РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2025 року

м. Рівне

Справа № 565/1003/24

Провадження № 22-ц/4815/321/25

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчук Н. М.,

суддів: Хилевича С. В., Шимківа С. С.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну представника ОСОБА_2 адвоката Бабіка Костянтина Володимировича на додаткове рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 02 грудня 2024 року у складі судді Незнамової І.М., постановлене в м.Вараш Рівненської області о 15 годині 00 хвилин,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнового збитку та моральної шкоди, спричинених дорожньо-транспортною пригодою.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 23 вересня 2024 року вказаний позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 158 148 грн. 20 коп. майнового збитку, спричиненого пошкодженням транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 25 000 грн. 00 коп. моральної шкоди. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1876 грн. 48 коп. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду з позовом.

Додатковим рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 02 грудня 2024 року заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Мороченця Ярослава Івановича про стягнення судових витрат у цивільній справі №565/1003/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнового збитку та моральної шкоди, спричинених дорожньо-транспортною пригодою, задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у справі №565/1003/24 в розмірі 16 500 грн. 00 коп.

Додаткове рішення суду першої інстанції мотивоване положеннями ст. 141 ЦПК України, яка визначає, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи (куди відносяться витрати на професійну правничу допомогу), розподіляються пропорційно до задоволених позовних вимог.

Вважаючи додаткове рішення суду першої інстанції незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, представник ОСОБА_2 адвокат Бабік Костянтин Володимирович оскаржив його в апеляційному порядку. У поданій апеляційній скарзі не погоджується із стягненням правничої допомоги у розмірі 16 500,00 грн та зазначає, що суд першої інстанції, ухвалюючи додаткове рішення, зазначив, що при визначенні суми відшкодування взяв до уваги критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вказує, що суд при цьому не взяв до уваги письмові заперечення представника відповідача, зіславшись на те, що відповідач не ставив питання про зменшення витрат на правничу допомогу, а просив відмовити в задоволенні заяви щодо витрат з оплати професійної правничої допомоги. Звертає увагу, що в обґрунтуванні розміру гонорару у заяві представник зазначив, що цей розмір узгоджений з його довірителем, а в переліку видів правничої допомоги відображення реальні затрати адвоката, проте ні в договорі про надання правничої допомоги, ні в договорі про врегулюванні гонорарних відносин іншими додатковими угодами, не зазначається щодо предмету таких договорів входить надання допомоги у даній справі. Категорично не погоджується із затратами представника щодо безпосередньої участі в судовому процесі, тобто участю в судових засіданнях, що вимірюється ним в 7000 грн та очевидно є невиправданим, оскільки в справі відбулося два засідання: підготовче, яке тривало близько 30 хвилин, та засідання по суті позову, яке тривало близько однієї години. Зауважує, що справа не є складною за її розглядом та предметом спору, тим паче, що відповідач визнав основну вимогу щодо відшкодування матеріальних збитків та не погодився лише з розміром моральної шкоди, який є необґрунтованим та очевидно завищеним, що стало приводом для подання апеляційної скарги на рішення суду в цій частині. Зазначає також про необґрунтованість та безпідставність вимог щодо вивчення та здійснення юридичного аналізу наданих позивачем документів вартістю 1000 грн, вивчення здійснення юридичного аналізу отриманих на адвокатський запит документів 1000 грн, вивчення положень права та аналіз законодавства 1500 грн, оскільки такі дії якщо вони і були вчинені, то лише під час консультації узгодження правової позиції та підготовки позовної заяви, тобто такі витрати не можуть бути відокремлені, а нагальна необхідність у вчиненні таких дій окремо від консультацій та підготовки заяв по суті спору відсутня, тим паче адвокату представнику позивача не доводилось вивчати додаткові норми права, збирати додаткові докази чи вчиняти будь-які інші для підсилення обраної позиції захисту інтересів позивача дії, оскільки відповідач з самого початку визнавав позов та не змінював свої позиції протягом розгляду справи. Покликається на очевидність недоведення представником позивача наявності фактично понесених ним витрат в процесі надання правничої допомоги, а також належно не обґрунтував розмір таких витрат, умовно вказавши, що така допомога коштує 16 500,00 грн. Зазначає, що заявником не надано квитанцію на підтвердження витрат на правничу допомогу, яка б свідчила про отримання адвокатом від позивача грошових коштів за надання правової допомоги, тобто позивачем не доведено факту понесення витрат на послуги адвоката, їх розмір в грошовому виразі, а тому просить скасувати додаткове рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні цієї заяви за недоведеністю вимог та їх неспіврозмірністю з предметом позову.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 23 вересня 2024 року вказаний позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 158 148 грн. 20 коп. майнового збитку, спричиненого пошкодженням транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 25 000 грн. 00 коп. моральної шкоди. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1876 грн. 48 коп. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду з позовом.

