Справа № 683/1286/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року м. Старокостянтинів.

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді Андрощука Є.М.

з участю секретаря Повзун С.В.

прокурора представника позивача Манзелевського Ю.В.

представника позивача Мевша Д.В.

представника відповідача Мініх І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м.Старокостянтинові цивільну справу за позовом заступника військового прокурора Хмельницького гарнізону Західного регіону України в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Міністерства оборони України та Квартирноексплуатаційного відділу м.Хмельницького до ОСОБА_1 про зобов`язання звільнити земельну ділянку площею 1000 кв.м., розташовану по АДРЕСА_1 кадастровий номер :03:010:0048 та відновити стан земельної ділянки, який існував до порушення прав та до Старокостянтинівської міської ради про зобов`язання визнання недійсним п.11 рішення 45 сесії Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області від 29.12.2014р. №16 «Про надання земельної ділянки у власність»,

В С Т А Н О В И В:

31 травня 2017 року заступник військового прокурора Хмельницького гарнізону Західного регіону України в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Міністерства оборони України та Квартирноексплуатаційного відділу м.Хмельницького звернувсь до Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області з позовом до ОСОБА_1 про зобов`язання звільнити земельну ділянку площею 1000 кв.м., розташовану по АДРЕСА_1 кадастровий номер :03:010:0048 та відновити стан земельної ділянки, який існував до порушення прав.

31 липня 2017 року заступник військового прокурора Хмельницького гарнізону Західного регіону України в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Міністерства оборони України та Квартирноексплуатаційного відділу м.Хмельницького звернувсь до Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області з заявою про збільшення позовних вимог та просив визнати недійсним п.11 рішення 45 сесії Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області від 29.12.2014р. №16 «Про надання земельної ділянки у власність».

В обґрунтування позову посилавсь на те, що згідно рішення 45 сесії Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області від 29.12.2014 №16 затверджено проекти землеустрою щодо відведення та надання безкоштовно у власність земельних ділянок по АДРЕСА_1 . Пунктом 11 зазначеного рішення, затверджено проект землеустрою щодо відведення розташованої по АДРЕСА_1 земельної ділянки площею 1000 м. кв. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд кадастровий номер :03:010:0048 та передано зазначену земельну ділянку безкоштовно у власність ОСОБА_1 . На підставі зазначеного рішення ОСОБА_1 зареєструвала своє право власності на передану їй вищезазначену земельну ділянку. Позивач вказує, що земельна ділянка, яка входить до складу земель оборони загальною площею 408,0 га згідно Державного акту на право користування Серії В №041671 від 1980 року передана Хмельницькій КЕЧ району для державних потреб. Згідно акту, вказана земельна ділянка охоплює і землі по АДРЕСА_1 , та віднесена до військового містечка № НОМЕР_1 , призначена для державних потреб.

Відповідно інформації, отриманої з КЕВ м.Хмельницький та Старокостянтинівського РЕМ ПАТ «Хмельницькобленерго», у районі зазначених вище земель прокладено кабельні лінії електропередач, а саме КЛ-10 кВ №157 та КЛ-10 №100, на вказаних землях також знаходиться електричний кабель 10 кВт Міністерства оборони України. Згідно п.5.10 наказу МОЗ України від 19.06.1996 №173 у санітарно-захисних зонах не можна допускати розміщення: житлових будинків з при домовими територіями. Також, враховуючи, що на даній місцевості проходить силовий електричний кабель 10 кВт Міністерства оборони України, тому будівництво житлових будинків, на яке надано дозвіл оспорюваним рішення сесії Старокостянтинівської міської ради, може пошкодити вказане майно Міністерства оборони України, тим самим зашкодить інтересам держави та, в свою чергу, загрожує життю та здоров`ю людини. Крім того, позивач вказує, що землі оборони з 01 січня 2013 року можуть перебувати лише в державній власності, а порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою, зокрема, для визнання недійсними рішень органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам, а також визнання недійсними угод щодо відповідних земельних ділянок (ст. 21 ЗК України).

Пунктами 2, 10 розділу 7 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державний земельний кадастр» передбачено, що земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. Документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними. Отже, державні акти (державний акт) на право користування землею, які видано органами влади СРСР не втратили чинності, а право користування наданими земельними ділянками не припинилося.

Статтею 1 Закону України «Про використання земель оборони» землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України.

Частиною 2 статті 149 Земельного кодексу України визначено, що вилучення земельних ділянок проводиться за згодою землекористувачів відповідно до їх повноважень.

