УХВАЛА

19 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 766/9484/20

провадження № 61-17837св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів:Гулейкова І. Ю., Гулька Б. І., Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - прокуратура Херсонської області,

розглянув клопотання ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Херсонської області про стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до прокуратури Херсонської області про відшкодування моральної шкоди.

Позовна заява ОСОБА_1 мотивована тим, що 21 липня 2015 року він звернувся до прокуратури Херсонської області із заявою про вчинення злочину проти правосуддя. Внаслідок невнесення посадовими особами прокуратури до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) даних за його заявою та нездійснення слідчих дій, він звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність та протиправність дій посадових осіб прокуратури Херсонської області, за результатами розгляду якої судом визнано неправомірною бездіяльність прокурора з невнесення відомостей за його заявою до ЄРДР та зобов`язано прокурора внести відповідні відомості до ЄРДР.

Надалі слідчим прокуратури Херсонської області кримінальне провадження неодноразово закривалося з підстав відсутності складу кримінального правопорушення, що спонукало його звертатися до суду із скаргами на відповідні, прийняті слідчими, постанови, які були судом задоволені.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2019 року в адміністративній справі № 540/2461/19 за його позовом визнано протиправною бездіяльність прокуратури Херсонської області щодо незабезпечення реалізації ним права, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 18 Закону України «Про звернення громадян», при розгляді скарги від 29 травня 2019 року.

Вказував на те, що посадові особи прокуратури Херсонської області, зловживаючи своїми посадовими обов`язками, всупереч вимогам статті 129-1 Конституції України, частини другої статті 21 КПК України умисно не виконували рішення суду, не надсилали йому копії постанови слідчого про закриття кримінального провадження у спосіб та строки передбачені частиною шостою статті 284 КПК України, через що він змушений був витрачати значний час та кошти на численні письмові звернення до прокуратури Херсонської області із проханням виконати вимоги закону, оскаржувати бездіяльність посадових осіб прокуратури Херсонської області, та в подальшому оскаржувати до суду незаконні постанови слідчих прокуратури Херсонської області про закриття кримінального провадження, внаслідок чого йому як професійному судді у відставці завдано моральної шкоди, що виразилась у стражданнях та приниженні, які він зазнав від протиправних дій посадових осіб прокуратури, постійному перебуванні в пригніченому психологічному стані, погіршенні стану здоров`я.

З урахуванням зазначеного, ОСОБА_1 просив стягнути з прокуратури Херсонської області на його користь 1 500 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 01 квітня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 20 000,00 грн у рахунок відшкодування завданої моральної шкоди, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку, призначеного для відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Херсонського апеляційного суду від 28 вересня 2021 року апеляційну скаргу першого заступника керівника Херсонської обласної прокуратури залишено без задоволення, рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 01 квітня 2021 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 жовтня 2022 рокукасаційну скаргу керівника Херсонської обласної прокуратури задоволено.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 01 квітня 2021 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 28 вересня 2021 року скасовано.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до прокуратури Херсонської області про стягнення моральної шкоди відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Херсонської обласної прокуратури судовий збір у розмірі 2 947,80 грн.

У червні 2023 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду клопотання про ухвалення додаткового судового рішення, в якій просив виключити із резолютивної частини постанови Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року абзац про стягнення з нього на користь відповідача судового збору, посилаючись на те, що віняк учасник бойових дій звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

04 липня 2023 року справа витребувана Верховним Судом з Херсонського міського суду Херсонської області та з Малиновського районного суду м. Одеси.

04 лютого 2025 року справа надійшла до Верховного Суду з Малиновського районного суду м. Одеси.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 04 лютого 2025 року справу призначено колегії суддів у складі судді-доповідача - Коломієць Г. В. та суддів, які входять до складу колегії: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Луспеника Д. Д., Черняк Ю. В.

Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2025 року у зв`язку з перебуванням судді Черняк Ю. В. у відпустці та у зв`язку з обранням судді Воробйової І. А. до Великої Палати Верховного Суду, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Системою автоматизованого розподілу справ (протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між 06 лютого 2025 року) визначено суддю-доповідача - Коломієць Г. В. та суддів, які входять до складу колегії: Гулейкова І. Ю., Гулька Б. І., Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д.

Відповідно до частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Тлумачення статті 270 ЦПК України свідчить про те, що додаткове рішення може бути ухвалено судом лише після прийняття рішення по суті спору та за наявності перелічених у частині першій статті 270 ЦПК України підстав.

Додаткове рішення не може змінювати суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

ОСОБА_1 у клопотанні про ухвалення додаткового судового рішення фактично просить переглянути постанову суду касаційної інстанції, яка є остаточною, піддавши її ревізії, висловлює незгоду з висновком, викладеними у цьому судовому рішенні. Наведені доводи заявника не можуть слугувати підставою для ухвалення додаткового рішення. Суд не вправі змінювати зміст судового рішення та правові результати перегляду справи.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі.

Разом із тим, відповідно до частини першої статті 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат та стягуючи з ОСОБА_1 на користь Херсонської обласної прокуратури судовий збір, Верховний Суд, враховуючи те, що касаційна скарга керівника Херсонської обласної прокуратури задоволена, скасовано рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду і ухвалено нове рішення про відмову у позові ОСОБА_1 , дійшов висновку про те, що сплачений прокуратурою судовий збір за подання касаційної скарги та за подання апеляційної скарги підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Херсонської обласної прокуратури.

Відповідно до пункту 11 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Згідно з частиною шостою статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки ОСОБА_1 був звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з позовною заявою про відшкодування моральної шкоди, судові витрати у вигляді судового збору, понесені прокуратурою за розгляд справи в судах апеляційної та касаційної інстанцій підлягають компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За таких обставин Верховний Суд вважає за необхідне виправити допущену в постанові описку, зазначивши замість помилкового «Стягнути з ОСОБА_1 на користь Херсонської обласної прокуратури судовий збір у розмірі 2 947,80 грн (дві тисячі дев`ятсот сорок сім гривень 80 копійок)» правильно «Компенсувати Херсонській обласній прокуратурі за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, судовий збір у розмірі 2 947,80 грн (дві тисячі дев`ятсот сорок сім гривень 80 копійок)».

Керуючись статтею 269, 270, 409 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі відмовити.

Виправити в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 жовтня 2022 року описку в мотивувальній та резолютивній частинах, а саме замість: «Стягнути з ОСОБА_1 на користь Херсонської обласної прокуратури судовий збір у розмірі 2 947,80 грн (дві тисячі дев`ятсот сорок сім гривень 80 копійок)»вважати правильним: «Компенсувати Херсонській обласній прокуратурі за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, судовий збір у розмірі 2 947,80 грн (дві тисячі дев`ятсот сорок сім гривень 80 копійок)».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. Ю. Гулейков

Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць

Р. А. Лідовець