Справа №345/168/25
Провадження № 2/345/383/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.02.2025 року м.Калуш

Калуськийміськрайонний суд Івано-Франківськоїобласті в складі:

головуючоїсудді Кардаш О.І.

секретаря судового засідання Боднар Н.Ю.,

з участю представника позивача Мельника Р.Я.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Верхнянської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області про право на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ :

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Мельник Р.Я. звернувся з позовом, в якому просить визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на завершення приватизації та здійснення державної реєстрації речових прав на земельну частку (пай) площею 0,15 га в розмірі 3,97 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована в Івано-Франківській області, Калуський район, с.Завадка, урочище «Басарабівка», в межах населеного пункту.

Так, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . За життя ОСОБА_2 на випадок свої смерті зробила заповітне розпорядження: все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде їй належати і на що за законом матиме право заповіла ОСОБА_1 .

Надалі позивачу було видано 02.03.2016 року державним?нотаріусом свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею?1,1354 га кадастровий номер ::02:002:0062.

24 вересня 2024 року позивачем було подано заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,15 га (залишок площі), що знаходиться на тереторії села Завадка. Однак, листом державного нотаріуса, що знаходиться в АДРЕСА_1 ОСОБА_3 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку через те, що на дану земельну ділянку відсутній документ , що підтверджував би право власноті на вказану земельну ділянку. Тобто, відсутній документ власності на спадкове майно. Інвентаризаційна вартість земельної ділянки кадастровий номер якої :02:002:0062 становить 3407,31 грн.

У зв`язку із цим, зараз позивач не має можливості у позасудовому порядку оформити спадкові права на спірну земельну ділянку, що й стало підставою для звернення до суду.

Представник позивача адвокат Мельник Р.Я. в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить їх задоволити у повному обсязі.

Представник відповідача сільський голова Верхнянської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області Маліборський М. подав суду заяву, у відповідності до якої просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнає повністю (а.с.41).

Відповідно до ч. 3 ст.200ЦПК України за результатами підготовчогопровадження суд ухвалюєрішення у випадкувизнання позову відповідачем.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 (а.с. 7).

У відповідності до заповіту, спадкоємцем майна померлої є ОСОБА_1 , який подав заяву і прийняв спадщину у встановленому законом порядку. Так, 02 березня 2016 року державним нотаріусом видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, площею 1,1354 га, кадастровий номер: :02:002:0062 (а.с.22).

Листом від 05.11.2024 року №408/01-16 державний нотаріус повідомив ОСОБА_1 , що видати свідоцтво про право на спадщину на залишок площі розміром 0,15 га не представляється можливим оскільки на дану земельну ділянку відсутній документ, який би підтверджував право власності на дану земельну ділянку (а.с.9).

Матеріалами справи встановлено, що на підставі рішення Завадківської сільської ради народних депутатів від 07.09.1995 року ОСОБА_2 видано Сертифікат від 10.12.1995 року на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки, згідно якого вона отримала в приватну власність земельну ділянку в розмірі 33,92 умовних кадастрових гектарів на території с.Завадка Завадківської сільської ради Калуського району (а.с.15-16).

Згідно додатку 1 до рішення Завадківської сільської ради народних депутатів від 07.09.1995 року в списку громадян Завадківської сільської ради народних депутатів, які мають право на приватизацію, під порядковим номером 318 вказана ОСОБА_2 , та зазначено площі 1,28 га та 33,92 умовних кадастрових гектарів (а.с.17-18).

Відповідно до рішення Завадківської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області від 10.11.2000 ОСОБА_2 виділено частково земельну частку (пай) для розширення особистого підсобного господарства без створення юридичної особи, а саме: площа «Заріка ліва», контур 954, загальна площа 0,15 га (а.с.14).

На підставі розпорядження Калуської РДА №452 від 08.08.2008 року, ОСОБА_2 24.11.2008 року отримала державний акт на право власності на земельну ділянку площею 1,1354 га.

