Справа № 285/5904/23
провадження № 2/0285/52/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді…...…………….................Літвин О. О.,

секретаря………………………....................Клечковської М. М.,

з участю:

представника позивача (адвоката)...............Семеньки В. М.,

представників відповідачів (адвокатів).......Купця Б. Л., Нагорнюк О. І.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду за правилами загального позовного провадження цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2 , ОСОБА_3

про визнання майна спільною сумісною власністю та його поділ, визнання недійсним договору купівлі-продажу,

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 , адвокат Купець Б. Л., повторно заявив клопотання про зупинення провадження у справі до припинення перебування відповідача у справі, ОСОБА_2 , у складі Збройних Сил України, або інших утворених відповідно до закону військових формуваннях, що переведені на воєнний стан.

Представник відповідача ОСОБА_3 , адвокат Нагорнюк О. І., підтримала клопотання.

Представник позивача, адвокат Семенька В. М., заперечив щодо його задоволення.

Розглянувши подане клопотання та заслухавши пояснення учасників судового процесу, суд приходить наступного висновку.

Запровадження воєнного стану та оголошення мобілізації зумовлюють суттєві зміни в розгляді судових справ, в яких військовослужбовці виступають стороною.

Процесуальні кодекси містять норми, які зобов`язують суд зупиняти провадження у зв`язку з перебуванням сторони у складі Збройних Сил України. Так, згідно з п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Формально процесуальний закон містить імперативний обов`язок суду зупинити провадження за вказаною підставою незалежно від статусу сторони, стадії процесу, волевиявлення учасників, категорії справи, ціни позову, виду вимог, що розглядаються в провадженні, чи будь-яких інших чинників. Разом з тим, така конструкція норми, що зобов`язує суд зупиняти провадження в справах, де стороною є військовослужбовець, дає підстави для процесуальних зловживань. Фактично будь-який судовий розгляд за участі військового унеможливлюється. Подібний безальтернативний підхід може свідчити про обмеження доступу до правосуддя та обов`язково призведе до порушення розумності строків розгляду справи.

Зупинення провадження по справі це врегульована законом й оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї з передбачених у законі обставин, які заважають здійснювати її розгляд. Тобто ідея інституту зупинення судового провадження пов`язана не із самими обставинами, наявність яких обумовлює прийняття рішення про зупинення, а із тим, що вони створюють об`єктивні перешкоди в здійсненні судового розгляду.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі не з наявністю воєнного стану в Україні, а із фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Для зупинення судом провадження у справі з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України в матеріалах цивільної справи мають бути докази перебування сторони у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, а й докази того, що такі підрозділи переведені на воєнний стан, зокрема приймають участь у виконанні бойових завдань. Належним такими письмовим доказом є наказ по особовому складу, виданий у порядку п.12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008.

Серед завдань цивільного провадження, які окреслені в главі 1 ЦПК України, визначено забезпечення справедливого... своєчасного судового розгляду з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку, яким вважається строк, що є об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних рішень.

Ідея законодавця, закладена в основу цивільно-процесуального закону, полягає в створенні таких умов, за яких би, незважаючи на закріплення в ст.251 ЦПК України можливості зупинення судового провадження, вказане не призводило, з одного боку, до тривалого перебування сторони, яка звернулась за захистом до суду, в стані невизначеності щодо своєї справи, а з іншого, до безкарності неможливості притягнення винної особи до юридичної відповідальності. Отже, п.2 ч.1 ст.251 ЦПК має застосовуватися, беручи до уваги не лише формальну відповідність фактичної ситуації особи, у зв`язку з якою ініціюється питання щодо прийняття відповідного рішення, словесній конструкції норми, в якій відображено зміст конкретної підстави для зупинення провадження, але й цілі, якої прагнув досягнути законодавець за наслідками доповнення норми відповідною підставою.

Надана адвокатом довідка Ф5 про перебування ОСОБА_2 на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 АДРЕСА_1 не дають підстави для зупинення провадження за п.2 ч.1 ст 251 ЦПК України, оскільки не містять відомостей про те, що військова частина у складі ЗСУ, в яких проходить службу відповідач, переведена на воєнний стан і бере безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації на території України.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що заявляючи клопотання про зупинення провадження у справі, адвокат відповідача не вказав, у чому полягає передбачена законом неможливість розгляду зазначеної справи на період знаходження ОСОБА_2 на військовій службі, а також враховуючи, що він не позбавлений можливості здійснити реалізацію наданих йому ЦПК України прав, зокрема, шляхом листування, приймати участь у розгляді справи через представника та в режимі відеоконференції.

Суд також приймає до уваги, що необґрунтоване зупинення провадження у справі може призвести до затягування строків її розгляду й перебування учасників справи в стані невизначеності, що призведе до порушення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що покладає на національні суди обов`язок здійснювати швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на її складність, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п.1 ст.6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Смірнова проти України» та «Фрідлендер проти Франції»). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ у справі «Красношапка проти України»).

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зупинення провадження у даній справі.

Керуючись ст.ст.259, 260 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні повторного клопотання адвоката Купця Б. Л. про зупинення провадження у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Дата виготовлення повного тексту ухвали 21.02.2025.

Головуюча суддя О. О. Літвин