РІШЕННЯ

іменем України

21 лютого 2025 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:

головуючий - суддя Овдієнко В. В.

секретар судового засідання - Литвин А. Є.

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - Кісілевич О. М.,

відповідач - ОСОБА_2 ,

представник відповідача - Браславська О. А.,

розглянувши за відсутності учасників справи в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

у с т а н о в и в:

20.01.2025 адвокат Кісілевич О. М. через систему "Електронний суд" в інтересах ОСОБА_1 подав позовну заяву до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14.02.2014 Виконавчим комітетом Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області, актовий запис № 8.

На обґрунтування позову зазначено, що сторони перебувають у шлюбі з 14.02.2014, мають спільного малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя позивача з відповідачем поступово погіршувалося через сварки. В них різні погляди на життя та сімейні цінності.

З кінця 2022 року сторони не проживають разом, шлюбні відносини припинені, тобто шлюб існує лише формально, спільне господарство не ведуть. Примирення сторін неможливе, та суперечить інтересам позивача.

Спір про поділ майна та місце проживання дитини відсутній, дитина залишається проживати з матір`ю.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 22.01.2025 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 21.02.2025.

10.02.2025 від представника відповідача ОСОБА_4 надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що в разі підтвердження повноважень представника позивача ОСОБА_5 , відповідач визнає позовні вимоги про розірвання шлюбу, також просила проводити розгляд справи за її відсутності та за відсутності відповідача.

У відзиві містяться часткові заперечення щодо обставин припинення шлюбних відносин, оскільки з кінця 2022 року сторони проживають окремо через виїзд ОСОБА_1 з дитиною до Німеччини з метою захисту здоров`я та життя. Між сторонами була досягнута усна угода щодо повернення на територію України після закінчення воєнних дій. Однак, позивач з часом менше телефонувала відповідачу, і враховуючи припинення шлюбних відносин, вважає шлюб припиненим.

Крім того, позивач посилалася на відсутність спору про поділ майна та місця проживання дитини, однак відповідач має щодо цього заперечення, оскільки має намір вирішувати це питання в позасудовому порядку або в судовому порядку в іншій справі.

21.02.2025 належним чином повідомлені сторони в судове засідання не з`явилися.

Представник позивача ОСОБА_5 надіслав заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача ОСОБА_4 у відзиві просила розгляд справи проводити за її відсутності та відсутності відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Частинами 1, 3 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Повноваження представника позивача ОСОБА_5 у цій справі підтверджується відомостями копії ордера на надання правничої допомоги Серія АА № 1467441 (а. с. 15).

Даними копій свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_1 , копії свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2 підтверджується, що сторони перебувають у шлюбі з 14.02.2014, мають спільного малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 12, 13).

З копії паспорта громадянина України НОМЕР_3 вбачається, що позивач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 7-10).

З довідки відділу центр надання адміністративних послуг Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області № 01-21/100 від 21.01.2025 вбачається, що відповідач ОСОБА_2 має зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 (а. с. 19).

Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зі змінами, внесеними Протоколом № 11, стаття 5, кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Згідно до частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

У відповідністю зі статтею 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З позовної заяви слідує, що після фактичного припинення сторонами шлюбних стосунків подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Відповідач виявив свою згоду на розірвання шлюбу, оскільки тривалий час (з кінця 2022 року) вони проживають окремо.

За змістом встановлених судом обставин, фактично сторони припинили шлюбні стосунки, подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача.

Спір про поділ майна та місце проживання дитини у цій справі відсутній.

Відповідач ОСОБА_2 у відзиві, поданому його представником ОСОБА_4 , визнав позов про розірвання шлюбу до початку розгляду справи по суті, це не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, і відповідно до частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову.

Дотримуючись принципу диспозитивності цивільного судочинства, питання щодо розподілу судових витрат суд не вирішував.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 206, 211, 223, ч. 2 ст. 247, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , зареєстрований 14.02.2014 Виконавчим комітетом Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області, актовий запис № 8 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище сторін залишити без змін.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його складання.

Позивач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 .

Відповідач - ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 .

Повний текст рішення складений 21.02.2025.

Головуючий: В. В. Овдієнко