Додатковим рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 02 грудня 2024 року заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Мороченця Ярослава Івановича про стягнення судових витрат задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у справі №565/1003/24 в розмірі 16 500 грн. 00 коп.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша-друга статті 133 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України)

3) Розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення.

Наведене правове обґрунтування надає можливість суду ефективно захистити порушені права заявника, забезпечити реалізацію принципу цивільного судочинства відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, але у порядку, передбаченому законом.

Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18).

Як вбачається з матеріалів справи, 15.03.2024 року між адвокатським бюро «Мороченця Ярослава» в особі адвоката Мороченця Я.І. та ОСОБА_1 укладено Договір про надання правової (правничої) допомоги.

Розділом 4 вказаного договору передбачено, що на визначення розміру гонорару Адвокатського бюро впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень Клієнта. Обсяг правової (правничої) допомоги враховується при визначені обґрунтованого розміру гонорару. Гонорарні відносини визначається за домовленістю сторін та регулюються окремим Договором, зміст якого є конфіденційним. Окремо Клієнт сплачує інші судові витрати відповідно з вимогами чинного в Україні законодавства.

15.03.2024 року між адвокатським бюро «Мороченця Ярослава» в особі адвоката Мороченця Я.І. та ОСОБА_1 укладено Договір про врегулювання гонорарних відносин за надання правової допомоги, за умовами якого визначено, що вказаний договір регулює гонорарні відносити, що виникають внаслідок виконання адвокатом доручень клієнта на підставі укладеного договору про надання правової допомоги від 15.03.2024 року. Предметом даного Договору є гонорар (винагорода адвоката), яку клієнт зобов`язується виплатити Адвокатському бюро за надання правової допомоги договором та фактичні витрати, необхідні для виконання основного договору.

Пунктом 2.2. вказаного договору визначено, що сторони домовилися визначити погодинну та фіксовану оплату за надані послуги, зокрема: підбір законодавства та практики Верховного Суду - 500 грн. за годину; фіксовану ставку підготування адвокатського запиту - 1000 грн. за кожен; підготування позовної заяви з необхідними документами до суду - 3000 грн.; підготування процесуальних документів під час розгляду справи судом (відповідь на відзив - 1500 грн., інші заяви або клопотання - 500 грн. за кожне); представництво інтересів в суді першої інстанції (незалежно від кількості судових засідань) - 7000 грн.; представництво інтересів в суді апеляційної інстанції (незалежно від кількості судових засідань) - 10000 грн. Оплата гонорару має бути проведена на банківський рахунок у строк, встановлений в рахунку на оплату.

