Провадження №: 2/336/1586/2025
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
10 лютого 2025 року м. Запоріжжя
Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Галущенко Ю.А., розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чарівна 155» про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні,-
ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 24 610 грн.
Справа надійшла до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя та згідно автоматизованого розподілу справу передана у провадження судді Галущенко Ю.А..
Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши норми ЦПК України, КЗпП України, дійшов таких висновків.
Позивач зазначає, що вона 01.11.2017 р. була прийняття на роботу за сумісництвом в Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чарівна 155» на посаду голови правління з посадовим окладом згідно із штатним розписом. З 01.09.2021 року була звільнена, однак під час звільнення відповідач не провів повний розрахунок зі позивчаем, не виплатив їй заробітну плату за серпень 2021 року, грошову компенсацію за всі невикористані дні щорічної відпустки та 25 мінімальних зарплат відповідно до умов трудового договору.
Суд зазначає, що відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2, ч. 3, ч. 5 ст. 49 ЦПК України, сторони користуються рівними процесуальними правами.
Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.
Відповідно до ч. 6 ст. 175 ЦПК України, у позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.
Відповідно до ч. 2, ч. 3, ч. 5 ст. 177 ЦПК України, правила цієї статті щодо подання копій документів не поширюються на позови, що виникають, зокрема, з трудових правовідносин.
У разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів тощо.
Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Відповідно до положень ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.
Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до положень ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк.
Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.
Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.
Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.
Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.
Відповідно до положень ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.
Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).
Відповідно до положень ст. 234 КЗпП України, у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233цього Кодексу, суд може поновити ці строки, якщо з дня отримання копії наказу (розпорядження) про звільнення або письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні (стаття 116), минуло не більше одного року.
У пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 «Про практику розгляду судами трудових спорів» зазначено, що встановлені статтями228, 223 КЗпП строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов`язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк.
Так, суддя зазначає, що позивач вказує, що була звільнена з посади з 01.09.2021 з позовом про стягнення заборгованості середнього заробітку за час затримки розрахунку, 04.02.2024 року. Тобто з пропуском встановленого законом строку для звернення до суду з позовом.
Проте позивач не зазначив у позовній заяві про причини пропуску строку звернення до суду, не подала клопотання про поновлення цього строку із наведенням поважності причин його пропуску, з наданням відповідних доказів на підтвердження викладеної позиції. Хоча стаття 234 КЗпП України передбачає, що у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 КЗпП, суд може поновити ці строки.
Однак, у позовній заяві відсутнє клопотання про поновлення строку звернення до суду, передбаченого частиною 2статті 233 Кодексу законів про працю України, не зазначено причини пропуску цього строку.
Окрім того, позивач в прохальній частині просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 24 610 грн., однак не вказує за який період розраховує цю вимогу.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
У разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.
Враховуючи викладене, позовну заяву на підставі ст. 185 ЦПК України слід залишити без руху, як таку, що подана без додержання вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України , та надати позивачці строк для усунення недоліків та подачі уточненої позовної заяви.
Керуючись ст. ст. 175,177,185 ЦПК України, суддя,-
П О С Т А Н О В И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чарівна 155» про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Роз`яснити, що у разі невиконання ухвали суду, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Галущенко Ю.А.