Справа № 2/593/86/2025
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" лютого 2025 р. Бережанський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючої - судді Данилів О.М.

при секретарі Паньків М.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бережани цивільну справу № 593/1573/24 за позовом, поданим адвокатом Костовою Наталією Зіновіївною в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми індексації аліментів та збільшення розміру аліментів на утримання дітей,-

В С Т А Н О В И В:

26 листопада 2024 року адвокат Костова Наталія Зіновіївна в інтересах позивачки ОСОБА_1 звернулась до Бережанського районного суду Тернопільської області із позовною заявою про стягнення із ОСОБА_2 суми індексації аліментів та збільшення розміру аліментів, що стягуються на утримання неповнолітніх дітей, а саме: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позовних вимог в частині збільшення розміру аліментів представник позивачки послалася на те, що відповідач проживає та офіційно працює в Польщі та щомісячно отримує заробіток (дохід) приблизно 5000 злотих ( за курсом НБУ 50 600 грн.), а тому у нього є можливість належно виконувати свій обов`язок по утримуванню своїх неповнолітніх дітей, та для забезпечення їх гармонійного розвитку він може сплачувати аліменти в більшому розмірі, а ніж це було визначено рішенням Бережанського районного суду Тернопільської області від 06 січня 2021 року у справі № 2/593/42/2021. А тому просила збільшити розмір аліментів, що стягуються із ОСОБА_2 на підставі рішення Бережанського районного суду Тернопільської області від 6 січня 2021 року в користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1500 (однієї тисячі п`ятсот ) гривень до 4000 (чотирьох тисяч) гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення у зміненому виді з дня набрання рішенням законної сили і продовжити до досягнення дітьми повноліття.

Крім вказаного, у поданому позові захисник Костова Н.З., посилаючись на норми Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», які гарантують індексацію розміру аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг та правову позицію щодо алгоритму підрахунку індексації аліментів викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 686/5088/20 від 31 серпня 2022 року просила також стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму індексації аліментів в розмірі 37 224 гривні.

2 грудня 2024 року ухвалою Бережанського районного суду Тернопільської області провадження у зазначеній справі було відкрито та справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідач, ознайомившись із позовною заявою та долученими до неї документами, надіслав суду відзив на позов, у якому зазначив, що він частково не згідний із заявленими до нього вимогами, що стосується вимог про стягнення індексації аліментів, оскільки він рішення Бережанського районного суду, що було визнано рішенням Окружного Суду в Родомі, виконував та своєчасно і в повному обсязі сплачував позивачці аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , навіть в деколи у більшому розмірі ніж це постановлено вказаним вище рішенням суду, та зазначений факт підтверджується долученим ним до відзиву роздруківками про пересилання ним грошових коштів позивачці, а тому вважає, що перерахунок аліментів у зв`язку із інфляцією проведений бути не може, тому із вказаних підстав просив у задоволенні цих вимог позивачці відмовити. Що стосується позовних вимог про збільшення розміру аліментів, які йому слід щомісяця сплачувати з 1500 до 4 000 гривень на кожну дитину, то він вказані вимоги визнає і не заперечує проти їх задоволення.

Ознайомившись із відзивом на позов, представник позивачки адвокат Костова Наталія Зіновіївна 14 лютого 2025 року подала суду клопотання про залишення без розгляду поданих нею вимог про стягнення із відповідача суми індексації аліментів у розмірі 37 224 гривні.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась. Представник позивачки адвокат Костова Наталія Зіновіївна подала суду заяву, у якій просила розгляд справи проводити у їх відсутності, позовні вимоги в частині збільшення розміру аліментів підтримують, просять їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання також не з`явився, надіслав суду письмову заяву, у якій просив справу розглядати у його відсутності, він свою позицію, викладену у відзиві, підтримує щодо задоволення позову про збільшення розміру аліментів з 1500 до 4 000 гривень на кожну дитину, вказані вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи та взявши до уваги письмову заяву позивачки щодо зміни позовних вимог та поданий відповідачем відзив на позов, прийшов до висновку, що змінені позовні вимоги ОСОБА_1 слід задоволити, виходячи із наступного.

Статтею 8 Закону України '' Про охорону дитинства'' передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Положеннями статті 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх спільно з дитиною чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечити такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Правила ст. 182 Сімейного Кодексу України визначають обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, такий розмір має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини що мають істотне значення.