Пунктом 45 Положення про порядок надання в користування земель (земельних ділянок) для потреб Збройних Сил України та основні правила користування наданими землями, затвердженого наказом Міністра оборони України № 483 від 22 грудня 1997 року, передбачено, що передача земель місцевим органам влади проводиться за згодою Міністра оборони України або за його дорученням начальником розквартирування військ та капітального будівництва - начальником Головного управління розквартирування військ та капітального будівництва Збройних Сил України.

Будь-яких рішень, наказів, директив про припинення права власності чи користування спірною земельною ділянкою, про відчуження спірної земельної ділянки, про відмову від зазначеної земельної ділянки ні Кабінетом Міністрів України, ні Міністром оборони України не приймалося.

Статтею 16 ЦК України, серед способів захисту цивільних прав та інтересів судом визначено визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади та органу місцевого самоврядування.

Згідно зі ст.21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» встановлено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої не відповідності Конституції або законом України визнаються незаконними в судовому порядку.

Протокольною ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 07 листопада 2017 року за клопотанням представника позивача залучено відповідачем у справі Старокостянтинівську міську раду Хмельницької області.

06 лютого 2018 року ухвалою Старокостянтинівського районного суду зупинено провадження у справі у зв`язку з призначенням судової земельно-технічної експертизи за клопотанням представника позивача.

13 червня 2018р. ухвалою суду поновлено провадження у справі у зв`язку з не проведенням експертизи, оскільки не здійснено оплату вартості експертизи.

13 липня 2018р. ухвалою суду зупинено провадження у справі у зв`язку з призначенням судової земельно-технічної експертизи за клопотанням представника позивача.

21 лютого 2022р. ухвалою суду поновлено провадження у справі у зв`язку з не проведенням експертизи, оскільки не здійснено оплату вартості експертизи.

10 травня 2022р. ухвалою суду зупинено провадження у справі у зв`язку з призначенням судової земельно-технічної експертизи за клопотанням представника позивача.

12 вересня 2022р. ухвалою суду поновлено провадження у справі у зв`язку з не проведенням експертизи, оскільки не здійснено оплату вартості експертизи.

25 жовтня 2022р. ухвалою суду зупинено провадження у справі у зв`язку з призначенням судової земельно-технічної експертизи за клопотанням представника позивача.

13 березня 2023р. ухвалою суду поновлено провадження у справі у зв`язку з не проведенням експертизи, оскільки не здійснено оплату вартості експертизи.

30 березня 2023р. ухвалою суду зупинено провадження у справі у зв`язку з призначенням судової земельно-технічної експертизи за клопотанням представника позивача.

25 квітня 2023р. ухвалою суду поновлено провадження у справі у зв`язку з клопотанням експерта для надання додаткових матеріалів для проведення експертизи.

24 травня 2023р. ухвалою суду зупинено провадження у справі у зв`язку з призначенням судової земельно-технічної експертизи за клопотанням представника позивача.

19 листопада 2024р. ухвалою суду поновлено провадження у справі у зв`язку з клопотання експерта про здійснення оплати експертизи та надання додаткових матеріалів для виконання покладених на експерта обов`язків.

В судовому засіданні представники позивачів прокурор Манзелевський Ю.В. та Мевша Д.В. підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити, з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Мініх І.М. позов не визнала, заперечила проти його задоволення через безпідставність та не доведеність..

Представник відповідача Старокостянтинівської міської ради в судове засідання не з`явивсь та звернувсь до суду з заявою про розгляд справи без його участі, заперечував проти задоволення позову.

Суд заслухавши сторони, дослідивши докази у справі, прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, з наступних підстав.

Так, ч.1 ст.15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтями 13, 41 Конституції України передбачено, що від імені Українського народу права власника, зокрема, на землю здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

Згідно з ч.1 ст.84 ЗК України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Правовий режим земель оборони визначений положеннями ст.77 ЗК України, за частинами першою та другою якої землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства України. Землі оборони можуть перебувати лише в державній власності.

Частиною першою ст.83 ЗК України визначено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.

Відповідно до ч.5 ст.83 ЗК України територіальні громади набувають землю у комунальну власність у разі: а) передачі їм земель державної власності; б) відчуження земельних ділянок для суспільних потреб та з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; в) прийняття спадщини; г) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; ґ) виникнення інших підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (ч.2 ст.116 ЗК України).

Частиною третьою ст.116 ЗК України визначено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (статті 126 ЗК України).

В судовому засіданні встановлено, що п.11 рішення 45 сесії Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області від 29.12.2014р. №16 «Про надання земельної ділянки у власність» було затверджено проект землеустрою щодо відведення розташованої по АДРЕСА_1 земельної ділянки площею 1000 м.кв. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд кадастровий номер :03:010:0048. Надано безоплатно у власність ОСОБА_1 , розташовану по АДРЕСА_1 земельну ділянку площею 1000 м.кв. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд кадастровий номер :03:010:0048 (т.1 а.с.15).

