Дата документу 21.02.2025 Справа № 337/5462/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 337/5462/24
Провадження №22-ц/807/224/25
Головуючий в 1-й інстанції Завгородній Є.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2025 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С.В.,
суддів:Онищенка Е.А., Трофимової Д.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Железняка Андрія Вікторовича на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 24 жовтня 2024 року, ухвалене у м. Запоріжжі у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2024 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал спліт» звернувся до суду з вказаним позовом. В позові зазначив, що 03.12.2021 АТ «Креді Агріколь банк» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №1/4239995 від 03.12.2021 на підставі п. 1.1 якого ОСОБА_1 отримала кредит в сумі 30 000,00 грн строком на 72 місяців, до 02.12.2027 року (включно), зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00 % річних та комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно, в розмірі 2,85 % від суми кредиту. Відповідно до договору № 4-2023 від 29.08.2023 та Реєстру прав вимоги № 413 від 15.09.2023 АТ «Креді Агріколь Банк» відступило право вимоги за вказаним кредитним договором позивачу. Відповідачка належним чином не виконує взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредиту та сплаті процентів за користування ним, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в сумі 53 707,91 гривень. Позивач просив суд стягнути в судовому порядку з відповідачки суму заборгованості в розмірі 53 707,91 грн, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422,40 гривень.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 24 жовтня 2024 року, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал спліт» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал спліт» заборгованість за кредитним договором у розмірі 53 707,91 грн (п`ятдесят три тисячі сімсот сім гривень 91 коп.).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал спліт» сплачений судовий збір у розмірі 1 211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.).

Повернуто з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал спліт» 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову, що складає 1 211,20 грн (згідно з платіжною інструкцією № 2905 від 06 вересня 2024 року).

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 в особі представника адвоката Железняка Андрія Вікторовича подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні вимог позову у повному обсязі.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували належне повідомлення відповідача про перехід права вимоги від попереднього кредитора до позивача у справі.

У відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал спліт» вказало, що апеляційна скарга є такою, що не підлягає задоволенню, адже судове рішення є законним та обґрунтованим, а доводи скарги не спростовують правильних висновків суду. Просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

В силу вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з 1 січня 2025 року це 90840,00 грн. (відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2025 рік» з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3028,00 грн. (3028,00 грн. Х 30 = 90840,00 грн.), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За вимогами п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Задовольняючи вимоги позову суд першої інстанції виходив з доведеності позовних вимог, а також з того, що відповідачка визнала позовні вимоги та не заперечувала проти їх задоволення.

З вказаними висновками суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду погоджується, виходячи з такого.

За змістом ч. 1 ст. 1077 ЦПК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до приписів ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредитору документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Відповідно до договору № 4-2023 від 29.08.2023 р. АТ «Креді Агріколь Банк» відступило право вимоги Товариству з обмеженою відповідальністю «Глобал спліт».

Відповідно до п. 2.1. Договору №4-2023 від 29.08.2023 р., у відповідності до умов Договору Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору Права вимоги до Боржників, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення Права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює Ціні договору у порядку та строки встановлені Договором. Сторони розуміють та погоджуються з тим, що відступлення Права вимоги за цим Договором не є забезпечувальними відступленнями. Відступлення первісного кредитора здійснюється шляхом купівлі новим кредитором права вимоги, новий кредитор набуває права на всі суми, які він одержить від боржників на виконання вимог, а первісний кредитор не відповідатиме перед новим кредитором, якщо одержана ним суми буде меншою від суми сплаченої новим кредиторам первісному кредитору. Разом з Правом вимоги до Нового кредитора переходять всі інші права та обов`язки Первісного кредитора за Кредитним договором. У випадку укладення Сторонами більш ніж одного Реєстру прав вимог, кожен наступний Реєстр прав вимог доповнює, а не замінює попередній.

Відповідно до п. 2.2. Договору №4-2023 від 29.08.2023 р., загальний розмір заборгованостей боржників, Правил вимоги до яких відступається згідно цього Договору встановлюється згідно Реєстру прав вимог, який складається сторонами в паперовому та електронному вигляді за формою, що наведена у Додатку №1 до цього Договору.

Відповідно до Додатку №1 до Договору про відступлення права вимоги №4-2023 від 29.08.2023 р., Реєстру прав вимоги №1 від 15 вересня 2023 року за порядковим №413 АТ «Креді Агріколь Банк» відступило право вимоги за кредитним договором№1/4239995 від 03.12.2021р. позивачу.

Відповідно до викладених умов Договору, АТ «Креді Агріколь Банк» передав ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» всі наявні у нього документи за кредитним №1/4239995 від 03.12.2021р. боржника ОСОБА_1 .

15.09.2023 року ОСОБА_1 АТ «Креді Агріколь Банк» було направлено повідомлення про те, що відбулось відступлення прав вимоги за договором №4-2023 від 29.08.2023 р. до ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ», яке в свою чергу стало Новим кредитором та має право вимагати від ОСОБА_1 погашення кредитної заборгованості згідно кредитного договору №1/4239995 від 03.12.2021р.

На виконання умов Договору відступлення прав вимоги ОСОБА_1 була повідомлена про необхідність перерахувати кошти в сумі 53 707,91 грн., що відповідає розміру поточних зобов`язань за Договором на рахунок нового кредитора.

Повідомлення було надіслано за адресою АДРЕСА_1 , яка є зареєстрованим місцем проживання відповідачки відповідно до відповіді №831560 від 08.10.2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру (а.с.82).

Відправлення даних повідомлень підтверджується Списком № 22341 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих поданих в Київ-1. ОСОБА_1 знаходиться в Списку за №213.

Отже, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника.

Ця правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17.

Виходячи з наведеного, кредитором були виконані норми чинного законодавства в повному обсязі, стосовно направлення Відповідачу Повідомлення про відступлення права вимоги.

Доводів щодо неукладеності кредитного договору, або заперечень щодо розміру заборгованості апеляційна скарга не містить.

Виходячи з викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування за наведеними у скарзі доводами не вбачається, оскільки доводи апеляційної скарги не є суттєвими, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи, і правильності висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника адвоката Железняка Андрія Вікторовича залишити без задоволення, а рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 24 жовтня 2024 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 21 лютого 2025 року.

Судді: С. В. Кухар

Е.А. Онищенко

Д.А. Трофимова