Справа № 712/350/25
Провадження № 2/712/1384/25
Р І Ш Е Н Н Я
19 лютого 2025 Соснівський районний суд м.Черкаси в складі
головуючого судді- Пироженко В.Д.
при секретарі - Каплі А.С.
за участі позивача ОСОБА_1
за участі представника відповідача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», третя особа ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування, -
Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» ( м. Київ, пр. Берестейський, 65), третя особа ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування.
В обгрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що 24.08.2024 року за адресою м. Черкаси вул. Самійла Кішки, 183/1 сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів Nissan Leaf н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля HYUNDAI Elantra н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 .
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована АТ «СГ «ТАС» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР 221426154 від 10.06.2024 року.
24.08.2024 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «СГ`ТАС» із повідомленням про настання події, а 29.08.2024 року із заявою про виплату страхового відшкодування.
Листом від 03.09.2024 року ОСОБА_1 було відмовлено у виплаті страхового відшкодування, так як ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебувають в законному шлюбі з 08.08.2015 року, автомобіль Nissan Leaf н.з. НОМЕР_1 придбаний у шлюбі, а отже є спільним сумісним майном. Відсутня третя особа, якій підлягають виплати.
Вважає відмову страхової компанії у виплаті шкоди такою, що прийнята з порушенням норм чинного законодавства, та вважає необхідним звернутися з позовом до суду.
Просить стягнути з відповідача на його користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 11 500 гривень.
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.01.2025 року відкрито провадження по справі та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
05.02.2025 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якій відповідач заявлені позовні вимоги позивача не визнає з мотивів того, що цивільно-правова відповідальність позивача на момент ДТП була застрахована в АТ «СГ`ТАС» з лімітом відповідальності за шкоду завдану майну 3-х осіб 160 000 грн та 0 франшизою. Позивач звернувся з відповідним повідомленням про ДТП, Автомобіль було оглянуто представником страхової компанії в присутності ОСОБА_1 28.08.2024 року та складено відповідний акт. При прийнятті рішення, страховою компанією було з`ясовано, що відповідно до свідоцтва про шлюб, між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб 08.08.2015 року. Автомобіль Nissan Leaf н.з. НОМЕР_1 було придбано 12.11.2022 року, тобто в період шлюбу, а тому належить як ОСОБА_1 , так і ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності. При таких обставинах, відповідно до п.32.1 ст.32 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», заподіяна шкода не відшкодовується.
В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтри мав та просив їх задовольнити. Зазначив, що у нього та у його дружини є автомобілі, якими вони користуються і право власності зареєстрованого на кожного окремо. Тому автомобілі не є спільною сумісною власністю подружжя.
Представник відповідача в судовому засіданні просив в позові відмовити з мотивів викладених у відзиві на позовну заяву позивача.
Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася. Просила справу розглянути в її відсутність.
Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Згідно із статтею 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
Пунктом 9 частини першої статті 7 Закону України "Про страхування" визначено, що страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов`язковим.
Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.
За пунктом 2.1. статті 2 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України ЦК України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.
Суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ), потерпілі (стаття 4 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").
Відповідно до статті 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Згідно із статтею 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
За абзацом 1 пункту 22.1. статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Частиною шістнадцятою статті 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.
Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.
За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).
Отже, факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання.
Водночас ДТП слугує підставою також для виникнення договірного зобов`язання за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик.
Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди, а його сторонами зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник).
Отже, обов`язковою передумовою виникнення договірного зобов`язання за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі, є попередня наявність деліктного зобов`язання.
Тобто деліктне зобов`язання обов`язково передбачає наявність: 1) потерпілої особи (кредитора) та 2) особи, яка завдала шкоди (заподіювача шкоди, боржника).
Подібне розуміння деліктного зобов`язання фактично відображає зміст статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", положення пункту 22.1. якої пов`язують наявність підстав для виплати страховиком суми відшкодування у разі настання страхового випадку за участю страхувальника саме із заподіянням внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Тобто заподіянням шкоди особі відмінній від страхувальника.
