Провадження №: 2/336/1015/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом

Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач АТ «Таскомбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 02 лютого 2021 року між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 було укладено Заяву-договір № 113/9273892-CCN про надання кредиту готівкою на власні потреби.

Вказує, що відповідно до Заяви-договору позичальнику було надано кредит в розмірі 97 419,93 грн.

Відповідно до п. 1 розділу 1 Кредитного договору, відповідач акцептував Публічну пропозицію AT «Таскомбанк», яка розміщена на веб-сайті Банку: www.tascombank.com.ua, на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб і приєднався до умов Договору.

У відповідності до змісту Кредитного договору та умовами за продуктом «Зручна готівка Максимум», кредитування відповідача здійснювалось на наступних умовах: строк кредитування: 24 місяці; цільове призначення кредиту: на рефінансування заборгованості в іншій фінансовій установі (споживчі цілі); розмір процентної ставки за користування кредитом: 0.01 % річних; комісія за обслуговування кредитної заборгованості: 6.9 % щомісячно.

Згідно з розділу 2 Кредитного договору відповідач підтвердила, що ознайомлена зі змістом цієї Заяви-договору, Договору з всіма додатками до нього та повністю з ними згодна.

Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши кредитні кошти в обсязі, обумовленому кредитним договором, які отримані відповідачем у передбачений кредитним договором спосіб, що підтверджується відповідними виписками по особовому рахунку.

Однак, ОСОБА_1 перестав виконувати умови кредитного договору, а саме перестав сплачувати заборгованість за кредитом, відсотками та комісією. Так, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору, станом на 22.02.2024 р. у неї виникла заборгованість в розмірі 174 317,40 грн., з яких: 97 419,93 грн. - заборгованість по тілу кредиту ( в т.ч. прострочена); 76 897,47 грн. - заборгованість по процентам (в т.ч. прострочені).

У зв`язку з наведеним, просить позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь АТ «Таскомбанк» зазначену заборгованість по кредитному договору, а також судові витрати.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, розгляд справи призначено без виклику сторін.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10.06.2024 року позовну заяву Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишено без руху, надано строк позивачу для усунення недоліків заяви.

11.05.2024 представник позивача через систему «Електронний суд» надіслала заяву про усунення недоліків/уточнення до позовної заяви, в якій зазначила, що Паспорт споживчого кредиту «Зручна готівка Максимум» долучено до матеріалів справи помилково, в поданій банком позовній заяві від 29.02.2024 за заявою-договором № 113/9273892- CCN від 02.02.2021 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 діючим є пакет послуг «Кредитка», продукт «Просто картка», який долучила до вказаної заяви.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.06.2024 позовну заяву Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишено без розгляду.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 24.09.2024 (ЄУ № 336/2326/24) ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.06.2024 по цій справі скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Представник позивача в заяві від 11.05.2024 просив розглядати справу за відсутності представника АТ «Таскомбанк».

Відповідачу копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками направлялися поштою за зареєстрованим місцем проживання останньої, проте конверт був повернутий на адресу суду поштовим відділенням зв`язку без вручення.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Як передбачено п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Згідно п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення (ч. 4 ст. 130 ЦПК України).

Також згідно висновків Європейського суду з прав людини, зазначеного у рішенні у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» №12307 учасник справи, що повідомлений за допомогою пошти за однією із адрес, за якою він зареєстрований, але ухилявся від отримання судової повістки. Тому йому повинно було бути відомо про час і місце розгляду справи. Він також міг стежити за ходом його справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідач відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не подала. Заяви та клопотання до матеріалів справи до початку її розгляду від відповідача не надходили.

Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше.

Клопотань від учасників справи не надходило.

Дослідивши позовну заяву та письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

02.02.2021 року між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 було укладено Заяву-договір про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 113/9273892-CNN.

Як вбачається із Заяви-Договору № 113/9273892-CNN від 02.02.2021 у даній Заяві зазначені персональні дані ОСОБА_1 та її бажання оформити на своє ім`я платіжну картку: назва: Кредитна картка Просто картка, тип карти Mastercard Debit миттєва, сума бажаного кредитного ліміту: 3000 грн. Зазначена заява містить підписи обох сторін та скріплена печаткою АТ Таскомбанк. Будь-яких інших відомостей, в тому числі щодо умов видачі кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами, сплати неустойки тощо, Заява-Договір не містить.