Тобто, ОСОБА_2 на момент смерті належало право власності на дві земельні ділянки: - площею 0,1354 га, що підтверджено державним актом на право власності на земельну ділянку від 24.11.2008 року; та площею 0,15 га, що підтверджено Сертифікатом від 10.12.1995 року на право приватної власності на землю та рішенням Завадківської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області від 10.11.2000 (а.с.10-12)

Вказане підтверджено також довідкою Верхнянської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області від 05.09.2024 року №231, про те, що ОСОБА_1 належить земельна частка (пай) площею 33,92 умовних кадастрових гектарів згідно сертифікату, що становить 1,28 га фізичних сільськогосподарських угідь, після смерті ОСОБА_2 . Взамін сертифікату із загальної площі видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на площу 1,1354 га з кадастровим номером 262288400:02:002:0062 на імя ОСОБА_1 ; та 0,15 га (залишок площі) знаходиться на території села Завадка урочище «Заріка ліва» Калуського району Івано-Франківської області (.с.19).

З метою спадкування земельної ділянки площею 0,15 га, ОСОБА_1 отримав викопіювання з кадастрової карти та кадастровий план земельної ділянки, згідно яких вказана земельна ділянка розташована в Івано-Франківській області, Калуський район, с.Завадка, урочище «Басарабівка», в межах населеного пункту.(а.с.23-24).

Таким чином, після смерті ОСОБА_2 , право на земельну частку (пай) площею 0,15 га, яка розташована в Івано-Франківській області, Калуськй район, с.Завадка, урочище «Басарабівка», в межах населеного пункту, входить до складу спадщини

Відповідно до ст. 116 ЗК України, громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

В силу ст. 80 ЗК України, суб`єктами права власності на землю є, зокрема, громадяни.

Згідно ст. 81 ЗК України, громадяниУкраїнинабувають права власності на земельніділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншимицивільно-правовимиугодами; б) безоплатноїпередачііз земель державної і комунальноївласності; в) приватизаціїземельнихділянок, щобулиранішенаданіїм у користування; г) прийняттяспадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належноїїмземельноїчастки (паю).

Відповідно до ч. 2 ст. 116 ЗК України, набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачіземельнихділянок у власністьабонаданняїх у користування.

Згідно ч. 3 ст. 116 ЗК України, безоплатна передача земельнихділянок у власністьгромадянпровадиться у разі:

а) приватизаціїземельнихділянок, якіперебувають у користуваннігромадян;

б) одержанняземельнихділяноквнаслідокприватизаціїдержавних і комунальнихсільськогосподарськихпідприємств, установ та організацій;

в) одержанняземельнихділянокіз земель державної і комунальноївласності в межах норм безоплатноїприватизації, визначенихцим Кодексом.

Відповідно до ст. 118 ЗК України, процедура приватизаціїрозпочинаєтьсяпіслянаданнядозволу на розроблення проекту землеустроющодовідведенняземельноїділянки органом державноївладиабомісцевогосамоврядування, якийнадаєвідповіднідозволи.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно.

За життя ОСОБА_2 розпорядилася своїм майном у випадку смерті, а тому спадкуваннявідбувається за заповітом, де спадкоємцем є ОСОБА_1 ..

Позивач вважається таким, що прийняв спадщину в силу статті 1268 ЦК України після смерті ОСОБА_2 , так як 02 березня 2016 року державним нотаріусом видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, площею 1,1354 га, кадастровий номер: :02:002:0062 (а.с.22).

24 вересня 2024 року позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини, та листом від 05.11.2024 року №408/01-16 державний нотаріус повідомив ОСОБА_1 , що видати свідоцтво про право на спадщину на залишок площі розміром 0,15 га не представляється можливим оскільки на дану земельну ділянку відсутній документ, який би підтверджував право власності на дану земельну ділянку (а.с.9).

В силу ч.1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщинивходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином до позивача перейшло право на завершення приватизації вказаної земельної ділянки.

Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітомчи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до приписів частини першої статті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Також, встановлено, що державний акт на право власності на земельну ділянку площею від 24.11.2008 року видано ОСОБА_2 як власнику Сертифікату від 10.12.1995 року на право приватної власності на землю та урахуванням рішення Завадківської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області від 10.11.2000 тобто на площу земельної ділянки згідно Сертифікату 1,28 га, зменшену на виділену частково земельну частку (пай) площею 0,15 га (1,28 0,15 = 1,13 га).

