Провадження №: 2/336/63/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

04 лютого 2025 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дацюк О.І., при секретарі Пустовіт В.О., за участі представника позивача адвоката Плескачової Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» звернулось з позовом до ОСОБА_1 вказавши, що 28.08.2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №7432 за умовами якого ОСОБА_2 отримав кредит в сумі 53000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 17% з остаточним строком повернення кредиту не пізніше 27.08.2017 року.

28.08.2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір в забезпечення кредитного договору №7432 від 28.08.2007 року, за умовами якого в іпотеку було передано нерухоме майно домоволодіння зі всіма невід`ємними при належностями, що знаходить за адресою: АДРЕСА_1 .

Через невиконання ОСОБА_2 умов кредитного договору, банк звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором та рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 07.06.2016 року задоволені позові вимоги ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Оскільки ОСОБА_2 рішення суду не виконується, станом на 10.09.2021 року основна заборгованість за кредитним договором складає 37524,81 гривні, АТ «Державний ощадний банк України», як іпотекодержатель, просить в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором, укладеним між позивачем та ОСОБА_1 28.08.2007 року домоволодіння загальною площею 89.70 кв.м., житловою площею 51,20 кв.м. зі всіма невід`ємними її приналежностями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Також позивачем заявлена вимога про стягнення судового збору та відстрочити виконання рішення суду на період дії Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» в частині звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою суду від 22.10.2021 року відкрите провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Цивільна справа була передана до провадження Шевченківського районного суду м. Запоріжжя у зв`язку з неможливістю здійснення правосуддя під час воєнного стану, на підставі розпорядження Голови Верховного Суду від 10 травня 2022 року № 29/0/9-22, яким територіальну підсудність судових справ Оріхівського районного суду Запорізької області змінено та визначено Шевченківському районному суду м. Запоріжжя.

Ухвалою суду від 04.09.2023 року цивільну справу прийнято до провадження судді Карабак Л.Г. та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Розпорядженням керівника апарату Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16.01.2024 року у зв`язку з відрядженням судді Карабак Л.Г. для роботи в Національній школі суддів України з 03.01.2024 року по 01.07.2024 року включно та на підставі наказу голови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28.11.2023 року, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

На підставі повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу передано до провадження судді Дацюк О.І.

Ухвалою суду від 04.03.2024 року цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 04.03.2024 року витребувано від Мінсоцполітики України інформаціє з ЄІБД ВПО щодо відповідача та третьої особи без самостійних вимог на предмет спору.

19.03.2024 року до суду надійшла відповідь на виконання ухвали про витребування інформації.

Ухвалою суду від 31.05.2024 року залишена без задоволення заява представника позивача про участь у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 31.07.2024 року закрите підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 23.09.2024 року постановлено проводити розгляд цивільної справи в заочному порядку.

13.01.2025 року представник позивача направила до суду письмові пояснення та докази, якими вони обґрунтовані.

В ході розгляду справи представник позивача пред`явлений позов підтримала повністю

Відповідач та третя особа без самостійних вимог на предмет спору про місце та час розгляду справи сповіщались шляхом розміщення відповідного оголошення про виклик до суду на сайті суду у зв`язку з відсутністю відомостей про їх фактичне місце проживання або перебування (зареєстроване місце проживання розташоване на тимчасово окупованій території, відомості про реєстрацію як внутрішньо переміщеної особи відсутні).

Керуючись ст. 280 ЦПК України, суд розглянув справу заочно.

В ході розгляду справи сторонами інші заяви чи клопотання не подавались.

При дослідженні матеріалів справи встановлено таке.

28.08.2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №7432 за умовами якого банк надав ОСОБА_2 кредит в сумі 53000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 17% річних строком на 120 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 27.08.2017 року, а ОСОБА_2 зобов`язався належним чином використати та повернути кредит щомісячно в сумі 441,67 гривень шляхом внесення готівки до каси банку починаючи з вересня 2007 року та сплачувати банку відсотки в порядку, розмірах та строки, визначених цим договором.

28.08.2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 , який є майновим поручителем ОСОБА_2 , укладено іпотечний договір №7432, посвідчений державним нотаріусом Амвросіївської державної нотаріальної контори Ішковою О.В., зареєстрованим в реєстрі за №2423.

