Справа № 523/2518/25
Провадження №2/523/2709/25
У Х В А Л А

19.02.2025 року м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Кремер І.О., розглянувши заяву позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 523/2518/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за борговими розписками, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за борговими розписками.

Одночасно із зверненням до суду з даним позовом суду позивачка ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову. Обґрунтовуючи вимоги вказаної заяви позивачка вказує на те, що підставою для звернення до суду з позовною заявою став факт того, що відповідно до низки укладених боргових розписок від 25.09.2020 року, від 14.05.2020 року, від 01.10.2021 року та від 03.05.2021 року відповідач ОСОБА_2 отримав від позивачки у своє розпорядження грошові кошти у розмірі 39820,00 дол. США, які зобов`язувався внести в якості пайового внеску відповідно до умов Договорів асоційованого членства. В подальшому, відповідно до усної домовленості, яка існувала між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , майнові права на квартиру та машиномісце у ЖК «ОМЕГА» мали були передані позивачці після повної виплати частки. Проте, через складну ситуацію у родині ОСОБА_2 , який є рідним братом позивачки, наразі склалася ситуація, коли вона не має можливості зареєструвати за собою право власності на вищезгадане майно, незважаючи на повноцінну виплату частки, оскільки рішенням Київського районного суду м. Одеси від 27.11.2023 року у справі № 947/2273/23 1/2 частина частки за Договорами асоційованого членства була визнана за дружиною ОСОБА_2 , якою є відповідачка по справі ОСОБА_3 . Таким чином, наразі у позивачки відсутня можливість зареєструвати за собою право власності на вказане нерухоме майно, в той же час, ОСОБА_2 зазначає, що не має можливості повернути мені грошові кошти у розмірі 39820,00 дол. США. Беручи до уваги усе вищевикладене, наразі єдиним належним способом захисту для ОСОБА_1 є стягнення з відповідачів грошових коштів у розмірі 39820,00 дол. США, за рахунок яких було виплачено пайові внески за майнові права на квартиру та машиномісце у ЖК «ОМЕГА». У зв`язку з цим, просить суд вжити заходи забезпечення позову у виді, а саме:

?Заборонити суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, в тому числі нотаріусам, вчиняти будь які реєстраційні дії, здійснювати проведення державної реєстрації будь яких прав та/або їх обтяжень, заборонити вносити будь-які записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зміни до таких записів та/або скасування таких записів щодо квартири АДРЕСА_1 , майнові права на яку належать ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відповідно до умов Договору асоційованого членства №4/14-НП-БФ від 18.05.2020 року, до вирішення даної справи по суті та набрання законної сили судового рішення по справі;

?Заборонити суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, в тому числі нотаріусам, вчиняти будь-які реєстраційні дії, здійснювати проведення державної реєстрації будь-яких прав та/або їх обтяжень, заборонити вносити будь-які записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зміни до таких записів та/або скасування таких записів щодо машиномісця № НОМЕР_1 , яке розташована у АДРЕСА_2 , майнові права на яке належать ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відповідно до умов Договору асоційованого членства №220/М-БФ від 18.05.2020 року, до вирішення даної справи по суті та набрання законної сили судового рішення по справі.

Суддя розглядає дану заяву без повідомлення учасників справи, згідно вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Дослідивши матеріали заяви та справи, суддя доходить на ступного висновку.

Згідно приписів п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно приписів ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до роз`яснень Постанови № 9 Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідного виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Як вбачається зі змісту поданої заяви, позивачка ОСОБА_1 вказує на те, що необхідно вжити заходи забезпечення позову, оскільки відповідачі, дізнавшись про ініціювання судового процесу позивачем, можуть вчинити дії, щодо відчуження об`єкту нерухомого майна, іншим особам, задля його приховування та можливості уникнути виконання рішення суду.

Позивачка ОСОБА_1 вказує на те, що відповідно до низки укладених боргових розписок від 25.09.2020 року, від 14.05.2020 року, від 01.10.2021 року та від 03.05.2021 року відповідач ОСОБА_2 отримав від позивачки у своє розпорядження грошові кошти у розмірі 39820,00 дол. США, які зобов`язувався внести в якості пайового внеску відповідно до умов Договорів асоційованого членства.

В подальшому, відповідно до усної домовленості, яка існувала між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , майнові права на квартиру та машиномісце у ЖК «ОМЕГА» мали були передані позивачці після повної виплати частки.

Проте, рішенням Київського районного суду м. Одеси від 27.11.2023 року за результатами розгляду справи № 947/2273/23, ухвалено в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя:

?Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину частки (паю та цільового внеску) за договором асоційованого членства в споживчому товаристві №4/14-НП-БФ від 18.05.2020 року, укладеним між Споживчим товариством «Будова-Фінанс» та ОСОБА_2

?Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину частки (паю та цільового внеску) за Договором асоційованого членства в споживчому товаристві № 220/М-БФ від 30.09.2020 року, укладеним між Споживчим товариством «Будова-Фінанс» та ОСОБА_2 .

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наступного: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із такою заявою до суду. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову ст. 151 ЦПК України.

Разом з цим, позивачкою ОСОБА_1 у поданій заяві не зазначено обставини, що підтверджені належними доказами, які свідчать про існування реальної загрози відчуження відповідачами належних їм по 1/2 частини частки (паю та цільового внеску) за Договором асоційованого членства в споживчому товаристві №4/14-НП-БФ від 18.05.2020 року та Договором асоційованого членства в споживчому товаристві № 220/М-БФ від 30.09.2020 року, які були укладені між Споживчим товариством «Будова-Фінанс» та ОСОБА_2 , а твердження щодо можливості відповідачами у будь який час здійснити продаж майнових прав, на яке позивачка просить суд накласти заборону на відчуження, є припущенням, що не може слугувати безумовною підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є саме підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими заявник пов`язує застосування певного виду забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, що в свою чергу забезпечить позивачу реальне та ефективне виконання рішення суду.

Таким чином, суддя вважає, що позивачка ОСОБА_1 в заяві про забезпечення позову не навела достатнього обґрунтування необхідності забезпечення позову, а саме існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у разі не накладення заходів забезпечення позову, вчинення відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 дій, які дають підстави вважати про їх намір відчужити 1/2 частку майнових прав, що позбавляє суддю можливості дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Враховуючи вищенаведене, та беручи до уваги заява про забезпечення позову не містить належного обґрунтування необхідності забезпечення позову із підтвердженням належних доказів, а саме існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у разі не накладення заходів забезпечення позову, а тому суд вважає, що лише посилання в заяві на потенційну можливість здійснення відчуження майнових прав на об`єкт нерухомості, без наведення відповідного обґрунтування та підтвердження їх доказами, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Враховуючи вищенаведене, оскільки заява про забезпечення позову не містить належного обґрунтування необхідності забезпечення позову, суддя доходить висновку, що в задоволенні поданої заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 149 - 153 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії, шляхом подачі апеляційної скарги.

Повний текст ухвали суду складено 21 лютого 2024 року.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси: І.О. Кремер