ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1531/25 Справа № 211/4272/24 Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко С. В. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Агєєва О.В.,

суддів Зубакової В.П., Корчистої О.І.,

за участю секретаря судового засідання Черняєвої С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу №211/4272/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 вересня 2024 року, ухвалене у складі судді Ткаченко С.В., -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2024 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договорами. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 11.09.2023 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №9520662. Кредитний договір був укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до Кредитного договору, порядок (технологія) укладання договору та спосіб ідентифікації, верифікації позичальника.

26.12.2023 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу №26122023, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників №1 від 26.12.2023 до договору факторингу №26122023 від 26.12.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 39 500,00 грн, з яких: 10 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 27 600,00 грн сума заборгованості за відсотками; 1 900,00 грн заборгованість за комісією.

Крім того, 11.09.2023 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №102930552. Кредитний договір був укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до Кредитного договору, порядок (технологія) укладання договору та спосіб ідентифікації, верифікації позичальника.

26.12.2023 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу №26122023, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників №1 від 26.12.2023 до договору факторингу №26122023 від 26.12.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 39 500,00 грн, з яких: 10 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 27 600,00 грн сума заборгованості за відсотками; 1 900,00 грн заборгованість за комісією.

09.09.2023 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №989290. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується вчасно повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному договором. Всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконав свого обов`язку та не повернув наданий йому кредит. 30.05.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №30052024, відповідно до умов якого до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором в сумі 170 200,00 грн, з яких: 25 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 145 200,00 грн - сума заборгованості за відсотками.

Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором №989290 в розмірі 170200,00 грн.

10.09.2023 року між ТОВ ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №76432246. Після чого, 14.06.2021 року між ТОВ ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Згідно Реєстру боржників №20 від 20.03.2024 року по Договору факторингу №14/06/21, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до Відповідача по договору позики №76432246 від 10.09.2023 року в розмірі 36 496,28 грн., з яких: 10 679,80 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 25 816,48 грн. - сума заборгованості за відсотками.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за договором позики №76432246 від 10.09.2023 розмірі 36496,28 грн.

Відповідач має загальну непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК ЄАПБ» за кредитними договорами в розмірі 285 696,28 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також судові витрати.

Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 вересня 2024 року позов ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено частково - стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості в розмірі 260 680, 78 грн., яка складається з:

- заборгованості за кредитним договором №9520662, в розмірі 39500,00 грн.: з яких 10000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 27600,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 1900,00 грн. заборгованість за комісією;

- заборгованості за кредитним договором №102930552, в розмірі 39500,00 грн.: з яких 10000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 27600,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 1900,00 грн. заборгованість за комісією;

- заборгованості за кредитним договором №989290, в розмірі 170200,00 грн.: з яких 25000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 145200,00 грн. - сума заборгованості за відсотками;

- заборгованості за договором позики №764322246 в розмірі 11480,78 грн.: з яких 10679,80 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 800,98 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір в сумі 2 762, 86 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Із вказаним рішенням суду не погодився представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просив, апеляційну скаргу задовольнити, та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що в матеріалах справи відсутні жодні первинні документи. Зазначає, що розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку).

При цьому, надані позивачем витяги з реєстрів боржників до договорів відступлення прав вимоги не є належним доказом переходу прав вимоги до позивача, оскільки, вони містять підписи лише представника позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».

Отже, позивачем не доведено факт набуття права грошової вимоги до відповідача.

Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження нарахування процентів первісним кредитором за кредитними договорами №9520662 від 11.09.2023, №102930552 від 11.09.2023, №989290 від 09.09.2023, №76432246 від 10.09.2023 до позову не долучено.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» вважає апеляційну скаргу безпідставною, необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Зазначає, у разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню». З чого слідує, що не спростування відповідачем презумпції правомірності Кредитного договору - всі права, набуті сторонами правочину за цим договором, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення Кредитного договору, підлягають виконанню.

Укладення кредитних договорів онлайн знаходиться в рамках правового поля України. Сторони електронних правочинів відповідають за невиконання своїх зобов`язань у порядку визначеному законодавством України або укладеним договором. Повернення кредиту за електронним договором є обов`язковим.

Отже, позивачем доведено факт укладання відповідачем Кредитного договору в електронній формі та підписання Кредитного договору з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», тому позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а відповідач намагається уникнути виконання взятих на себе зобов`язань.