Згідно даних витягу з Державного земельного кадастру 21.11.2014 здійснено державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 1000 м.кв. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд кадастровий номер :03:010:0048, що розташована по АДРЕСА_1 (т.1 а.с.86).

Відповідно до ч.ч.1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій та згідно з ч.ч.1, 5, 6, 7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст.76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Такі докази повинні бути належними (стаття 77 ЦПК України), допустимими (стаття 78 ЦПК України), достовірними (стаття 79 ЦПК України) та достатніми (стаття 80 ЦПК України), які б у своїй сукупності дали б змогу прийти до висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування і питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.2 ст.80 ЦПК України).

Разом з тим, посилання представників позивачів на ті обставини, що спірна земельна ділянка площею 1000 м.кв. кадастровий номер :03:010:0048, що розташована по АДРЕСА_1 та передана у власність ОСОБА_1 , належить до державної власності і відноситься до земель оборони згідно державного акту на право постійного землекористування №041671 від 1980р. (т.1 а.с.9-10) користування Хмельницької КЕЧ району (на теперішній час КЕВ м.Хмельницького) суд не приймає до уваги, з наступних підстав.

Представниками позивачів не надано належних та допустимих доказів на підтвердження тих обставин, що земельна ділянка площею 1000 м.кв. кадастровий номер :03:010:0048, розташована по АДРЕСА_1 та передана у власність ОСОБА_1 належить до державної власності, відноситься до земель оборони згідно державного акту на право постійного землекористування №041671 від 1980р. (т.1 а.с.9-10 /зворот/).

Так, у вищевказаному держакті лише відображено схематичний план Хмельницької КЕЧ військових містечок №1,2,3,8,9,10,6, розташованих у АДРЕСА_1 та зазначено загальна площа земельної 408,0 га, що передана у землекористування.

Щодо схеми розташування земельної ділянки по АДРЕСА_1 з відображенням містобудівної ситуації (т.1 а.с.14); повідомлення завідувача відділу містобудування та архітектури виконкому Старокостянтинівської міськради №25 від 27.04.2016р. (т.1 а.с.16); повідомлення в.о. директора Старокостянтинівської РЕМ №205 від 27.04.2016р. (т.1 а.с.17); індивідуальної картки №10 обліку системи електропостачання (т.1 а.с.234-238); плану військового містечка № НОМЕР_2 АДРЕСА_1 (т.1 а.с.239); плану військового містечка № НОМЕР_2 АДРЕСА_1 в/ч НОМЕР_3 (т.1 а.с.241); поверхового плану зважувальної АДРЕСА_2 та технічного паспорта на будівлю, вказаної зважувальної (т.1 а.с.242-247); технічного паспорта на будівлю складу військового містечка № НОМЕР_2 по АДРЕСА_2 (т.1 а.с.248-251); переліку об`єктів нерухомості військового містечка № НОМЕР_2 по АДРЕСА_2 без номера, АДРЕСА_3 (т.1 а.с.253-254); витягу з поземельної книги щодо земельної ділянки кадастровий номер :03:010:0048, розташованої по АДРЕСА_1 належної ОСОБА_1 (т.2 а.с.47-64), суд не приймає їх до уваги як належні та допустимі докази, оскільки зазначені документи не містять даних, на підтвердження тих обставин, що спірна земельна ділянка площею 1000 м. кв. кадастровий номер :03:010:0048, що розташована по АДРЕСА_1 перебуває у користуванні МО України.

Пунктами третім та четвертим частини п`ятої ст.12 ЦПК України встановлено, що суд роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ч.1 ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

За клопотанням представників позивачів чотири рази ухвалами Старокостянтинівського райсуду від 06 лютого 2018р., 13 липня 2018р., 10 травня 2022р., 25 жовтня 2022р. призначалась судова земельно-технічна експертиза, однак через недостатність матеріалів для виконання покладених на експерта обов`язків, а також не здійснення оплати за проведення експертизи позивачем, експертами не було проведено, вищевказана судова земельно-технічна експертиза.

П`ятий раз ухвалою Старокостянтинівського райсуду від 30 березня 2023р. було призначено судову земельно-технічну експертизу для вирішення питань:

-чи проходять кабельні лінії електропередач КЛ-10 кВ № 157 та КЛ-10 № 100, а також електричний силовий кабель 10 кВ МО України по земельній ділянці, розташованій по АДРЕСА_1 кадастровий номером :03:010:0048, переданій у приватну власність ОСОБА_1 згідно п.11 45 сесії Старокостянтинівської міської ради від 29.12.2014р. №16 ?

