ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року

Справа № 712/12076/24
Провадження № 22-ц/821/251/25
Категорія: 310000000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних

справ:

головуючого Василенко Л. І.,

суддів: Новікова О. М., Фетісової Т. Л.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув в порядку письмового провадження в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Дона Віктора Олександровича на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 грудня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, у складі судді Пироженка С. А.,

в с т а н о в и в :

В жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 грудня 2024 року провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, призупинено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України до припинення перебування відповідача ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан.

Не погодившись із таким судовим рішенням, представник ОСОБА_1 адвокат Дон В. О. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, ухвалу суду першої інстанції просив скасувати, та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Мотивація апеляційної скарги зводиться до того, що матеріали справи не містять достовірних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, оскільки він не надав наказ по особовому складу.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

За приписами ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (п. 14 ч. 1 ст. 353 ЦПК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Зупиняючи провадження в даній справі до перебування відповідача ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач перебуває у складі Збройних Сил України, а тому наявні підстави для зупинення провадження відповідно до приписів п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.

Такі висновки відповідають встановленим обставинам справи і зроблені судом з додержанням вимог закону.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У ст. 129 Конституції України одними із основних засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а також забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Випадки, коли суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, визначені у ч. 1 ст. 251 ЦПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Провадження у справі зупиняється до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції (п. 2 ч. 1 ст. 253 ЦПК України).

Питання щодо застосування процесуальних норм в частині обов`язку суду зупинити провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України неодноразово було предметом розгляду Верховним Судом, який виклав висновок про те, що процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі не з наявністю воєнного стану в Україні, а із фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших, утворених відповідно до закону, військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Аналогічні за змістом висновки викладені у судових рішеннях Верховного Суду в справах від 14 грудня 2022 року № 757/52540/16-ц, від 17 січня 2023 року № 501/1699/17, від 25 липня 2024 року в справі № 852/2а-2/24.

Згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України введено в Україні воєнний стан о 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і на цей час його дію не припинено.

У відповідності до довідки № 1673/4298 від 01 листопада 2024 року, виданої Військовою частино НОМЕР_1 вбачається, що відповідач капітан ОСОБА_2 перебуває на військовій службі за мобілізацією з 25.02.2022 у військовій частині НОМЕР_1 /а.с. 43/.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 238 від 25.08.2024 капітан ОСОБА_2 , командир першої стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , з 25 серпня 2024 року до окремого розпорядження виконує бойові (спеціальні) завдання в складі військової частини НОМЕР_1 , що віддана в оперативне підпорядкування військової частини НОМЕР_2 . Підстава: бойове розпорядження УСіЗОК № 1/390т/ПУ від 24 серпня 2024 року; бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 № 735дск від 24 серпня 2024 року. Витяг з наказу завірений командиром військової частини НОМЕР_1 01.11.2024. /а.с. 44/.

Зважаючи на викладене, беручи до уваги те, що відповідач перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 як військовослужбовець військової служби під час мобілізації на особливий період, суд правильно дійшов висновку, що існують обґрунтовані підстави для зупинення провадження у справі.

У той же час врахуванню підлягає і те, що в умовах воєнного стану конституційне право людини на судовий захист не може бути обмеженим. Таким чином, відповідач, в якого немає представника у судовому процесі, оскільки договір про надання правової допомоги був укладений з адвокатом Хмельницькою Л. М. виключно на ознайомлення з матеріалами справи в суді та складання клопотання про зупинення провадження у справі, та його підтримання в суді під час його розгляду, що стверджується заявою від 04.11.2024 (а.с. 45), позбавлений можливості у належний спосіб реалізувати права та обов`язки, зважаючи на несення військової служби, безпосередньої участі в протидії та стримуванні збройної агресії в умовах воєнного стану в Україні, з метою недопущення порушення прав сторони в справі, в частині рівності прав щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, а також недопущення порушення засад змагальності сторін, суд взяв до уваги підстави для зупинення провадження у справі до припинення перебування відповідача в складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що зупинення провадження у справі є тимчасовим заходом. Відповідно до ч. 1 ст. 254 ЦПК України у разі наявності доказів на підтвердження припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан, провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Таким чином, після усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі, тобто, припинення перебування відповідача у складі ЗСУ, він зобов`язаний повідомити про це суд, а також інші учасники справи не позбавлені права ініціювати питання про поновлення провадження у справі шляхом подання до суду відповідних клопотань.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції встановивши, що ОСОБА_2 перебуває на військовій службі з 25.02.2022 та з 25.08.2024 вибув в район виконання бойових дій, дійшов обґрунтованого висновку про зупинення провадження у справі до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан, оскільки суд позбавлений об`єктивної можливості забезпечити повноту реалізації процесуальних прав учасниками процесу, передбачених ЦПК України, що є одним з основоположних принципів цивільного судочинства.

Відтак, доводи апеляційної скарги про незаконність ухвали суду про зупинення провадження у справі не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Крім того, доводи апеляційної скарги, щодо не підтвердження перебування відповідача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, оскільки він не надав наказ по особовому складу, не заслуговують на увагу та спростовуються матеріалами справи, зокрема Витягом з наказу Командира військової частини НОМЕР_1 від 25.08.2024 № 238.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Дона Віктора Олександровича залишити без задоволення.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: О. М. Новіков

Т. Л. Фетісова