З урахуванням наведеного, заподіяння власнику транспортного засобу (страхувальнику) внаслідок ДТП шкоди іншим належним йому транспортним засобом (поєднання в одній особі потерпілого та заподіювача шкоди) не зумовлює виникнення цивільно-правової відповідальності у вигляді відшкодування шкоди, оскільки у такому разі відсутнє деліктне зобов`язання, яке передбачає обов`язково наявність потерпілої особи та особи, яка завдала шкоди.
За відсутності виникнення деліктного зобов`язання підстави для виникнення згідно із пунктом 22.1. статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" договірного зобов`язання за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відсутні, оскільки воно фактично є похідним від деліктного (основного) зобов`язання.
Пунктом 32.1. статті 32 "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що відповідно до цього Закону страховик або МТСБУ не відшкодовує, зокрема, шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону.
Судом встановлено, що 24.08.2024 року за адресою м. Черкаси вул. Самійла Кішки, 183/1 сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів Nissan Leaf н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля HYUNDAI Elantra н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 .
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована АТ «СГ «ТАС» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР 221426154 від 10.06.2024 року.
24.08.2024 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «СГ`ТАС» із повідомленням про настання події, а 29.08.2024 року із заявою про виплату страхового відшкодування.
Листом від 03.09.2024 року ОСОБА_1 страховою компанією «Страхова Група «ТАС» було відмовлено у виплаті страхового відшкодування, так як ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08.08.2015 року, автомобіль Nissan Leaf н.з. НОМЕР_1 придбаний у шлюбі, а отже є спільним сумісним майном подружжя. Відсутня третя особа, якій підлягають виплати.
Відповідно до свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_3 від 08.08.2015 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району м. Черкаси, між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 був зареєстрований шлюб.
Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України).
Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу.
Отже, у сімейному законодавстві діє принцип спільності майна подружжя та частки чоловіка і дружини є рівними.
За загальним правилом застосування презумпції спільності майна подружжя, згідно зі статтею 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, і позивач не зобов`язаний доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя.
Отже, наведеними нормами права передбачено презумпцію віднесення придбаного під час шлюбу майна до спільної сумісної власності подружжя. Це означає, що ні дружина, ні чоловік не зобов`язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі, оскільки воно вважається таким, що належить подружжю.
Якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього (транспортний засіб, житловий будинок чи іншу нерухомість) лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя.
Згідно свідоцтва про державну реєстрацію № СТО 200875 від 22.08.2023 року автомобіль Nissan Leaf н.з. НОМЕР_1 придбаний 12.11.2022 року, тобто за час перебування у шлюбі, а тому належить позивачу ОСОБА_1 та заподіювачу шкоди ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності.
Тобто, заподіювач шкоди ОСОБА_1 є власником транспортного засобу Nissan Leaf н.з. НОМЕР_1 .
Таким чином відсутні підстави для задоволення заявленого позову позивача, оскільки транспортні засоби, які є учасниками ДТП належали одній особі ( ОСОБА_3 ), що не зумовлює виникнення цивільно-правової відповідальності внаслідок такого ДТП, наявність якого пов`язується із виникненням деліктного зобов`язанням, яке є обов`язковою передумовою договірного зобов`язання за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Посилання позивача на те, що кожний із них, як подружжя, зареєстровано право власності на різні автомобілі, а тому є їх особистою власністю, суд вважає безпідставним. Суду не надано доказів встановлення частки кожного у праві спільної сумісної власності подружжя на автомобіль, придбання автомобіля за власні кошти одного з подружжя чи договір про поділ майна подружжя.
Таким чином, тягар доказування у справах цієї категорії покладено на того із подружжя, хто заперечує проти визнання майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову позивачу в задоволенні позовних вимог.
Постільки, при подачі позову позивач звільнений від сплати судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір суд вважає віднести за рахунок держави.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265, 268, 279 ЦПК України, ст.ст. 22, 606, 980, 982, 999, 1166, 1188 ЦК України, ст. 64, 69, 70 СК України суд
Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», третя особа ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування залишити без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: В.Д. Пироженко

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКП НОМЕР_4 ).

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» (м. Київ, пр. Берестейський, 65 ).

Повний текст рішення складено 24.02.2025