- чи входять межі, вищевказаної земельної ділянки за кадастровим номером :03:010:0048, у санітарно-захисну та охоронну зону, вказаного силового кабелю МО України та паливно-матеріально складу військового містечка № НОМЕР_2 Старокостянтинівського гарнізону МО України, що межує з даною земельною ділянкою ?

- чи накладається земельна ділянка з кадастровий номером :03:010:0048 на земельну ділянку згідно державного акту серія Б №04671 від 10.06.1980 року, виданого Хмельницькій КЕЧ на підставі рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 №109 від 10.06.1980р. ?.

Як вбачається з висновку експерта Хмельницького відділення КНДІСЕ від 05 листопада 2024 р. за №1305/1306/23-26, що надійшов до Старокостянтинівськго райсуду 13 січня 2025р., в зв`язку з відсутністю відомостей щодо розташування кабельних ліній електропередач КЛ 10 кВ № 157, КЛ 10 № 100 та електричного силового кабелю 10 кВ МО України, надати відповідь чи проходять кабельні лінії електропередач КЛ-10 кВ №157 та КЛ-10 № 100, а також електричний силовий кабель 10 кВ МО України по земельній ділянці, розташованій по АДРЕСА_1 кадастровий номер :03:010:0048, переданій у приватну власність ОСОБА_1 згідно п.11 45 сесії Старокостянтинівської міської ради від 29.12.2014 № 16 не надається за можливе. В зв`язку з відсутністю відомостей щодо розташування з прив`язкою до місцевості кабельних ліній електропередач КЛ 10 кВ № 157, КЛ 10 № 100 та електричного силового кабелю 10 кВ МО України, паливно-матеріального складу військового містечка № НОМЕР_2 та розташування межі санітарно захисної зони надати відповідь чи входять межі, вищевказаної земельної ділянки за кадастровим номером :03:010:0048, у санітарно-захисну зону та охоронну зону, вказаного силового кабелю МО України та паливно-матеріального складу військового містечка № НОМЕР_2 Старокостянтинівського гарнізону МО України, що межує з даною земельною ділянкою не надається за можливе. Накладення земельної ділянки з кадастровим номером :03:010:0048 на земельну ділянку, згідно державного акту серія Б №04671 від 10.06.1980 року, виданого Хмельницькій КЕЧ на підставі рішення Старокостянтинівськго РВК №109 від 10.06.1980р. - відсутнє (т.2 а.с.93-103).

Таким чином суд приходить до висновку, що позивачами ні до позовної заяви ні в судовому засіданні не надано доказів та не доведено в судовому засіданні наявність законних підстав для зобов`язання ОСОБА_1 звільнити земельну ділянку площею 1000 кв.м., розташовану по АДРЕСА_1 кадастровий номер :03:010:0048 та відновити стан земельної ділянки, який існував до порушення прав, а також, те, що п.11 рішення 45 сесії Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області від 29.12.2014р. №16 «Про надання земельної ділянки у власність» є недійсним.

Натомість усі суб`єкти права власності є рівними перед законом та відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

За таких обставин позовні вимоги задоволенню не підлягають оскільки є безпідставними та не доведеними у суді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.76-80, 89, 141, 244-246, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову заступника військового прокурора Хмельницького гарнізону Західного регіону України в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Міністерства оборони України та Квартирноексплуатаційного відділу м.Хмельницького до ОСОБА_1 про зобов`язання звільнити земельну ділянку площею 1000 кв.м., розташовану по АДРЕСА_1 кадастровий номер :03:010:0048 та відновити стан земельної ділянки, який існував до порушення прав та до Старокостянтинівської міської ради про зобов`язання визнання недійсним п.11 рішення 45 сесії Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області від 29.12.2014р. №16 «Про надання земельної ділянки у власність».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду.

У разі проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Позивач: Хмельницька спеціалізована прокуратура у сфері оборони Західного регіону, місцезнаходження: 29000, вул.Пилипчука, 65, м.Хмельницький, Хмельницької обл., .

Позивач: Міністерство оборони України, місцезнаходження 03168 м.Київ Повітрофлотський проспект,6, код ЄДРПОУ 0034022.

Позивач: Квартирноексплуатаційний відділ м.Хмельницького, місцезнаходження 29000 вул.Героїв АТО 3/1, м.Хмельницький, . 07928461.

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання зареєстроване за адресою АДРЕСА_4 .

Відповідач: Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області місцезнаходженнявул.Острозького, 41 м. Старокостянтинів Хмельницької області, поштовий індекс: 31100, .

Повне судове рішення складено 24 лютого 2025 року.

Суддя Є.М. Андрощук