Справа № 646/153/25
Провадження № 2/646/1899/2025
У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про залишення позовної заяви без руху

24 лютого 2025 року м.Харків

Суддя Червонозаводського районного суду м.Харкова Чорна Б.М. при прийнятті позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ПАТ НАСК «ОРАНТА», ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою,-

ВСТАНОВИВ:

На підставі постанови Харківського апеляційного суду від 14.02.2025 до суду надішла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ПАТ НАСК «ОРАНТА», ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої ДТП.

Однак зазначена позовна заява не може бути прийнята судом до розгляду, так як не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України.

Згідно ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно ч.ч.4,5,6 ст.95 ЦПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Всупереч вказаним вище вимогам законодавства, копії письмових доказів надані без належного їх засвідчення.

Таким чином, вищевказані недоліки позовної заяви унеможливлюють відкриття провадження по справі та позивачам необхідно усунути недоліки позовної заяви шляхом належного засвідчення наданих копій письмових доказів.

Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У відповідності із ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Так, позивачами вказано ціну позову як 172 580,15 грн., однак документу, що підтверджує сплату судового збору до позовної заяви не додано.

У відповідності до абз. 2 пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою, застосовується ставка судового збору, яка становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2025 року з 01 січня встановлений у розмірі 3028 гривень.

Однак, позивачами не надано до позову належного документа на підтвердження сплати судового збору за звернення до суду з відповідним позовом.

Крім того, згідно п. 3 Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно положень ч. 3, 4 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб; моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до правової позиції, викладеної, зокрема, у постановах Верховного Суду від 11.06.2020 у справі № 917/1369/17, від 16.03.2020 у справі № 910/16651/19, від 12.09.2018 у справі № 922/3655/16: «майновий позов (позовна заява майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну, а категорію майнових спорів складають, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми його використання. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці».

Верховний суд у Постанові від 28.11.2018 року по справі № 761/11472/15ц зазначив, що вимога про відшкодування моральної шкоди, визначена у грошовому вимірі, є майновою вимогою і судовий збір підлягає сплаті, як за вимогою майнового характеру.

Таким чином, наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (див. постанову Верховного Суду від 11.06.2020 у справі № 917/1369/17).

Доказів сплати судового збору за вимогу про відшкодування моральної шкоди до позовної заяви також не надано.

Разом з цим, позивачі посилаються на те, що ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», оскільки він є особою з інвалідністю ІІ групи.

Відповідно до п. 9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Документи, які підтверджують особливий правовий статус особи, спричинений інвалідністю, є: індивідуальна програма реабілітації особи/дитини з інвалідністю; виписка з акта огляду медико-соціальною експертною комісією; посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни; медичний висновок про дитину з інвалідністю до 18 років.

Водночас, окрім них особа може підтвердити наявність інвалідності за допомогою: посвідчення особи, яка одержує державну соціальну допомогу відповідно до Законів України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» та «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю»; пенсійного посвідчення, до якого, окрім іншого, заносяться відомості про групу, підгрупу, причину інвалідності із зазначенням у відповідних випадках нозологічних форм захворювань та строк, на який встановлено інвалідність; довідки для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу; висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу (форма довільна)

Позивачем не надано суду доказів, які підтверджують, що останньому встановлено ІІ групу інвалідності, тому у суду відсутні підстави вважати, що позивач підлягає звільненню від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а долучена копія скріншоту з порталу "ДІЯ" (не засвідчена належним чином), не може слугувати належним доказом наявність інвалідності, оскільки не має юридичної сили.

У своїй позовній заяві позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять про стягнення вартості заподіяного внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріального збитку в розмірі 72 580,15 грн. та моральної шкоди в розмірі 100 000,00 грн.

На підставі вищевказаних норм, оскільки позивачами заявлено дві вимоги майнового характеру (про стягнення матеріальної шкоди та відшкодування моральної шкоди), тому позивачам слід сплатити судовий збір за дві вимоги майнового характеру.

Відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що еквівалентно 1 211,20 грн.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Судовий збір сплачується за місцем розгляду справи, надходження до спеціального фонду Державного бюджету України якого перевіряються судом перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг). Тобто, суд зобов`язаний перевірити надходження судового збору до спеціального фонду у межах кожної конкретної справи. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 05.08.2021 у справі №160/5879/20.

Суд зазначає, що згідно відомостей з Автоматизованої системи документообігу суду Д-3 відповідно до виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України зарахована сума у розмірі 508,00 грн. від Щегельського Д.О., ідентифікатор в казначействі :761048451.

Отже, позовна заява не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України позивачу необхідно сплатити судовий збір, у розмірі 1914,40 грн. (3028,00 грн.*0,4=1211,20 грн. - за кожну вимогу майного характеру, а всього: 1211,20 грн. х 2 - 508,00 грн. = 1914,40 грн.) на відповідний рахунок із зазначенням необхідних реквізитів, а саме: Отримувач коштівГУК Харків обл/мХар Основ""ян/22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ)37874947; Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.); Рахунок отримувача UA0020661; Код класифікації доходів бюджету 22030101 Призначення платежу101 __________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Червонозаводський районний суд м. Харкова (назва суду, де розглядається справа) .

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити вимоги ч. 3 ст. 177 ЦПК України, якою передбачено, що позивач не позбавлений у разі необхідності подати клопотання чи заяву позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору.

У ст.129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України» зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

У рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 Конституційний Суд України встановив, що конституційне право особи на звернення до суду кореспондується з її обов`язком дотримуватися встановлених процесуальним законом механізмів (процедур).

Слід зазначити, що дотримання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом, в тому числі і для суду на предмет перевірки позову та долучених до нього матеріалів і недопущення відкриття провадження, призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, залишення позовної заяви без руху з підстав, передбачених законом, не є порушенням права на справедливий судовий захист, оскільки після усунення недоліків позовна заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 177,185 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ПАТ НАСК «ОРАНТА», ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою - залишити без руху, надавши позивачам строк для усунення недоліків тривалістю п`ять днів зі дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити позивачам, що у разі неусунення недоліків, зазначених в ухвалі суду у встановлений судом строк, позов буде вважатися не поданим та буде повернутий .

Копію ухвали надіслати позивачам.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://court.gov.ua/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Б.М.Чорна