Справа № 953/7918/24
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2025 року м. Харків
Київський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді Кіндера В.А., за участю секретаря судового засідання Сергієнко К.В., позивача ОСОБА_1 , розглянувши в загальному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Перша Харківська міська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
В поданій позовній заяві позивач пояснила суду, що ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилась спадщина після смерті ОСОБА_4 . Позивач є дружиною померлого та спадкоємцем за заповітом після смерті останнього. Постановою державного нотаріуса від 07.08.2024 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з пропуском, встановленого законодавством, строку на прийняття спадщини.
Як на поважність підстав пропуску шестимісячного строку для звернення із заявою про прийняття спадщини, позивач посилається на те, що є особою похилого віку, важко хворіє. При цьому смерть чоловіка лише загострила нервові та діабетичні хвороби. Продовжити строк для прийняття спадщини позивачу потрібно для того, щоб прийняти спадщину після смерті спадкодавця.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 19.08.2024 відкрито загальне позовне провадження у цій цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 20.11.2024 за клопотанням позивача замінено відповідача у справі. Адміністрація Київського району Харківської міської ради, яка діє на підставі положення про Адміністрацію Київського району Харківської міської ради, затвердженого рішенням 1 сесії Харківської міської ради 8 скликання від 09.12.2020 №7/20 та відповідно не наділена повноваженнями у сфері житлових правовідносин, а тому замінена належним відповідачем Харківською міською радою.
Окрім того, за ініціативою суду до участі в справі залучено, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, а саме: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Зазначені особи є дітьми спадкодавця, а, отже, є спадкоємцями першої черги за законом.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 17.01.2025 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.
Позивач у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві. Надала суду пояснення, з яких вбачається, що на момент смерті чоловіка вони з ним проживали разом у квартирі АДРЕСА_1 . У зв`язку із постійними бомбардуваннями у неї погіршився стан здоров`я, на гомілках обох ніг утворилися виразки, з`явилися оніміння в стопах. У зв`язку зі смертю чоловіка стан здоров`я її погіршився, а тому вирішила спочатку приділити увагу здоров`ю, а потім зайнятися питаннями оформлення спадщини. Про встановлений шестимісячний строк прийняття спадщини їй було не відомо.
Представник Харківської міської ради не з`явився. Про час та місце розгляду справи третя особа була повідомлена належним чином відповідно до п.2 ч.8 ст. 128 ЦПК України. Про причини своєї неявки не повідомив, заяв або клопотань до суду від відповідача не надходило.
ОСОБА_3 подала до суду заяву, зі змісту якої вбачається, що вона не претендує на спадщину батька ОСОБА_4 , просить судові засідання проводити без її участі.
ОСОБА_5 (у дівочості ОСОБА_6 ) подала заяву, відповідно до якої вона не претендує на спадщину батька. Не має можливості бути присутньою у судових засіданнях, оскільки проживає у Великобританії.
Першою Харківською міською державною нотаріальною конторою подана заява про розгляд справи за відсутності представника третьої особи.
З врахуванням положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності представника відповідача та третіх осіб.
Суд, заслухавши позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх кожний окремо та у сукупності й взаємозв`язку, дійшов висновку, що вимоги позивача не ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають відхиленню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 перебували у шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 .
Відповідно до копії свідоцтва про смерть НОМЕР_2 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, яка складається з 6/10 частин квартири АДРЕСА_1 , що належала спадкодавцю відповідно до Договору дарування від 16.07.2010.
ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом згідно із копією заповіту від 20.06.2014, який зареєстровано в реєстрі за №5-1268.
Постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 07 серпня 2024 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки заявниця звернулась до нотаріуса із пропуском встановленого шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини, а надані документи не свідчать про прийняття спадкоємцем спадщини, оскільки ОСОБА_1 на час смерті чоловіка була зареєстрована за адресою іншою, ніж чоловік.
В судовому засіданні позивач надала пояснення, відповідно до яких вбачається, що вона разом із спадкодавцем постійно проживали у квартирі АДРЕСА_1 , починаючи з 2010 року і до дня смерті чоловіка.
Зазначені пояснення позивача узгоджуються із відомостями, викладеними у повідомлені про фактичне місце проживання ОСОБА_1 , відповідно до яких сусіди: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 стверджуються, що ОСОБА_1 з липня 2010 року по теперішній час фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Окрім того, з виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 27.08.2024 вбачається, що місцем проживання ОСОБА_1 є квартира АДРЕСА_1 . Відповідно до цієї виписки, ОСОБА_1 спостерігається в КНП «МКЛ №27» ХМР з 2015 року, а також міститься інформація щодо проходження позивачем амбулаторного лікування починаючи з 2022 року.
Суд зауважує, відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом (Постанова Верховного Суду від 10 січня 2019 року у справі № 484/747/17).
Зважаючи на пояснення позивача, досліджені в судовому засіданні докази, судом встановлено, що ОСОБА_1 проживала разом із чоловіком за адресою: АДРЕСА_2 , починаючи з 2010 року і до дня смерті чоловіка.
Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не відмовився від неї.
Згідно зі статтею 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Отже, закон розрізняє факти, які свідчать про прийняття спадщини особою, яка на час відкриття спадщини постійно проживала зі спадкодавцем, та особою, яка на час відкриття спадщини не проживала (постійно не проживала) зі спадкодавцем.
Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може лише спадкоємець, який на час відкриття спадщини постійно не проживав зі спадкодавцем.
Отже, зважаючи на те, що ОСОБА_1 є спадкоємцем, яка на час відкриття спадщини постійно проживала зі спадкодавцем, то суд дійшов висновку про відмову у задоволенні цього позову, оскільки в даному випадку право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання (стаття 392 ЦК України).
У цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин), та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача.
Отже, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Таким чином, суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову (постанова Верховного Суду від 02 червня 2022 року в справі № 602/1455/20).
Керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд, -
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Харківської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Перша Харківська міська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - відмовити.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) або через відповідний суд (п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України) до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано (ч. 1 ст. 273 ЦПК України).

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 2 ст. 273 ЦПК України).

Повний текст рішення складено 24.02.2025.

Сторони та учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Харківська міська рада, , адреса: м. Харків, вул. майдан Конституції, 7.

Треті особи, які не заявляють самостійні вимоги:

ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_4 ;

ОСОБА_2 , адреса: 18 Тоункрофт лайн, Болтон, BL 1 5EN, Великобританія,

Перша Харківська міська нотаріальна контора, адреса: м. Харків, майдан Конституції, 1, Палац Праці, під`їзд 7.

Суддя: Кіндер В.А.