Згідно зі статтею 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що з 17 липня 2011 року по 9 жовтня 2020 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася дочка ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_4 - син ОСОБА_4 . Протягом тривалого часу сторони проживали роздільно і не підтримували шлюбних відносин та з вказаного часу малолітні діти сторін проживали разом з позивачкою і перебували на її утриманні, а відповідач час від часу хоч передавав кошти на утримання дітей, однак ця допомога була нерегулярною, а тому 06 січня 2021 року за позовом ОСОБА_1 Бережанським районним судом Тернопільської області у цивільній справі № 2/593/42/2021 було постановлено

рішення, яким задоволено її позовні вимоги та вирішено щомісяця стягати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Бережани Тернопільської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в Польщі за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_1 , на відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» рахунок № НОМЕР_2 (рахунок для поповнення НОМЕР_3 ):

- 1500 гривень на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- 1500 гривень на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вищевказаний факт підтверджений оглянутим в судовому засіданні рішенням Бережанського районного суду від 06 січня 2021 року, постановленим у цивільній справі № 2/593/42/2021, яке набрало законної сили.

У вищевказаному рішенні суду зазначено, що стягнення аліментів розпочато з дня звернення позивачки до суду із даним позовом, а саме: з 13 жовтня 2020 року і продовжувати до досягнення дітьми повноліття.

Оскільки відповідач проживав і до сьогоднішнього дня фактично проживає в Республіці Польща за адресою, вказаною в рішенні суду, та був знятий з реєстрації за адресою у м. Бережани, вказане судове рішення, відповідно до договору між Україною та Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах, підписаного у м. Києві 24 травня 1993 року, було скеровано до відповідного суду Республіки Польща для визнання і виконання.

Постановою Районного суду у Радомі (Республіка Польща) від 31 серпня 2023 року суд постановив визнати та привести до виконання на території Республіки Польща рішення Бережанського районного суду Тернопільської області від 06 січня 2021 року у справі № 2/593/42/2021 про стягнення щомісячних аліментів з ОСОБА_5 , сина ОСОБА_6 , в розмірі 1500 гривень на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та в розмірі 1500 гривень на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Судом також встановлено, що 26 листопада 2024 року адвокат Костова Наталія Зіновіївна в інтересах позивачки ОСОБА_1 звернулась до Бережанського районного суду Тернопільської області із позовною заявою про стягнення із ОСОБА_2 суми індексації аліментів та збільшення розміру аліментів, що стягуються на утримання неповнолітніх дітей, а саме: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

21 лютого 2025 року ухвалою Бережанського районного суду позовні вимоги сторони позивача про стягнення із ОСОБА_2 суми індексації аліментів у розмірі 37 224 грн. залишено без розгляду.

Позовні вимоги в частині збільшення розміру аліментів з 1500 до 4 000 гривень на кожну дитину, відповідачем визнано про що свідчить подана ним суду письмова заява.

Згідно статті 13 Цивільно-процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 4 ст.206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, які визнані учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

А так як згідно зі ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом та позивачка посилаючись на те, що присуджений у 2021 році розмір аліментів по 1 500 грн. на кожну дитину, на на даний час безумовно є недостатнім навіть для задоволення базових потреб, особливо з огляду на суттєве зростання цін на продукти харчування, одяг, медикаменти протягом останніх років і такий присуджений рішенням суду розмір аліментів суперечить ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, оскільки є меншим 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а крім цього вказані вимоги визнані відповідачем, а відповідно до ст.82 ЦПК України обставини визнані учасниками справи, не підлягають доказуванню, тому враховуючи зазначене у відповідності ч. 4 ст.206 ЦПК України суд прийшов до висновку, що змінені позовні вимоги слід визнати підставними та такими, що підлягають до задоволення.

Приймаючи рішення про задоволення позову поряд із вищевказаним, суд враховує безспірне та фактичне зростання щорічних потреб дитини, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини та вважає наявними підстави для збільшення розміру аліментів, який визначений рішенням суду у твердій грошовій сумі - з 1500 грн. до 4000 грн..

У ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 '' Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову, покладаються на відповідача; згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні в порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

А так як відповідач позов визнав, тому з відповідача у відповідності до ч.1 ст.142 ЦПК України підлягає до стягнення лише 50 % судового збору, яка згідно Закону України ''Про судовий збір'' мала би бути сплачена позивачкою при зверненні до суду, а решту 50 % судового збору слід компенсувати за рахунок держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 180-183, 192 Сімейного кодексу України, ст.ст. 3, 10, 11, 76-82, 89, 141, 142, ч.4 ст.206, 211, 247, 258-259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Змінені позовні вимоги, подані адвокатом Костовою Наталією Зіновіївною в інтересах ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів - задоволити .

Збільшити розмір аліментів, що стягуються із ОСОБА_2 на підставі рішення Бережанського районного суду Тернопільської області від 6 січня 2021 року по справі № 2/593/42/2021 в користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1500 (однієї тисячі п`ятсот) гривень до 4000 (чотирьох тисяч) гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення у зміненому виді з дня набрання рішенням законної сили і продовжити до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 в користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору, решту судових витрат віднести за рахунок держави.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області Данилів О.М.