ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 682/1831/24

Провадження № 22-ц/820/432/25

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Кошельник В.М.,

з участю представників сторін,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 грудня 2024 року, суддя Зеленська В.І., за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошової компенсації вартості 1/2 частки транспортного засобу в рахунок поділу спільного майна подружжя,

встановив:

В липні 2024 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 118755 грн. грошової компенсації вартості 1/2 частки транспортного засобу марки RENAULT, модель TRAFIC, 2006 року випуску, придбаного в період шлюбу та відчуженого без його згоди.

В обґрунтування позову вказав, що в період з 15.03.2022 року по 28.09.2022 року вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого ними було придбано автомобіль марки RENAULT TRAFIC, д.н.з. НОМЕР_1 , 2006 року випуску, який 11.05.2022 року зареєстрованого за ОСОБА_1 , а також автомобіль марки TOYOTA, модель CAMRI, д.н.з. НОМЕР_2 , 2006 року випуску, який був зареєстрований за ним.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 01.03.2024 року, з нього на користь ОСОБА_1 стягнуто 164855 грн. в рахунок компенсації вартості 1/2 частки вищевказаного автомобіля марки TOYOTA, як такого, що придбаний у шлюбі та відчужений ним без згоди іншого з подружжя.

Разом з тим, 09.08.2022 року ОСОБА_1 відчужила без його згоди автомобіль марки RENAULT TRAFIC, д.н.з. НОМЕР_1 , 2006 року випуску, вартість якого відповідно до грошової оцінки станом на день звернення з позовом до суду становила 237510 грн.

Позивач просив поділити спільне сумісне майно подружжя і стягнути з відповідача 118755 грн. грошової компенсації вартості 1/2 частки автомобілю марки RENAULT, модель TRAFIC, 2006 року випуску, номер шасі (рами, кузова) НОМЕР_3 , та судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 03.12.2024 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля RENAULT, модель TRAFIC, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (рами, кузова) НОМЕР_3 , в сумі 118755 грн. Вирішено питання судових витрат.

Задовольняючи позов суд виходив з того, що спірний транспортний засіб RENAULT, модель TRAFIC, реєстраційний номер НОМЕР_1 , був придбаний відповідачем в період шлюбу, є спільною сумісною власністю подружжя, однак проданий без згоди іншого із подружжя.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

На обґрунтування скарги зазначила, що спірний автомобіль було придбано за її власні кошти, отриманої від підприємницької діяльності, який фактично було продано за довіреністю 15.06.2022 року за згодою ОСОБА_2 .

За отримані від продажу спірного автомобіля кошти сторони придбали автомобіль марки TOYOTA, модель CAMRI, д.н.з. НОМЕР_2 , який було зареєстровано на позивача.

ОСОБА_2 був присутній під час оформлення та видачі нею довіреності 15.06.2022 року та не заперечував щодо продажу спірного автомобіля марки RENAULT TRAFIC, у зв`язку з чим вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення.

В суді представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив, підтримав оскаржуване судове рішення.

Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до пунктів 1, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.03.2022 року по 28.09.2022 року (а.с. 17).

11.05.2022 року ОСОБА_1 придбала та зареєструвала на своє ім`я автомобіль RENAULT, модель TRAFIC, 2006 року випуску, номер шасі (рами, кузова) НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 75, 77, 135).

15.06.2022 року ОСОБА_1 видала довіреність, якою уповноважила ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчиняти правочини та здійснювати всі юридично значимі дії щодо експлуатації вищевказаного автомобіля, з правом використання за межами України, а також правом розпоряджатися, в тому числі продати, обміняти, здати в оренду (а.с. 71).

15.06.2022 року ОСОБА_3 в порядку передоручення уповноважила ОСОБА_5 вчиняти правочини та здійснювати всі юридично значимі дії щодо експлуатації автомобіля марки TOYOTA, модель CAMRI, д.н.з. НОМЕР_4 , номер шасі (рами, кузова) НОМЕР_5 , з правом використання за межами України, а також правом розпоряджатися, в тому числі продати, обміняти, здати в оренду (а.с. 94).

27.06.2022 року, на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , автомобіль марки TOYOTA, модель CAMRI, д.н.з. НОМЕР_4 , номер шасі (рами, кузова) НОМЕР_5 , було відчужено на користь останнього (а.с. 91).

09.08.2022 року ОСОБА_1 , через представника ОСОБА_4 , який діяв на підставі доручення продавця, відчужила автомобіль RENAULT, модель TRAFIC, 2006 року випуску, номер шасі (рами, кузова) НОМЕР_3 ОСОБА_3 за ціною 30000 грн. (а.с. 133-141).

Як вбачається зі змісту довідки про вартість, виданої оцінювачем, суб`єктом оціночної діяльності ПП ОСОБА_6 , станом на 23.04.2024 року середня ринкова вартість загального легкового пасажирського автомобіля RENAULT TRAFIC, сірого кольору, 2006 року випуску, номер шасі (рами, кузова) НОМЕР_3 , становила 237510 грн. (а.с. 21).