Крім того, відповідачем (апелянтом), в апеляційній скарзі, не заперечується належними та допустимими доказами факту укладення ним договорів. Зазначена заборгованість, як і отримання апелянтом кредитних коштів підтверджуються з огляду на наявні докази в матеріалах справи, які неспростовані належним чином.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання, оскільки, відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що 11.09.2023 ОСОБА_1 на офіційному сайті ТОВ «МІЛОАН» у мережі Інтернет https://miloan.ua/ подав заявки на отримання кредиту №9520662, та №102930552 сформованих у його власному онлайн-кабінеті на сайті товариства. Цього ж дня, між ТОВ «МІЛОАН» як кредитодавцем та ОСОБА_1 як позичальником було укладено договори про споживчий кредит №9520662, №102930552, за умовами яких кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цими договором, на строк в 93 днів (термін повернення кредиту до 13.12.2023) надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у національній валюті гривня, в сумі по 10000 грн. 00 коп., кожен договір (п.п.1.1-1.4).

Умовами надання кредиту визначено складові частини сукупної вартості кредиту: комісія за надання кредиту 1900 грн. 00 коп., яка нараховується одноразово за ставкою 19,00% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту; проценти за користування кредитом 600 грн. 00 коп., які нараховуються за ставкою 2,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду (п.1.5.2 договору), а також проценти за користування кредитом протягом поточного періоду 27000,00 грн., які нараховуються за ставкою 3,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом поточного періоду (п.1.5.3 договору).

Положеннями п.2.3 договору передбачено можливість пролонгації строку кредитування як на пільгових умовах, так і на стандартних (базових).

Вказані договори підписано сторонами з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний, зокрема, через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, що передбачено розділом 6 договору.

09 вересня 2023 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №989290.

Згідно з п.1.1 укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через вебсайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету.

Відповідно до п.1.2 даного договору товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Сума кредиту (загальний розмір) складає 25 000 грн. Тип кредиту кредит. Строк кредиту 365 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 5 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів, визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі (п.п.1.3, 1.4 договору).

Пунктом 1.5 договору передбачено, що тип процентної ставки фіксований. Стандартна процентна ставка становить 2,2% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору.

Згідно п.1.6 договору мета отримання кредиту споживчі (особисті) потреби.

Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 203406,11% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 225750 грн (п.п.1.7, 1.8 договору).

Відповідно до п.2.1 договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки НОМЕР_1 .

Пунктом 2.2 договору сума кредиту перераховується товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення договору. Дати надання кредиту: 09.09.2023 або 10.09.2023.

Згідно п.5.1 договору сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно графіка платежів.

Пунктом 6.2 договору передбачено, що порушення умов цього договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього договору.

Також, ОСОБА_1 був ознайомлений з графіком платежів та розрахунком сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, що є додатком №1 до договору про надання споживчого кредиту № 989290 від 09.09.2023, про що свідчить його підпис одноразовим ідентифікатором 09.09.2023 09:39:37.

Вказаний договір та додаток №1 до договору про надання споживчого кредиту підписані ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором 09.09.2023 09:39:37.

Відповідно до паспорту споживчого кредиту від 09.09.2023, який також підписаний ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором В875, останній проінформований про тип кредиту, валюту кредиту, суму, строк кредитування, орієнтовну реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту, порядок повернення кредиту.

Вказаний договір недійним чи припиненим не визнаний.

30.05.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та Т ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №30052024, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Європеййська агенція з повернення боргів» набуває права вимоги від ТОВ «Селфі Кредит» (клієнта) та сплачує клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки встановлені цим договором, а клієнт відступає (передає) факторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами.

Внаслідок передачі права вимоги за цим договором, фактор заміняє клієнта у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості, та набуває прав грошових вимог клієнта за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами.

Згідно витягу реєстру боржників до договору факторингу №30052024 від 09.09.2023 ОСОБА_1 є боржником за кредитним договором № 989290 від 09.09.2023, загальна сума заборгованості становить 170200,00 грн.

10.09.2023 між ТОВ ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» як кредитором та ОСОБА_1 як позичальником було укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №76432246 у вигляді електронного документу, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи та застосуванням електронного підпису за одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

За умовами п.1 договору, позичальник ОСОБА_1 отримав кредит у безготівковій формі в сумі 11400,00 грн. шляхом зарахування кредитодавцем зі свого поточного рахунку на банківський рахунок позичальника банківську картку, емітовану банком України. Строк позики 3 дні з кінцевою датою повернення позики 13.09.2023, процентна ставка 2,50% за день (фіксована), 2,70% за день за понадстрокове користування позикою (її частиною), орієнтовна загальна вартість позики 11784,75 грн. 25 коп.