Тобто, ОСОБА_2 на момент смерті належало право власності на дві земельні ділянки: - площею 0,1354 га, що підтверджено державним актом на право власності на земельну ділянку від 24.11.2008 року; - площею 0,15 га, що підтверджено Сертифікатом від 10.12.1995 року на право приватної власності на землю та рішенням Завадківської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області від 10.11.2000.

Положеннями ст. 152 ЗК України, передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013, № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розглядуцивільних справ про спадкування» роз`яснено наступне. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Не підлягають задоволенню позовні вимоги спадкоємців про визнання права власності на земельну ділянку, щодо якої спадкодавцем розпочато, але не завершено процедуру приватизації.

Верховний Суд в Постанові від 21 березня 2018 року по справі № 623/633/17, провадження № 61-6243св18, зазначив, що якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, протее розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України.

У Перехідних положеннях Земельного Кодексу України визначено, у разі коли спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно до ст. 125 Земельного кодексу України, протее розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено у завершені процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовом про визнання права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`яспадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельнуділянку, а також право постійногокористування та право орендиземельноїділянкивиникаютьіз моменту державноїреєстраціїцих прав.

Відповідно до ст. 126 ЗК України, оформлення речових прав на земельну ділянку оформлюється відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їхобтяжень».

За життя спадкодавцем ОСОБА_2 розпочато процедуру приватизації земельної ділянки площею 0,15 га, що підтверджено Сертифікатом від 10.12.1995 року на право приватної власності на землю та рішенням Завадківської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області від 10.11.2000.

Однак, спадкодавця ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а Державний акт на право приватної власності на земельнуї ділянку площею 0,15 га, що підтверджено Сертифікатом від 10.12.1995 року, вона так і не набула .

У такому випадку така земельна ділянка входять до складу спадщини, а спадкоємець за заповітом померлої ОСОБА_2 набуває право на завершення приватизації.

На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок" (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI). На підставі абз. 5 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК Внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки, місце розташування яких визначено за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), які розроблені до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення складу, змісту та порядку погодження документації із землеустрою", відомості про які не внесені до Державного земельного кадастру, здійснюється за технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Через фактично незавершення процедури приватизації ОСОБА_2 за життя не було отримано державний акт, а тому за спадкоємцем ОСОБА_1 в порядку захисту спадкових прав необхідно визнати право на завершення процедури приватизації та одержання правовстановлюючих документів на ім`я спадкоємця, шляхом здійснення всіх реєстраційних дій, пов`язаних з державною реєстрацією спірної земельної ділянки.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 померла до видачі державного акта, до позивача, як його спадкоємця в порядку спадкування перейшло право на завершення приватизації, оскільки право власності на земельну ділянку у ОСОБА_2 не виникло, що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім`я позивача.

Враховуючи те, що позивач по справі є спадкоємцем за заповітом, який не відмінявся та не змінювався, то зібрані по справі докази та належна їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову.

За таких підстав, суд, переконується в тому, що саме тому позивач має право звертатися до суду з позовом про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та проведення державної реєстрації за ними права власності на цю земельну ділянку.

На підставінаведеного ст. 1220-1223,1268,1269 ЦК України, керуючись ст. 206, 258-259, 263-265 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на завершення приватизації та здійснення державної реєстрації речових прав на земельну частку (пай) площею 0,15 га в розмірі 3,97 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована в Івано-Франківській області, Калуський район, с.Завадка, урочище «Басарабівка», в межах населеного пункту.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішенняможе бути оскаржене до Івано-Франківськогоапеляційного суду, шляхом подачіапеляційноїскарги на рішення суду протягомтридцятиднів з дня йогоскладення. Учасниксправи, якомурішення не буловрученеу деньйогоскладення, має право на поновленняпропущеного строку на апеляційнеоскарження, якщоапеляційнаскарга подана протягомтридцятиднів з дня врученняйомурішення суду.

Суддя:

Повний текст рішення виготовлено 24.02.2025.