Відповідно до частини першої статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (частина третя статті 368 ЦК України.

Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 57 СК України встановлено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»; 5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

Особистою приватною власністю дружини та чоловіка є речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть тоді, коли вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя.

Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є премії, нагороди, які вона, він одержали за особисті заслуги. Суд може визнати за другим з подружжя право на частку цієї премії, нагороди, якщо буде встановлено, що він своїми діями (ведення домашнього господарства, виховання дітей тощо) сприяв її одержанню.

Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, яка їй, йому належала, а також як відшкодування завданої їй, йому моральної шкоди.

Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є страхові суми, одержані нею, ним за обов`язковим особистим страхуванням, а також за добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою приватною власністю кожного з них.

Суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин.

Якщо у придбання майна вкладені крім спільних коштів і кошти, що належали одному з подружжя, то частка у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною власністю.

Відповідно до статті 65 СК України дружина і чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Згідно з частиною першою статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до статті 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Згідно зі статтею 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Статтею 60 СК України встановлено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, хто її спростовує.

Такий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 року у справі №372/504/17-ц, провадження №14-325цс18, у постановах Верховного Суду від 06.02.2018 року у справі №235/9895/15-ц, провадження №61-2446св18, від 05.04.2018 року у справі №404/1515/16-ц, провадження №61-8518св18, від 03.02.2021 року у справі №645/2078/18, провадження №61-15621св19, у постанові Верховного Суду України від 24.05.2017 року у справі №6-843цс17.

У разі використання одним із подружжя спільних коштів усупереч статті 65 СК України інший із подружжя має право на компенсацію вартості його частки. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі (постанови Верховного Суду від 19.06.2019 року у справі №761/32404/14-ц, провадження №61-24061св18, від 25.03.2020 року у справі №161/79/18, провадження №61-13000св19, від 23.02.2022 року у справі №440/139/19, провадження №61-10709св21).

Згідно з приписами частин першої та третьої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як вбачається з матеріалів справи, автомобіль RENAULT TRAFIC, 2006 року випуску, номер шасі (рами, кузова) НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , який було набуто ОСОБА_1 в період шлюбу, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Як встановлено в суді апеляційної інстанції, спірний автомобіль вибув із володіння ОСОБА_1 15.06.2022 року та в подальшому був відчужений 09.08.2022 року на підставі відповідної довіреності від 15.06.2022 року.

Отримані від продажу спірного автомобіля на підставі довіреності кошти було використано на придбання іншого автомобіля, марки TOYOTA, модель CAMRI, д.н.з. НОМЕР_2 , який було зареєстровано на ім`я ОСОБА_2 також на підставі довіреності, виданої 15.06.2022 року на ім`я ОСОБА_5 , а також договору купівлі-продажу, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 27.06.2022 року.

Позивач не спростував обґрунтованих заперечень відповідача про те, що автомобіль марки TOYOTA CAMRI, д.н.з. НОМЕР_2 було придбано за кошти, виручені від продажу по довіреності 15.06.2022 року автомобіля RENAULT TRAFIC, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

В суді апеляційної інстанції представник позивача не спростував також обставини щодо обізнаності його довірителя, ОСОБА_2 з фактом оформлення довіреності від імені ОСОБА_7 на ОСОБА_1 02.05.2022 року щодо розпорядження спірним автомобілем RENAULT TRAFIC (а.с. 78), а також оформлення довіреності ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 15.06.2022 року щодо вчинення від її імені правочинів стосовно цього ж транспортного засобу (а.с. 71).

При цьому, цього ж таки дня, 15.06.2022 року ОСОБА_3 , яка діє від імені ОСОБА_8 уповноважила ОСОБА_5 укладати правочини стосовно автомобіля TOYOTA CAMRI, який в подальшому і було зареєстровано на ім`я ОСОБА_2 (а.с. 94).

Верховний Суд у постановах від 25.12.2023 року у справі №161/5528/19 та від 28.08.2024 року у справі №753/2234/21 зазначив про можливість встановлення судом обставин щодо фактичної реалізації автомобіля, який є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, на підставі довіреності, яка, в свою чергу, спростовує посилання позивача на відчуження майна проти його волі.

Оскільки кошти, отримані від продажу спірного автомобіля, було використано в інтересах сім`ї на придбання автомобіля TOYOTA CAMRI, д.н.з. НОМЕР_2 , який в подальшому було зареєстровано за позивачем, правові підстави для стягнення грошової компенсації вартості спірного автомобіля відсутні.

Суд першої інстанції, неправильно застосувавши норми матеріального та процесуального права, не встановивши усіх обставин справи, дійшов помилкових висновків щодо обґрунтованості позовних вимог, у зв`язку з чим оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 грудня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошової компенсації вартості 1/2 частки транспортного засобу в рахунок поділу спільного майна подружжя, відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 лютого 2025 року.

Судді: Р.С. Гринчук

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова