КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження № 22-з/824/394/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Кирилюк Г. М.

суддів: Рейнарт І. М., Ящук Т.І.

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Череди Тамари Миколаївни про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини з матір`ю та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини з батьком, за апеляційними скаргами представника ОСОБА_2 - адвоката Озерової Марини Станіславівни на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 10 травня 2024 року та представника ОСОБА_1 - адвоката Череди Тамари Миколаївни на додаткове рішення Оболонського районного суду м. Києва від 17 червня 2024 року в складі судді Майбоженко А. М.,

встановив:

11.09.2023 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини з матір`ю.

Позов обґрунтовано тим, що вона перебувала в шлюбі з відповідачем з 12 лютого 2005 року по 03 березня 2023 року.

Вони мають спільну малолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Між сторонами не досягнуто згоди щодо місця проживання дитини.

Відповідач висловлює маніпулятивні погрози, що їх син буде проживати з ним і вона не зможе на це вплинути.

Одного разу, позивач разом із дитиною пережили психологічну стресову ситуацію, коли колишній чоловік 22 червня 2023 року, попередньо домовляючись віддати дитину їй для проведення свята з нагоди Дня народження дитини, коли все завчасно було сплановано та організовано, фінансово сплачено, були запрошені гості, просто не повернув дитину, без будь-якого пояснення, на декілька днів позбавив мати й сина спілкування та можливості матері в цей час дбати про дитину, підтримувати її.

Вважає, що подібні випадки можуть мати негативний вплив на розвиток особистості дитини.

Зазначає, що вона з дитиною наразі проживає окремо від відповідача, дитина забезпечена всім необхідним для життя та повноцінного розвитку, між ними гарні стосунки. Вона піклується про дитину, про її фізичний, моральний та психічний розвиток. Вона не чинить перешкод відповідачу у спілкуванні з їх спільною дитиною, проте з боку відповідача зазнає перешкод у спілкуванні з дитиною. Вона інколи зазнає від відповідача погрози з приводу того, що якщо у визначений в самостійному порядку батьком спосіб, дату та час мати не забезпечить передання дитини, то вона повинна очікувати до себе додому візит колишнього чоловіка з поліцією у гості, що по суті є залякування та психологічним тиском на неї. Відповідача не цікавить режим життя дитини, якого вона притримується, та заплановані події, які інколи не є сумісними з особистим непередбачуваним бажанням тата забрати сина до себе. Після повернення сина від батька ОСОБА_3 налаштований проти неї, пояснює свою поведінку так: " У всіх невдачах на даний момент винна мама, це все по її вині". Відповідач доволі часто при дитині переходить на крик у спілкуванні з нею. Постійний крик негативно впливає на дитячу психіку. Вона самостійно утримує дитину. Батька дитини не цікавлять питання фінансового утримання сина. Вона постійно займається розвитком дитини та організацією її дозвілля. Дитина відвідувала секцію "Хортинг", з червня 2023 року ОСОБА_3 виявив бажання відвідувати Центр розвитку дитини "Кияночка", секцію "Живопис", де на вибір дитини проводяться заняття з ліплення з глини або малювання. ОСОБА_3 полюбляє гратися з тваринами, вони доволі часто відвідують "Київський зоопарк". Коли вона з сином нещодавно врятували кошенят та влаштували їх подальше життя, вони стали з дитиною відвідувати притулок для тварин, що, на її думку, дозволяє виховувати в дитині почуття відповідальності за братів менших.

Вважає, що виховання сина має спрямовуватися на розвиток його особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства тощо. Вона разом із дитиною проживають окремо від батька в орендованій квартирі, де створено всі умови для гармонійного розвитку сина. Вона має постійний дохід, має у власності нерухоме майно, в якому проживає відповідач, поки не вирішено питання про його поділ. На її думку, передання дитини на постійне проживання з батьком не відповідатиме інтересам дитини, зважаючи на те, що саме дитина бажає проживати з матір`ю.

Посилаючись на викладене, просила суд визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з нею.

22.11.2023 ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини з батьком.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог зазначив, що в шлюбі з позивачем народилось двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З травня 2022 року сторони фактично припинили шлюбні відносини.

ОСОБА_1 з молодшим сином ОСОБА_5 переїхала до знайомих. Старший син ОСОБА_6 залишився проживати разом з батьком.

З народження сина ОСОБА_5 він займається доглядом за ним, виконує усі обов`язки з організації домашнього побуту, за місцем проживання створені всі належні умови для виховання та розвитку дитини. Він відвідує з дитиною різні дитячі заходи, заняття з розвитку дітей, приділяє увагу фізичному вихованню, син відвідує заняття з плавання, заклад дошкільної освіти № 103 «Перлина». Він тривалий час працює тренером з плавання, шкідливих звичок не має. За місцем проживання характеризується позитивно. Має у власності 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Вважає, що малолітній ОСОБА_5 має проживати з ним. Він любить свого сина і може забезпечити всім необхідним. Він слідкує за розвитком дитини, виховує та піклується про нього, між ними добрий психологічний контакт та прив`язаність один до одного. У нього є навики виховання дітей. Старший син проживає разом з ним та знаходиться на його повному утриманні, він оплачує його навчання в університеті, забезпечує відпочинок, купує одяг. Мати його життям та самопочуттям не цікавиться, що характеризує її як безвідповідальну мати. Між ним, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 склалися добрі, довірчі стосунки, малолітня дитина під час побачень повідомляє, що дуже сумує, що мешкає окремо від батька та братика. Він вибудовує психологічні близькі стосунки з обома синами з позиції як вимогливого, авторитетного, відповідального лідера, а також дружелюбної, орієнтованої на прийняття і соціальне схвалення, відповідальної людини, здатної на співчуття і надання допомоги, готової до поєднання співробітництва, поступки та компромісу як найбільш конструктивних стратегій розв`язання суперечливих ситуацій у взаєминах з дітьми, в яких реалізується прагнення запобігти порушенню гармонійності у взаєминах з дітьми та в сімейному просторі.

В зв`язку з вищезазначеним просив суд визначити місце проживання сина ОСОБА_5 разом з ним.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 10 травня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір`ю - ОСОБА_1 .

У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини з батьком відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Додатковим рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 17 червня 2024 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн.

24.06.2024 представник ОСОБА_2 - адвокат Озерова М. С. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Оболонського районного суду м. Києва від 10 травня 2024 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити зустрічну позовну заяву. Стягнути на користь ОСОБА_2 судові витрати.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 січня 2025 року задоволено клопотання ОСОБА_2 про призначення судово-психологічної експертизи. Призначено у справі судово-психологічну експертизу.

19.02.2025 представник ОСОБА_1 - адвокат Череда Т. М. через підсистему «Електронний суд» подала заяву про забезпечення позову.

Заява обґрунтована тим, що під час слухання справи в суді першої інстанції органом опіки та піклування Подільської районної в м. Києві державної адміністрації було визначено порядок участі у вихованні сина ОСОБА_5 .

До 21.12.2024 сторони дотримувались визначеного органом опіки та піклування Подільської районної в м. Києві державної адміністрації порядку участі у вихованні сина ОСОБА_5 , а саме: кожної першої та третьої п`ятниці місяця батько забирає сина з дитячого садочку і повертає до закладу в ранці понеділка; кожного другого та четвертого понеділка батько забирає сина з дитячого садочку і повертає в ранці вівторка. Такий порядок участі було застосовано у період часу з лютого 2024 року по 21.12.2024.

Однак, після 21.12.2024 віддавши дитину батьку, дотримуючись рекомендацій органу опіки та піклування, мати не може ані побачити сина, ані почути, доступу до дитини не має.

Починаючи з цього часу відповідач перешкоджає матері у доступі до дитини, у спілкуванні дитини з матір`ю та матері з дитиною. На 4 день перебування дитини у батька колишній чоловік вирішив вигадати історію щодо домашнього насильства над дитиною, і про нафантазовані батьком побиття дитини. Аргументуючи цим, ОСОБА_2 на власний розсуд вирішив, що син залишиться в нього, допоки поліція не проведе всі слідчі дії. При цьому батько не підтверджує свої доводи жодними належним та допустимим доказом.

Зазначила, що починаючи з 13.01.2025 в навчальному закладі продовжився навчальний рік, однак батько дитину до школи не повів, а подав до адміністрації Ліцею №245 "Гелікон" Оболонського району м. Києва заяву щодо зміни форми навчання сина.

Після того, як батько отримав відмову навчального закладу у переведенні дитини на сімейну форму навчання та був попереджений про те, що в разі відсутності учня 1В класу ОСОБА_7 в ліцеї 27.01.2025, адміністрація закладу освіти звернеться з клопотанням про відсутність учня до Служби у справах дітей та сім`ї та Сектору ювенальної превенції Оболонського РВ ГУНП м. Києва, відповідач так і не забезпечив явку дитини до навчального закладу для отримання належної освіти. Дитина навчальний заклад не відвідує, документів, що виправдовують відсутність учня немає. Згодом батько подав до навчального закладу освіти заяву з проханням видати йому документи на дитину для переведення сина до іншого навчального закладу, буз будь-якого погодження та сповіщення про це матері дитини. ОСОБА_1 вимушена була знову письмово сповіщати заклад освіти про своє бачення ситуації та свою незгоду з таким одноосібним рішенням батька дитини, який діє у власних інтересах без дотримання інтересів дитини. Працівником поліції стосовно ОСОБА_2 складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 184 КУпАП у зв`язку з тим, що дитина не відвідує навчальний заклад без поважних причин. За результатами розгляду вказаного адміністративного протоколу батька було притягнуто до адміністративної відповідальності та 14 лютого 2025 року Оболонським районним судом м. Києва визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з невиконанням батьківських обов`язків.

Станом на 07.02.2025 малолітній ОСОБА_8 відвідав лише дві консультації психолога: 02.01.2025 та 14.01.2025, індивідуального графіку відвідування психолога малолітньою дитиною не сформовано. З 14.01.2025 дитина жодного разу не відвідувала психолога, в якому стані нині перебуває малолітній син позивачки матері не відомо.

З огляду на викладене, чітко відстежуються протиправні діяння батька дитини направлені на незаконне обмеження спілкування з дитиною матері дитини. Як наслідок, позивачка повністю позбавлена контакту з дитиною. Враховуючи те, що починаючи з 21.12.2024 мати не має доступу до дитини, втрачається емоційний зв`язок дитини з матір`ю. Батько обмежив сина у будь-0якому контакті з однолітками та соціалізації, оскільки всілякими методами уникає контакту дитини з мамою та навпаки.

З метою запобігання втрати емоційного контакту між позивачкою та сином ОСОБА_3, погіршення між ними психоемоційного характеру відносин на період розгляду справи, який може бути тривалий, вважає за необхідне застосувати відповідні заходи випливу.

Просить суд тимчасово до набрання рішенням (постанови) суду законної сили забезпечити позов шляхом встановлення зустрічей ОСОБА_1 з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без присутності батька ОСОБА_2 та будь- яких інших осіб:

- з 12:30 год. кожного першого понеділка місяця по 12:30 год. кожної першої п`ятниці місяця безперервно за місцем проживання матері з урахуванням графіку навчання дитини;

- з 12:30 год. кожного другого понеділка місяця по 12:30 год. кожного третього понеділка місяця безперервно за місцем проживання матері з урахуванням графіку навчання дитини;

- з 18:00 год. кожного третього вівторка місяця по 12:30 год. кожної третьої п`ятниці місяця безперервно за місцем проживання матері з урахуванням графіку навчання дитини;

- з 12:30 год. кожного четвертого понеділка місяця по 12:30 год. кожної четвертої п`ятниці місяця безперервно за місцем проживання матері з урахуванням графіку навчання дитини.

Зобов`язати ОСОБА_2 забезпечити надання дитини ОСОБА_1 для зустрічей дитини з матір`ю у встановлений судом графік побачень.

Вивчивши подану заяву, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин.

Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, всі дії стосовно дітей органів соціального забезпечення, судів, адміністративних чи законодавчих органів повинні бути спрямовані на якнайкраще забезпечення інтересів дитини. Держави-учасниці повинні забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручі до уваги права і обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Ухвалюючи рішення в справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами дійсно існує спір з приводу визначення місця проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час проживає разом батьком.

Про наявність конфліктної ситуації між сторонами з приводу участі матері у спілкуванні з дитиною свідчить факт звернення 26.12.2024 ОСОБА_1 до Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації про те, що її колишній чоловік ОСОБА_2 порушує графік зустрічей та не приводить дитину додому, утримує дитину за своїм місцем проживання.

В свою чергу, з листа Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації від 13.01.2024 вбачається, що 13 січня 2025 року до них звернувся ОСОБА_2 з заявою щодо фізичного насильства, вчиненого матір`ю дитини та її співмешканцем, стосовно малолітньої дитини. За результатами проведеної роботи встановити факт вчинення насильства не виявилось можливим, оскільки з 21.12.2024 дитина проживає з батьком. Під час візиту спеціалістів Служби за місцем проживання дитини ОСОБА_5 відмовився спілкуватися з комісією.

