оскаржуваних постанов та їх отримання боржником. 18.10.204 представником боржника подана заява подана скарга. В обґрунтування поважності причин пропуску строку її подання заявник посилається на те, що про існування виконавчого провадження боржнику стало відомо після зняття коштів з його рахунку на підставі постанови від 07.10.2024. Враховуючи відсутність доказів належного повідомлення скаржника про винесення оскаржуваних постанов, суд вважає, що наведені у скарзі обставини є підставами для поновлення строку звернення зі скаргою.

Вивчивши матеріали скарги, заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у розгляді скарги, суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Згідно з п.1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України;

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (п. 1 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження»)

Згідно з ч. 1 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов.

Вимоги до змісту заяви про примусове виконання рішення та перелік документів, які повинні додаватися до такої заяви стягувачем, визначені у статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» .

Частинами 5-6 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Частиною 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» визначено виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю; 11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку.

Наведеними вище нормами передбачено два варіанти дій виконавця після надходження заяви про виконання рішення разом із виконавчим документом: винесення постанови про відкриття виконавчого провадження або прийняття рішення про повернення виконавчого документу стягувачу. При цьому перелік підстав для повернення виконавчого документа є вичерпним. Державний виконавець не наділений повноваженнями повертати виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання не з підстав встановлених ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Виконавець не наділений повноваженнями під час вирішення питання щодо відкриття виконавчого провадження перевіряти, чи було виконано вказане рішення раніше. Отримавши належним чином оформлену заяву стягувача разом із дублікатом виконавчого листа, який був виданий на підставі ухвали суду про видачу дубліката виконавчого листа, що набрала законної сили, а також разом із ухвалою суду про заміну стягувача, приватний виконавець правомірно виніс постанову про відкриття виконавчого провадження.

На час вирішення питання про відкриття виконавчого провадження у приватного виконавця не було інформації стосовно передання в рахунок погашення заборгованості транспортного засобу стягувачу.

Відповідно до п.п 4 п. 10-1 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Суд зазначає, що, враховуючи повернення виконавчого документа стягувачу у жовтні 2019 року та враховуючи положення наведеної вище норми у державного виконавця не було підстав для повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з пропуском строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Матеріали справи не містять інформації стосовно того, чи було пропущено строк при пред`явленні виконавчого листа до виконання у 2018 році, чи досліджувалось це питання державним виконавцем у межах виконавчого провадження ВП №57300357.

У зв?язку із відсутністю підстав передбачених ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» для повернення виконавчого документа стягувачу приватний виконавець повинен був відкрити виконавче провадження.

Посилання заявника на те, що в рахунок погашення заборгованості згідно з судовим рішенням, прийнятим у справі №2-1031 ним було передано банку транспортний засіб, вартість якого була більшою, аніж сума заборгованості, не може бути підставою для задоволення скарги.

З витягу зі спецпідрозділу ВП №24395878 вбачається, що виконавче провадження було завершено 27.06.2013 у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення (а.с. 4).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції, яка була чинною станом на 27.06.2013 виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Положенням частини 5 цієї ж статті було передбачено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що боржник оскаржував підстави повернення виконавчого документа стягувачу у 2013 році. Припинення виконавчого провадження з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» не позбавляє стягувача права звернутися повторно до органу виконання рішення.

Крім того, зі змісту акту державного виконавця, яким транспортний засіб боржника був переданий стягувану, вбачається, що вказана виконавча дія відбулась в рамках зведеного виконавчого провадження з примусового стягнення з ОСОБА_4 коштів на користь юридичних осіб. Досліджені судом в межах розгляду даної скарги докази не містять доказів, які б підтверджували, що автомобіль передано банку в рахунок погашення боргу саме за виконавчим листом №2-1031 від 10.01.2011.

Не підлягає скасуванню також постанова від 07.10.2024 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Відповідно до ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів/електронних грошей, що знаходяться на рахунках у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

На підставі наведеної норми після отримання інформації про наявність рахунків, доходів та майна боржника приватний виконавець правомірно виніс постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що оскаржувані постанови прийняті приватним виконавцем із дотриманням положень законодавства, а тому підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись ст. 447-448 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Савенка Юрія Олександровича, стягувач ОСОБА_3 , заінтересована особа: Зарічний відділ Державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відмовити у зв?язку з необгрунтованістю.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк з дня складання повного судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено 21.02.2025.

Суддя О.О.Ніколаєнко