Підписанням договору, позичальник підтвердив, що він ознайомився на сайті товариства з повною інформацією щодо позикодавця, його послуг, погодився, що до моменту підписання договору ознайомився з його умовами, Правилами надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, їх зміст, суть, обсяг зобов`язань сторін на наслідки укладення договору їй зрозумілі (п.п.5.1-5.3 договору).

Задовольняючи позовні вимоги частково, враховуючи, що ТОВ «МІЛОАН», ТОВ «Селфі кредит», ТОВ ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів», як первісні кредитори, свої зобов`язання за договорами перед ОСОБА_1 виконали у повному обсязі, будь-яких доказів на спростування цього судом не встановлено, та з огляду на правомірність набуття прав вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», суд прийшов до висновку про обґрунтованість звернення до суду.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції та, розглянувши доводи апеляційної скарги, виходить з наступного.

Згідно з ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно ст.627 ЦК України, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

Так, електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 23 березня 2020 року по справі №404/502/18, відповідно до якого: будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Отже, кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

Так, електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 23 березня 2020 року по справі № 404/502/18, відповідно до якого: будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Отже, кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та не спростовано у суді апеляційної інстанції, 11.09.2023 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 як було укладено договори про споживчий кредит №9520662, №102930552, які підписано сторонами з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний, зокрема, через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, що передбачено розділом 6 договору.

09.09.2023 між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №989290.

Згідно з п.1.1 укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через вебсайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету.

ОСОБА_1 був ознайомлений з графіком платежів та розрахунком сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, що є додатком №1 до договору про надання споживчого кредиту №989290 від 09.09.2023, про що свідчить його підпис одноразовим ідентифікатором 09.09.2023 09:39:37.

10.09.2023 між ТОВ ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» (як кредитором) та ОСОБА_1 (як позичальником) було укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №76432246 у вигляді електронного документу, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи та застосуванням електронного підпису за одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

Підписавши вказаний договір, відповідач погодився з його умовами правилами надання споживчих кредитів від ТОВ ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів».

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд також у постанові від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19 (провадження №61-7203св20).

Договір є чинним та підлягає виконанню сторонами.

26.12.2023 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу №26122023, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає, належні ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №1 від 26.12.2023 до договору факторингу №26122023 від 26.12.2023, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 39500,00 грн., з яких: 10 000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 27600,00 грн. сума заборгованості за відсотками; 1900,00 грн. заборгованість за комісією.

26.12.2023 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу №26122023, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №1 від 26.12.2023 до договору факторингу №26122023 від 26.12.2023, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 39500,00 грн., з яких: 10 000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 27600,00 грн. сума заборгованості за відсотками; 1900,00 грн. заборгованість за комісією.

30.05.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №30052024, відповідно до умов якого до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором в сумі 170 200,00 грн, з яких: 25 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 145 200,00 грн - сума заборгованості за відсотками.

14.06.2021 року між ТОВ ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ ФК «1 безпечне агенство необхідних кредитів» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно Реєстру боржників №20 від 20.03.2024 року по Договору факторингу №14/06/21, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача по договору позики №76432246 від 10.09.2023 року в розмірі 36496,28 грн., з яких: 10679,80 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 25816,48 грн. - сума заборгованості за відсотками.

За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частин перша статті 513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.

Частиною першою статті 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Тобто, відповідач ОСОБА_1 несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за кредитним договором перед новим кредитором ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у тому ж обсязі, що і перед первісними кредиторами.

Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні жодні первинні документи, спростовуються матеріалами справи, оскільки, кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до реєстру боржників №1 від 26.12.2023 до договору факторингу №26122023 від 26.12.2023, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 39500,00 грн., з яких: 10000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 27600,00 грн. сума заборгованості за відсотками; 1900,00 грн. заборгованість за комісією.

Відповідно до реєстру боржників №1 від 26.12.2023 до договору факторингу №26122023 від 26.12.2023, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 39500,00 грн., з яких: 10000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 27600,00 грн. сума заборгованості за відсотками; 1900,00 грн. заборгованість за комісією.

Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором №102930552 від 11.09.2023 розмірі 39500,00 грн.