Листом від 05.02.2025 Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації повідомила, що до ліцею №245 "Гелікон" Оболонського району м. Києва від 13 січня 2025 року звернулись батьки дитини - ОСОБА_2 з заявою про переведення дитини на сімейну (домашню) форму здобуття освіти та ОСОБА_1 з протилежним змістом, про те, що вона не бачить для цього підстав. У зв`язку з тим,що дитина не відвідує навчальний заклад без поважних причин, стосовно ОСОБА_2 працівником поліції складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Згідно відповіді Оболонського УП ГУНП у м. Києві від 14.01.2025, зокрема :

24.12.2024 надійшло повідомлення інформаційного характеру про те, що колишній чоловік не повертає дитину. Заявник: ОСОБА_1 ;

25.12.2024 надійшли повідомлення інформаційного характеру щодо непорозумінь із колишнім чоловіком. Заявник: ОСОБА_1 ;

02.01.2025 надійшло повідомлення інформаційного характеру проте, що колишній чоловік не повертає дитину. Заявник: ОСОБА_1 ;

10.01.2025 надійшло повідомлення інформаційного характеру щодо непорозумінь із колишнім чоловіком. Заявник: ОСОБА_1 ;

13.01.2025 надійшло повідомлення інформаційного характеру щодо перешкоджання чоловіком у спілкуванні з дитиною.

Звернення відносно ОСОБА_1 за період з листопада 2024 року по теперішній час не надходили.

Відповідно до змісту характеристики ОСОБА_3 , учня 1-В класу ліцею №245 "Гелікон" Оболонського району міста Києва, ОСОБА_3 ніколи не скаржився на жорстоке ставлення з боку батьків, можливих страхів по відношенню до дорослих.

Згідно відповіді директору ліцею №245 "Гелікон" Оболонського району міста Києва від 24.01.2025 №23, батько, ОСОБА_9 попереджений, що в разі відсутності учня "-В класу ОСОБА_7 в ліцеї 27.01.2025 адміністрація закладу освіти звернеться з клопотанням про відсутність учня до Служби у справах дітей та сім`ї Оболонського району м. Києва та Сектору ювенальної превенції Оболонського РВ ГУНП м. Києва.

Обставини, викладені в заяві про забезпечення позову та докази, надані на їх підтвердження, свідчать про наявність фактичних обставин, з яким пов`язується застосування заходів забезпечення позову.

Враховуючи предмет позову, обраний позивачем вид його забезпечення в частині зобов`язання відповідача надати їй можливість безперешкодного спілкування та побачення з дитиною протягом певного проміжку часу не вирішує спір по суті, а лише спрямований на забезпечення збереження відносин та емоційного контакту малолітньої дитини з її матір`ю.

При цьому тривалий розгляд даної справи без можливості спілкування дитини з матір`ю може призвести до втрати емоційного зв`язку між ними, що в свою чергу ускладнить або зробить неможливим виконання можливого судового рішення про задоволення її позову.

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, з урахуванням права матері на особисте спілкування з дитиною, ставлення останньої до виконання своїх обов`язків, відсутність випадків, які обмежують право на таке спілкування, колегія суддів дійшла висновку про доцільність забезпечення позову шляхом встановлення зустрічей ОСОБА_1 з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кожної другої та четвертої суботи місяця з 10.00 год. до 17.00 год. неділі без присутності батька та будь-яких інших осіб. При цьому на ОСОБА_2 підлягає покладенню обов`язок забезпечити надання дитини матері для їх зустрічей у встановлений судом графік побачень.

Колегія суддів вважає, що зустрічі матері з дитиною у визначений судом графік побачень будуть сприяти відновленню довірчих відносин та емоційного контакту позивача з малолітнім сином, відповідатиме інтересам як матері так і дитини, та зможе усунути загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про визначення місця проживання дитини.

Відновлення відносин та емоційного контакту малолітньої дитини з її матір`ю повинно переважати над бажанням інших осіб обмежити або взагалі відгородити дитину від зустрічей з матір`ю.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 04 квітня 2018 року (справа №344/16653/16-ц).

З огляду на викладене, в решті вимог заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 149-153 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Череди Тамари Миколаївни про забезпечення позову задовольнити частково.

Встановити до набранням судовим рішенням законної сили наступний графік зустрічей ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без присутності батька ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ) та будь-яких інших осіб: кожної другої та четвертої суботи місяця з 11:00 год. до 19:00 год. неділі.

Зобов`язати ОСОБА_2 забезпечити надання дитини ОСОБА_1 для зустрічей дитини з матір`ю у встановлений судом графік побачень.

В решті вимог заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. І. Ящук