За умовами договору, іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання зобов`язання, що випливає з кредитного договору, передає в заставу, а іпотеко держатель цим приймає в заставу в порядку і на умовах, визначених у цьому договорі, предмет іпотеки, що належить іпотекодавцю на праві власності (п. 1.1.).

Згідно з п. 1.2. договору, предметом іпотеки за цим договором є нерухоме майно, а саме домоволодіння А загальною площею 89,70 кв.м., житловою площею 51,20 кв.м., та господарчи прибудови Б сарай, В гараж, Г сарай, Д вбиральня, 1,2, І.ІІ споруди розташований на земельній ділянці площею 0,2500 га для обслуговування житлового будинку у межах від А-Б землі гр. ОСОБА_4 , від Б-В землі Новоіванівської сільської ради, від В-Г землі гр. ОСОБА_5 , від В-Г землі Новоіванівської сільської ради, від В-А землі гр. ОСОБА_4 , кадастровий номер 14206000:07:000:0058, 0059, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Право власності іпотекодавця на жилий будинок підтверджується договором купівлі-продажу домоволодіння посвідченого 17.11.1992 року виконкомом Новоіванівської сільської ради Амросіївського району Донецької області, зареєстрованого за реєстровим номером 239 та зареєстрованого в БТІ м. Амвросіївка 25.11.1992 року за №661. Право власності на земельні ділянки підтверджується державними актами на право власності на земельні ділянки серії ЯД №141027, №141029, виданих Новоіванівською сільською радою Амвросіївського району 12.06.2007 року на підставі рішення №61 від 13.11.1997 року Новоіванівської сільської ради, та зареєстровані в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №168 01167, 01168, згідно з п.1.3 договору.

Як зазначено у п. 1.4 договору, згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно №15079714 від 02.07.2007 року, виданого КП Амвросіївське БТІ вартість домоволодіння, що є предметом договору іпотеки складає 80206 гривень. Незалежна оцінка вартості предмета іпотеки цього договору згідно звіту експертної оцінки від 21.06.2007 року, складеного суб`єктом оціночної діяльності виробнича фірма «Научтехпроект» становить 76259 гривень, та згідно експлікаціної оцінки земельної ділянки від 02.07.2007 року, складеної суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Укрземресурси» становить 6550,04 гривень.

Згідно з п. 4.1, 4.2. договору, право іпотеки виникає у іпотеко держателя з моменту нотаріального посвідчення цього договору. У випадку невиконання чи неналежного виконання боржником зобов`язання в цілому чи тієї або іншої її частини, а також у інших випадках, передбачених цим договором іпотеко держатель реалізує своє право шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку, визначеному цим договором.

Відповідно до п. 4.3. іпотекодержатель вправі задовольнити за рахунок предмету іпотеки свої вимогу у повному обсязі, який визначається іпотекодержателем самостійно на момент реалізації іпотеки, у тому числі, але не виключно: основну суму боргу, проценти за користування кредитом, нараховані та несплачені на момент реалізації права іпотеки штрафні санкції за порушення зобов`язань за кредитним договором (пеня, штраф), витрати, понесені іпотеко держателем у зв`язку із зверненням стягнення на предмет іпотеки та його реалізацією, у тому числі витрати на оплату послуг аудиторів, адвокатів та інші документально підтверджені витрати іпотеко держателя, якщо вони будуть мати місце, спричинені іпотеко держателю збитки в повному обсязі.

У розділі 6 сторони погодили, що іпотеко держатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо у момент настання строку платежу зобов`язання (або відповідна його частина) не буде виконано, а також у будь-який час незалежно від настання строку платежу у випадку невиконання боржником та/або іпотекодавцем будь-якого з своїх обов`язків, передбачених цим договором та/або кредитним договором, а рівно у випадках, якщо будь-яка з гарантій або завірень, наданих іпотекодавцем у відповідності з цим договором, виявиться (стане) недійсною.

У випадку часткового виконання боржником зобов`язань іпотека зберігається у первісному обсязі.

Звернення стягнення на предмет іпотеки буде здійснюватись на підставі виконавчого напису нотаріуса або рішення суду у встановленому чинним законодавством України порядку. Реалізація предмета іпотеки, на який звернено стягнення провадиться у встановленому законодавством порядку.

За відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу будинку від 17.11.1992 року, посвідченого виконавчим комітетом Новоіванівської сільської ради р. 239 та з 28.08.2007 року на вказане домоволодіння та земельну ділянку з кадастровим номером 070000058, 0059 накладена заборона на відчуження Амвросіївською державною нотаріальною конторою.

Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 07.06.2016 року задоволено позов ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за Кредитним договором від 28.08.2007 року № 7432 станом 05.10.2015 року в розмірі 19600,47 грн., в тому числі 16160,65 грн. основної суми кредиту та 3439,82 грн. процентів за користування кредитом.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» судові витрати в розмірі 899,00 грн., в тому числі 689,00 грн. судового збору та 210,00 грн. витрат на публікацію оголошення в пресі про виклик відповідачів.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» судові витрати в розмірі 899,00 грн. (вісімсот дев`яносто дев`ять грн. 00 коп.), в тому числі 689,00 грн. судового збору та 210,00 грн. витрат на публікацію оголошення в пресі про виклик відповідачів.

Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №7432 від 28.08.2007 року, сума простроченої заборгованості за кредитом станом на 21.08.2017 року становить 16160,65 гривень, сума простроченої заборгованості за відсотками, станом на 02.08.2016 року становить 5400,88 гривень. Сума втрат від інфляції на суму простроченого кредиту становить 8935,64 гривень, сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів становить 3442,21 гривні, розмір 3% річних на суму простроченого кредиту становить 2576,71 гривень та розмір 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів становить 979,02 гривень. Загальна сума заборгованості станом на 10.09.2021 року складає 37524,81 гривні.

Постановою головного державного виконавця Амвросіївського РВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області від 10.05.2018 року відкрите виконавче провадження №56369967 з примусового виконання виконавчого листа №323/1285/16-ц виданого Оріхівським районним судом Запорізької області про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Ощадбанк» у розмірі 20499,47 гривень.

Постановою головного державного виконавця Амвросіївського РВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області по виконавчому провадженню №56369967 від 20.12.2018 року повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі ст. 37 ч. 1 п. 9 Закону України «Про виконавче провадження».

Постановою державного виконавця Слов`янського міськрайонного ВДВС від 01.09.2016 року відкрите виконавче провадження №52058706 про примусове виконання виконавчого листа №323/1285/16-ц виданого Оріхівським районним судом Запорізької області про стягнення боргу з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Ощадбанк».

Постановою головного державного виконавця Амвросіївського РВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області від 31.01.2020 року відкрите виконавче провадження №61125521 з примусового виконання виконавчого листа №323/1285/16-ц виданого Оріхівським районним судом Запорізької області про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Ощадбанк» у розмірі 20499,47 гривень.

Постановою головного державного виконавця Амвросіївського РВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області від 22.06.2020 року по виконавчому провадженню №61125521 повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі ст. 37 ч. 1 п. 9 Закону України «Про виконавче провадження».

Постановою головного державного виконавця Амвросіївського РВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області від 08.02.2021 року відкрите виконавче провадження №64426785 з примусового виконання виконавчого листа №323/1285/16-ц виданого Оріхівським районним судом Запорізької області про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Ощадбанк» у розмірі 20499,47 гривень.

Постановою головного державного виконавця Амвросіївського РВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області від 20.04.2021 року по виконавчому провадженню №64426785 повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі ст. 37 ч. 1 п. 9 Закону України «Про виконавче провадження».

Постановою старшого державного виконавця Костянтинівського міськрайонного ВДВС СМУ МЮ (м. Харків) від 23.07.2021 року відкрите виконавче провадження №66108066 з примусового виконання виконавчого листа №323/1285/16-ц виданого Оріхівським районним судом Запорізької області про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Ощадбанк» у розмірі 20499,47 гривень.

Постановою начальника відділу Донецького відділу ДВС у Донецькому районі Донецької області СМУ МЮ від 03.05.2023 року по виконавчому провадженню №66108066 повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі ст. 37 ч. 1 п. 2 Закону України «Про виконавче провадження».

За відомостями з ЄДРВП, станом на час розгляду цивільної справи, виконавчі провадження щодо боржників за кредитним договором на виконанні не перебувають, завершені у зв`язку з поверненням виконавчих документів стягувачеві.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Згідно ст. 13 ч. 1 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України та ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до положень ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Положеннями ч.1, 4 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України, кредитний договір за своєю правовою природою є договором позики, згідно з яким одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Загальні умови виконання зобов`язань визначені нормами Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовується положення параграфу 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику.

Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.

За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов`язання має виконуватися належним чином.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.02.2012 року, право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором належить виключно позивачеві (ч.1 ст.20 ЦК України, ст.3,4 ЦПК України). Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред`явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена.

Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Згідно з положеннями пунктів 3.1. та 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» від 17.12.2013 № 14 інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду у постанові від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16-ц, банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор має право у разі невиконання боржником зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення вимог за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Згідно ч. 1 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

У відповідності до ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 35 ч. 1 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Банком не надано доказів того, що ним надсилалася на адресу місця реєстрації відповідача відповідна вимога.

Разом з тим, суд бере до уваги, що останнє відоме місце реєстрації відповідача належить до с. Улянівка Амвросіївського району Донецької області, тобто до населеного пункту, територія якої включена до переліку населених пунктів, на території яких проводилась антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року № 1275-р.

З огляду на вказане, на вказаній території було припинено роботу АТ «Укрпошта», а також інших установ, які надають поштові послуги, оскільки вказані території вийшли з-під контролю органів державної влади України.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до умов Іпотечного договору (п. 9.5), сторони зобов`язані вчасно повідомляти одна одну про зміну адрес місцезнаходження , банківських реквізитів, номерів телефонів та про всі інші зміни, які здатні вплинути на реалізацію Договору та виконання зобов`язань по ньому.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

При настанні вказаних обставин іпотекою держатель надсилає іпотекодавцю та позичальнику письмову вимогу щодо усунення порушень у тридцяти денний строк та попереджає про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання вимоги.

Проте, невиконання банком вимог ч. 1 ст. 35 Закону України « Про іпотеку» про надіслання іпотекодавцю письмової вимоги про усунення порушення зобов`язання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись до суду в будь-який час за захистом своїх порушених прав, оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя, що відповідає положенням ст. 124 Конституції України.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 37 постанови № 5 від 30.03.2012 року « Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», невиконання вимог частини першої ст. 35 Закону України «Про іпотеку» про надіслання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення зобов`язання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду (на відміну від інших способів звернення стягнення (ч.3 ст.33 Закону), оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя, що відповідає положенням ст. 124 Конституції України.

Отже, звернення позивача внаслідок порушення своїх прав до суду, минаючи позасудовий розгляд справи, є (в даному випадку) правомірним та таким, що узгоджується з вищезазначеними правовими нормами права.

Відповідно до вимог діючого законодавства, Банком заявлено позовну вимогу про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах відповідно до статей 38, 39 Закону України «Про іпотеку».

Однак, станом на теперішній час, набрав чинності Закон України № 1701-IX від 16 липня 2021 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо усунення розбіжностей та осучаснення реалізації майна в іпотеці та виконавчому провадженні».

Зазначеним Законом внесені зміни до Закону України «Про іпотеку», зокрема виключено статті 43-46 цього Закону, якими визначався порядок проведення прилюдних торгів.

Частину 1 статті 41 Закону України «Про іпотеку» викладено в наступній редакції: «реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на електронних аукціонах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону».

Статтями 47-48 Закону України «Про іпотеку» визначено порядок оформлення результатів електронного аукціону з реалізації предмета іпотеки, оскарження результатів електронного аукціону.

За змістом статті 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається зокрема спосіб реалізації предмета іпотеки. У разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронного аукціону ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Як передбачено частиною 3 статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За змістом статей 39-48 Закону України «Про іпотеку», в редакції, чинній на день розгляду справи судом, звернення стягнення на предмет іпотеки в межах процедури виконавчого провадження із встановленням початкової ціни продажу предмета іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій можливе лише у разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронного аукціону.