На підтвердження позовних вимог представником АТ «Таскомбанк» надано копію витягу публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, затверджені рішенням Правління АТ «Таскомбанк» Протокол № 08-3 від 18.02.2020 та введені в дію 27.02.2020 Наказом голови Правління АТ «Таскомбанк» № 37-ОД від 25.02.2020.

Крім того, до позовної заяви долучено підписаний 15.03.2021 року відповідачем Паспорт споживчого кредит за продуктом "Зручна готівка Максимум», в якому містяться наступні відомості, щодо умов кредитування, а саме: сума/ліміт кредиту 10690,00 грн., строк кредитування 24 місяці; мета отримання кредиту: споживчі цілі; спосіб надання кредиту: безготівковий; процентна ставка, відсотків річних 0,01%, тип процентної ставки: фіксована, комісія за надання кредиту 6,9%, обслуговування кредитної заборгованості 6,9%; загальні витрати за кредитом: 17702,64 грн., орієнтована загальна вартість кредиту для споживача за весь строк кредитування кредитом: 26393,75 грн., реальна річна процентна ставка, відсотків річних 251,65%.

В своїй заяві про усунення недоліків/уточнення до позовної заяви, яка надійшла до суду 11.05.2024 через систему «Електронний суд», представник позивача зазначила, що Паспорт споживчого кредиту «Зручна готівка Максимум» долучена до матеріалів справи помилково, та в поданій банком позовній заяві від 29.02.2024 за заявою-договором № 113/9273892- CCN від 02.02.2021 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 діючим є пакет послуг «Кредитка», продукт «Просто картка», який долучила до вказаної заяви.

Разом з тим, матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цим пакетом послуг «Кредитка» (для продукту «Просто картка») ознайомилася ї погодилася відповідач, підписуючи Заяву-Договір про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 113/9273892-CNN, оскільки підписувала Паспорт споживчого кредиту за іншим продуктом «Зручна готівка Максимум», які містить зовсім інші умови кредитування.

Публічна пропозиція «Таскомбанк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, в редакції, що діє з 27.02.2020, яка надана позивачем на підтвердження позовних вимог, визначає: предмет договору; види послуг, які надаються в рамках договору, права та обов`язки сторін; відповідальність сторін, та інші умови.

Матеріали справи не містять підтверджень, що саме цю публічну пропозицію АТ «Таскомбанк» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в редакції, що діяла з 27.02.2020, розуміла відповідач та ознайомилася і погодилася з нею, підписуючи заяву-Договір № 113/9273892-CNN від 02.02.2021 на приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, що саме зазначені документи містили умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, і саме у тих розмірах, які застосовані банком у наданому ним розрахунку заборгованості.

За відсутності підтвердження щодо конкретно запропонованих відповідачу умов та правил надання банківських послуг в АТ «Таскомбанк», відсутність у Заяві-Договорі домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами, пені та штрафу за несвоєчасне погашення кредиту, не може розцінюватися як стандартна(типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки вони достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною другою ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Позивач з посиланням на положення ч. 1 ст. 634 ЦК України зазначає, що сторони керувалися при укладенні договору даною нормою, яка передбачає, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «ТаскомБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив стягнути заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочену), а також заборгованість по процентам (в т.ч. прострочених).

У заяві-договорі відповідача від 02.02.2021 процентна ставка не зазначена, а також відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Надані позивачем Правила надання банківських послуг АТ «ТаскомБанк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку Заяві-Договру позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Наведене вище узгоджується з вищеназваними правовими висновками Великої Палати Верховного Суду під час розгляду справи №342/180/17.

З урахуванням цієї позиції Великої Палати Верховного Суду, яка стосується необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем АТ «ТаскомБанк» дотримався вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк, а тому надані банком заяви-договори, тарифи та умови обслуговування, які розміщені на сайті: www.tascombank.com.ua, які містяться в матеріалах даної справи без підпису відповідача, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 02.02.2021 шляхом підписання Заяви-Договору.

Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на викладене, АТ «Таскомбанк» не доведено і не обґрунтовано заявлені позовні вимоги, оскільки не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, що є процесуальним обов`язком, в зв`язку з чим суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог банку.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову АТ «Таскомбанк» про стягнення заборгованості, судові витрати слід залишити за позивачем.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, враховуючи результати розгляду справи, витрати зі сплату судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову Акціонерного товариства Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України, зазначаються наступні відомості:

Позивач Акціонерне товариство «Таскомбанк», , місцезнаходження 01032, м. Київ, вул. С.Петлюри, 30.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована: АДРЕСА_1 .

Суддя Ю.А. Галущенко