Згідно Реєстру боржників №20 від 20.03.2024 року по Договору факторингу №14/06/21, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача по договору позики №76432246 від 10.09.2023 року в розмірі 36496,28 грн., з яких: 10679,80 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 25816,48 грн. - сума заборгованості за відсотками.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за договором позики №76432246 від 10.09.2023 розмірі 36 496,28 грн.

Таким чином відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитними договорами в розмірі 285 696,28 грн.

Встановлено, що, станом на дату звернення позивача до суду з цією заявою, відповідач ОСОБА_1 не погашав заборгованість за кредитними договорами, остання є незмінною з моменту відступлення прав вимоги до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».

З огляду на зазначене, з урахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про укладення та підписання ОСОБА_1 кредитних договорів з відповідними фінансовими установами, невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів, та наявності у неї боргових зобов`язань перед позивачем, який набув прав вимоги за вищевказаними кредитними договорами за договорами відступлення прав вимоги.

Вищевказані кредитні договори укладені між відповідачем та відповідними фінансовими установами, кожен із них містить суму основного зобов`язання, відсотки за користування кредитними коштами та строки їх повернення та нарахування.

Твердження відповідача про те, що позивач не довів належними доказами розмір заборгованості за кредитними договорами судом відхиляються, з огляду на вищевикладене.

Враховуючи те, що за умовами вищезазначених договорів відповідач отримав кредитні кошти та користувався ним, належних та допустимих доказів на підтвердження повернення отриманих в кредит коштів, всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України не надав, відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що заборгованість за основним боргом на підставі вищезазначених договорів підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», а відтак, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості позивач, крім заборгованості за основним боргом, просив стягнути заборгованість за процентами за користування кредитними коштами.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За положеннями статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Отже, згідно приписів абзацу 2 частини першої ст.1048 ЦК України щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/95/12 (провадження №14-10цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти та інші платежі за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою ст.1050 ЦК України.

Як встановлено судом, нарахування відсотків за наведеними вище договорами здійснено в межах строку, узгодженого сторонами, й в апеляційній скарзі відповідач не посилається на нарахування відсотків поза строками кредитування, як і не надає власного розрахунку заборгованості за кредитом, зокрема, за відсотками за користування кредитними коштами.

Посилання в апеляційній скарзі на здійснення позивачем нарахування відсотків поза межами строків кредитування, колегією суддів відхиляються, з огляду на наступне.

Відповідачем в апеляційній скарзі не заперечується належними та допустимими доказами факту укладення ним договорів. Зазначена заборгованість, як і отримання апелянтом кредитних коштів підтверджуються наявними в матеріалах доказами, які не спростовані належним відповідачем.

Верховним Судом у постанові від 07.06.2023 по справі №234/3840/15-ц (провадження №61-3014св22), наголошено, що «заборгованість визначається умовами кредитного договору та вимогами закону, а суд у будь-якому разі має стягнути ту суму, яка була доведена і щодо якої у суду немає сумніву, оскільки за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти».

Крім того, Верховним Судом у вказаній постанові наголошено, що «незгода з наданим суду розрахунком не є підставою для відмови у задоволенні позову у повному обсязі». Вказана позиція суду узгоджується також з висновками Верховного Суду у постановах від 23 січня 2018 року у справі № 755/7704/15-ц (провадження № 61-283св18), від 26 вересня 2018 року у справі № 159/2146/15-ц (провадження № 61-20113св18), від 02 жовтня 2020 року у справі № 911/19/19.

У постанові від 02.10.2020 по справі №911/19/19, Верховним Судом наголошено, що якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з`ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов`язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому суд в будь-якому випадку не позбавлений права зобов`язати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем). Тобто, в даному випадку, якщо апелянт не погоджується з відповідними розрахунками заборгованості за вищезазначеними кредитними договорами він має право подати контррозрахунок. Однак, будь-яких належних та допустимих доказів, які спростовують позовні вимоги позивача, зокрема, контррозрахунок заборгованості, апелянтом не надано. Зазначена заборгованість підтверджуються з огляду на наявні докази в матеріалах справи, які не спростовані належним чином, зокрема копіями вказаних договорів в яких відображаються всі істотні умови такого виду договору та договорами факторингу з відповідними додатками.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача вищезазначеної заборгованості за кредитом.

Доводи, викладені в апеляційні скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст.89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Згідно ч.13 ст.141 України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на висновок про залишення апеляційної скарги без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат немає.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

Повний текст постанови складено 19 лютого 2025 року.

Головуючий суддя: О.В.Агєєв