Згідно Акту приймання-передачі наданих послуг від 25.09.2024 року по Договору про надання правової (правничої) допомоги від 15.03.2024 року встановлено, що адвокатським бюро «Мороченця Ярослава» в особі адвоката Мороченця Я.І. надано, а ОСОБА_1 прийнято надану правову (правничу) допомогу, а саме:

- узгодження правової позиції стосовно способу захисту прав та інтересів клієнта - 1 година (500 грн.);

- вивчення та здійснення юридичного аналізу поданих позивачем документів - 2 години (1000 грн.);

- підготування адвокатського запиту до Вараського РВП ГУНП в Рівненській області (1000 грн.);

- вивчення та здійснення юридичного аналізу отриманих на адвокатський запит документів - 2 години (1000 грн.);

- вивчення адвокатом положень матеріального та процесуального права, підбір та аналіз законодавства, практики Верховного Суду, в частині, необхідній для підготовки та подання до суду позовної заяви під час розгляду справи в суді першої інстанції. Вивчення Адвокатом судової практики щодо вирішення апологічних спорів - 3 години (1500 грн.);

- підготування та подання до Кузнецовського міського суду Рівненської області позовної заяви про відшкодування майнового збитку та моральної шкоди. Виготовлення додатків до позовної заяви в 2-ох примірниках (3000 грн.);

- написання та подання до Кузнецовського міського суду Рівненської області відповіді на відзив (1500 грн.);

- представництво інтересів клієнта, що полягає в забезпечений реалізації його прав і обов`язків під час розгляду справи №565/1003/24 в Кузнецовському міському суді Рівненської області (7000 грн.).

Загальна вартість послуг згідно Акту приймання-передачі наданих послуг від 25.09.2024 року за вказаним переліком складає 16 500,00 грн, про що також позивачу ОСОБА_1 надано рахунок № НОМЕР_1 на оплату вказаної суми від 25.09.2024 року, в якому зазначено, що грошові кошти мають бути оплачені в повному обсязі протягом 1 місяця з дня набрання рішенням суду законної сили у цивільній справі №565/1003/24.

Об`єднана Палата Верховного Суду у справі № 922/445/19, серед іншого наголосила, що:

- зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт;

- суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи;

- суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) з врахуванням критеріїв ч. ч. 5-7, 9 ст.129 ГПК України, може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Подібні висновки можна також зустріти в ряді постанов Верховного Суду, зокрема, у справі № 922/3436/20, у справі № 910/7586/19, у справі № 910/16803/19.

Заперечення апелянта щодо співмірності витрат на правничу допомогу апеляційним судом відхиляються як такі, що спростовані викладеним в Акті приймання-передачі переліку наданих послуг від 25.09.2024 року, вартість яких складає 16 500,00 грн..

Покликання апелянта на не підтвердження заявником факту сплати заявленої суми витрат на правничу допомогу апеляційним судом відхиляються як такі, що суперечать нормам права та сталій судовій практиці. Так, в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 лютого 2020 року (справа №648/1102/19), суд дійшов висновку, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

Саме такою є правова позиція Верховного Суду, висловлена: Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, а також постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22).

Зазначена правова позиціє є незмінною, вона безпосередньо передбачена положеннями пункту 1 частини другої статті 137, частини восьмої статті 141 ЦПК України.

Таким чином, заявлений розмір витрат на правничу допомогу підтверджений належними і достовірними доказами і їх стягнення в заявлені сумі 16 500,00 грн. є законним та обґрунтованим.

Європейський суд з прав людини основними критеріями судових витрат, що підлягають відшкодуванню, називає їх (а) фактичність, тобто їх реальне підтверджене здійснення, (б) неминучість, тобто відсутність альтернативних шляхів забезпечення такого ж захисту/представництва, і (в) обґрунтованість, тобто пропорційність вчинених дій до наявних завдань та отриманого результату й адекватність оголошеної ціни за виконану роботу. Такий погляд сформовано, зокрема, у рішеннях від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 року у справі «Гімайдуліна та інші проти України», від 12.10.2006 року у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 року у справі «Меріт проти України».

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Бабіка Костянтина Володимировича залишити без задоволення.

Додаткове рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 02 грудня 2024 року залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 лютого 2025 року.

Головуючий Ковальчук Н. М.

Судді: Хилевич С. В.

Шимків С. С.