БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/8919/24
провадження № 2/361/5073/24
РІШЕННЯ

(Заочне)

Іменем України

13 лютого 2025 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого суддіПетришин Н.М.
за участю секретаря Іванової К.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод шляхом вселення та встановлення порядку користування квартирою,-

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача

У вересні 2024 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 . В обґрунтування вимог ОСОБА_1 посилається на те, що їй та її сину ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_1 . З 2019 року співжиття з відповідачем стало неможливим, оскільки останній систематично вчиняє домашнє насильство по відношенню до позивача, кидається в бійку, його поведінка агресивна. На початку 2024 року ОСОБА_1 у зв`язку з вищевказаними обставинами була змушена піти з дому та певний час проживала у знайомих. Згодом, у червні 2024 року позивач повернулася до квартири, однак поведінка відповідача ОСОБА_2 не змінилася. Крім того, останній не відкривав вхідні двері, змінив замки та погрожував ОСОБА_1 фізичною розправою. З наведених підстав, позивач викликала поліцію та змушена була піти з дому до знайомих. Відносно відповідача неодноразово складалися протоколи про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а також виписувався терміновий заборонний припис. Таким чином, відповідач ОСОБА_2 вчиняє протиправну поведінку відносно позивача ОСОБА_1 та порушує її право на мирне володіння та користування належним їй на праві власності майном.

У зв`язку з вищевикладеним, ОСОБА_1 просить вселити її до квартири АДРЕСА_1 , зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкод позивачу у вселенні, надати комплект ключів від вказаної квартири та не чинити ОСОБА_1 перешкоди у користуванні квартирою, а також встановити порядок користування квартирою, виділивши ОСОБА_1 в користування житлову кімнату площею 17,1 кв.м., а ОСОБА_2 житловому кімнату площею 14,9 кв.м., залишивши в спільному користуванні сторін кухню площею 7,5 кв.м., ванну кімнату площею 2,6 кв.м., вбиральню площею 1,0 кв.м., коридор площею 12,5 кв.м. та вбудовану шафу площею 1,0 кв.м.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 вересня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно із положеннями статті 280 ЦПК України.

Обставини справи, що встановлені судом

Відповідно до свідоцтва про житло, виданого 09 вересня 2008 року Управлінням комунальної власності згідно розпорядження № 244 від 09 вересня 2008 року, квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 52,7 кв.м., належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних долях.

Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 20690994, виданого 24 жовтня 2008 року Комунальним підприємством Броварської міської ради «Броварське бюро технічної інвентаризації», 24 жовтня 2008 року за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано право приватної спільної часткової власності на вищезазначену квартиру, кожному зі сторін належить по 1/2 частці квартири АДРЕСА_1 .

З технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 видно, що квартира спільного заселення розташована на 10 поверсі 10-поверхового будинку та складається з: 2 кімнат житловою площею 32,0 кв.м., у тому числі: 1-а кімната 17,1 кв.м., 2-а кімната 14,9 кв.м.; кухні площею 7,5 кв.м., ванної кімнати площею 2,6 кв.м., вбиральні площею 1 кв.м., коридору площею 12,5 кв.м., вбудованої шафи площею 1 кв.м. Приміщення спільного користування 18,7 кв.м. Квартира обладнана лоджією 2,0 кв.м. Загальна площа квартири 52,7 кв.м.

З наявних у матеріалах справи копій талонів-повідомлень єдиного обліку про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію від 01.08.2019, 30.07.2022, 21.09.2022, 03.01.2024, 13.06.2024, 25.06.2024 вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово зверталася до Броварського районного управління поліції із заявами про вчинення щодо неї домашнього насильства.

Відповідно до термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА № 351405, виданого 03 січня 2024 року Броварським РУП, ОСОБА_2 у зв`язку зі скоєнням психологічного домашнього насильства 03 січня 2024 року відносно матері ОСОБА_1 , кривднику заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою строком на 10 діб, а саме з 03 по 13 січня 2024 року.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 101830 від 25 червня 2024 року видно, що цього дня ОСОБА_2 вчинив за адресою: АДРЕСА_2 психологічне та економічне домашнє насильство відносно матері ОСОБА_1 , а саме погрожував фізичною розправою, не відкривав вхідні двері спільного помешкання, чим завдав шкоди здоров`ю потерпілої та відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно Акту обстеження житлово-побутових умов, складеного 06 листопада 2024 року депутатом Броварської міської ради Броварського район Київської області Батюком С.І. зі слів ОСОБА_1 , з жовтня 2023 року по теперішній час ОСОБА_1 , 1957 р.н., мешкає за різними адресами, оскільки син ОСОБА_2 , 1982 р.н., перешкоджає проживанню матері в квартирі АДРЕСА_1 .

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини.

Відповідно до статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно з частинами першою, третьою статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

За положеннями статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю (стаття 358 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 383 ЦК України, статтею 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Відповідно до частини другої статті 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення, будинку або його частини, вимагати усунень порушень його права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі зазначеної норми є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.

Аналіз наведених норм цивільного законодавства дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права.

У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) та протоколи до неї, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Поняття «майно» у першій частині статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, яке не обмежується правом власності на фізичні речі та є незалежним від формальної класифікації в національному законодавстві. Право на інтерес теж по суті захищається статтею 1 Першого протоколу до Конвенції.

Відповідно до статті 8 Конвенції кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції.

Так, судом встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 , кожному з яких належить по 1/2 частині спірної квартири.

З наданих позивачем доказів видно, що відповідач ОСОБА_2 , який є сином позивача ОСОБА_1 , чинить позивачу перешкоди у користуванні вищевказаним нерухомим майном, змінив замок у вхідних дверях до квартири, погрожує позивачу та не дає можливості останній користуватися належним їй майном для проживання.

Зазначені обставини підтверджуються належними та допустимими доказами.

Проте, ОСОБА_1 як співвласник спірної квартири має право безперешкодно користуватися об`єктом спільної часткової власності, не втратила такого права у встановленому законом порядку, тому порушене право позивача підлягає захисту у спосіб усунення перешкод в користуванні квартирою, зокрема, шляхом її вселення, зобов`язання відповідача не чинити перешкод позивачу у користуванні квартирою та встановлення відповідного порядку користування спірним нерухомим майном.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та його задоволення у повному обсязі.

Щодо судових витрат

Із матеріалів справи вбачається, що при подачі даного позову до суду, з урахуванням зменшення суми судового збору відповідно до ухвали суду від 16.09.2024, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1 000 грн., що підтверджується квитанцією від 19.09.2024.

У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, стягненню із відповідача на користь позивача підлягають судові витрати у розмірі 1000 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 259, 263-265, 280-283ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод шляхом вселення та встановлення порядку користування квартирою - задовольнити.

Вселити ОСОБА_1 до квартири АДРЕСА_1 .

Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у користуванні квартирою АДРЕСА_1 та надати комплект ключів від квартири.

Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 , виділивши ОСОБА_1 в користування житлову кімнату площею 17,1 кв.м., ОСОБА_2 житловому кімнату площею 14,9 кв.м., залишивши в спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 кухню площею 7,5 кв.м., ванну кімнату площею 2,6 кв.м., вбиральню площею 1,0 кв.м., коридор площею 12,5 кв.м. та вбудовану шафу площею 1,0 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 000 (однієї тисячі) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо заяву про перегляд заочного рішення або апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя Наталія ПЕТРИШИН