Відповідно до п. 6.1 Іпотечного Договору іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на Предмет іпотеки у випадках, передбачених цим Договором та Законодавством, в тому числі у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником умов Зобов`язання (повністю або частково), зокрема, але не виключно, якщо в строки, встановлені Кредитним договором, Позичальник не поверне (повністю або частково) Іпотекодержателю суму кредитних коштів, та/або не сплатить проценти за користування кредитними коштами.

Відповідно до п. 1.4. Іпотечного Договору, сторони домовились, що вартість предмету іпотеки домоволодіння складає 80206 гривень.

Отже, оскільки ОСОБА_2 у повній мірі не виконав взятих на себе зобов`язань щодо повернення сум кредиту та оплати процентів згідно кредитного договору №7432 від 28.08.2007 року, банк має право звернути стягнення на майно, яке належить відповідачу, що є предметом іпотеки за іпотечним договором №7432 від 28.08.2007 року і реалізувати його для погашення вказаних вище зобов`язань у порядку, встановленому умовами Іпотечного договору згідно з чинним законодавством.

Способами задоволення вимог іпотекодержателя під час звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду (стаття 39 Закону « Про іпотеку») є реалізація предмета іпотеки шляхом продажу на електронних аукціонах (статті 41-47 Закону) або продаж предмета іпотеки іпотекодержателем будь-якій особі покупцеві (стаття 38 Закону).

Відповідно до ст. 38 Закону України, ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Відповідно до ст. 41 ч. 1 Закону «Про іпотеку», реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Отже, одним із способів задоволення вимог іпотекодержателя за рішенням суду проводиться шляхом продажу на електронних аукціонах у межах процедури виконавчого провадження, або суд може застосувати інший спосіб відповідно до вимог законодавства.

В позовних вимогах позивачем ставиться питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження.

Порядок звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду врегульовано ст. 39 вказаного Закону, відповідно до якої в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотеко держателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Відповідно до ст. 38 ч. 2 Закону «Про іпотеку» у разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронного аукціону ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

У спорах аналогічної категорії лише не зазначення у резолютивній частині рішення суду початкової ціни предмета іпотеки в грошовому вираженні не має вирішального значення та не тягне за собою безумовного скасування судових рішень.

Вказана правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21.03.2018 у справі № 235/3619/15-ц та від 05.09.2018 у справі № 202/30076/13-ц.

Враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та звернення стягнення на предмет іпотеки рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором. Водночас, оскільки позивачем не вказано, про які саме «невід`ємні приналежності домоволодіння» йдеться в позові, тож суд не вбачає підстав для задоволення вимог в такий спосіб та вбачає підстави для звернення стягнення саме на домоволодіння згідно із зазначеним в іпотечному договорі.

Вирішуючи вимогу про відстрочення виконання рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки, суд керується наступним.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» протягом терміну дії цього Закону щодо нерухомого майна, розташованого на території проведення антитерористичної операції, що належить громадянам України (у тому числі фізичним особам - підприємцям) або юридичним особам - суб`єктам малого і середнього підприємництва та перебуває в іпотеці, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 43 - 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах) Закону України «Про іпотеку».

За ст. 267 ч. 1 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Водночас, статтею 435 ч. 1 ЦПК України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Отже, розгляд питання щодо відстрочення виконання рішення суду підлягає вирішенню на стадії виконання рішення суду, тому вказана вимога задоволенню не підлягає.

Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити частково.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором №7432 від 28.08.2007 року перед Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в сумі 37524,81 гривні (тридцять сім тисяч п`ятсот двадцять чотири гривні 81 коп.), звернути стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки на підставі іпотечного договору №7432 від 28.08.2007 року, укладеного між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 , а саме: домоволодіння загальною площею 89.70 кв.м., житловою площею 51,20 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, встановивши початкову ціну продажу предмета іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» судовий збір в сумі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень.

Пред`явлену позовну вимогу про відстрочення виконання рішення суду залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 265 ч. 5 ЦПК України зазначаємо наступні відомості:

Позивач Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», місцезнаходження: м. Київ, вул. Госпітальна, 12Г, .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом двадцяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.І. Дацюк

Повний текст рішення суду складений 21.02.2025 року.

04.02.25