Справа № 493/1549/24
Провадження № 2/493/107/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді Мясківської І.М.,

за участю секретаря Доскоч А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балта цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Балтської міської ради Одеської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Печарський В.Д., звернулася до суду з позовом до Балтської міської ради Одеської області про визнання в порядку спадкування права власності на житловий будинок (літ. А) загальною площею 61,8 кв.м,. житловою площею 38,1 кв.м., з верандою (літ. а), ганком (літ. a l), літньою кухнею (літ. Б), погрібом з шиєю (літ. Б1,б1), прибудовою (літ. б), сараєм (літ. В), огорожею (№1), воротами з хвірткою (№2,3), розташовані на земельній ділянці площею 1000 кв.м. в АДРЕСА_1 .

На обґрунтування позовних вимог представником позивача зазначено, що в м. Балта Одеської області на земельній ділянці площею 1000 кв.м. по АДРЕСА_1 розташований житловий будинок (літ. А) загальною площею 61,8 кв.м., житловою площею 38,1 кв.м., з верандою (літ. а), ганком (літ. a l), літньою кухнею (літ. Б), погрібом з шиєю (літ. Б1.61), прибудовою (літ. б), сараєм (літ. В), огорожею (літ. №1), воротами з хвірткою (№2,3), який, згідно рішення Балтської міської ради № 69 від 06 квітня 1967 року та дозволу на виконання робіт Балтської міської ради від 06 квітня 1967 року, збудував батько позивача ОСОБА_2 взамін належного йому старого житлового будинку.

Вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями ОСОБА_2 заповідав позивачці ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 батько позивачки ОСОБА_2 помер. Після його смерті позивачка, як спадкоємиця за заповітом, прийняла спадщину батька шляхом своєчасного подання до приватного нотаріуса Подільського районного нотаріального округу Смірнової Н.М. заяви про прийняття спадщини, на підставі якої нотаріусом заведено спадкову справу № 3/2018.

Проте нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки у позивачки відсутні правовстановлюючі документи на вказане спадкове майно.

Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину ОСОБА_2 , у тому числі які мають право на обов`язкову частку у спадщині, немає.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Печарський В.Д. в судове засідання не з`явилися, звернувшись до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідач представник Балтської міської ради Одеської області в судове засідання не з`явився, звернувшись до суду з клопотанням про розгляд справи за відсутності представника відповідача. Заперечень до позовних вимог відповідач не має.

За умовами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши позов в межах заявлених вимог, вивчивши матеріали справи судом встановлено наступне.

Згідно договору дарування від 17.04.1963 року, посвідченого нотаріусом Балтської державної нотаріальної контори Логач Е.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 737, ОСОБА_2 належав житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно рішення № 69 виконавчого комітету Балтської міської ради Одеської області від 06.04.1967 року та копії дозволу на проведення робіт від 06.04.1968 року, ОСОБА_2 надано дозвіл на будівництво нового житлового будинку в замін існуючого старого житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Збудований житловий будинок ОСОБА_2 не зареєстрував.

16.05.2017 року ОСОБА_2 склав заповіт, який посвідчений приватним нотаріусом Балтського районного нотаріального округу Смірновою Н.С., зареєстрований в реєстрі під № 599, яким належний йому житловий будинок з господарськими будівлями та земельною ділянкою за АДРЕСА_1 , заповів ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки ККП «Балтське БТІ» Балтської міської ради Одеської області № 45 від 24.02.2025 року в зв`язку з уточненням при поточній інвентаризації житлового будинку, який належить ОСОБА_2 (нині покійному) на підставі договору дарування від 17.04.1963 року, посвідченого Балтською державною нотаріальною конторою р/р № НОМЕР_1 , встановлено, що юридична адреса вказаного будинку: АДРЕСА_1 . По книгам реєстрації ККП «Балтське БТІ» юридична адреса: Одеська область, місто Балта, вул. Любомирська, 341-А, не існує.

Як вбачається з технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , виготовлений 03.07.2024 року, житловий будинок (літ. А), веранда (літ. а), погріб з шиєю (літ. Б1, б1) були збудовані 1975 року, літня кухня (літ. Б), прибудова (літ. б) були збудовані 1976 року, щодо ґанку (літ. а1), сараю (літ. В), огорожі (№1), воріт з хвірткою (№2,3) рік будівництва не вказаний.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 03.11.2017 року, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається із матеріалів спадкової справи № 3/2018, заведеної 24.01.2018 року року приватним нотаріусом Подільського районного нотаріального округу Смірновою Н.М. до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , із заявою про прийняття спадщини звернулася дочка померлого ОСОБА_1 , родинні стосунки яких підтверджуються копією свідоцтва про народження позивачки серії НОМЕР_3 від 05.02.1966 року та копією свідоцтва про укладення шлюбу позивачки серії НОМЕР_4 , з якого вбачається зміна прізвища позивача з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 ».

Листом №468/02-14 від 29.07.2024 року, адресованого на ім`я ОСОБА_1 , нотаріус повідомила останню, що на підставі ст. 49 Закону України «Про нотаріат» та ст. 1 гл. 8 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» неможливо видати свідоцтво про право на житловий будинок з господарськими будівлями у зв`язку з відсутністю у спадкоємця документів щодо права власності на цей будинок та роз`яснено право звернення до суду.

Суд констатує, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами пов`язані з здійсненням позивачем права на спадкування, вирішуючи які суд виходить з наступного.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 Цивільного кодексу України).

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до листа Держбуду від 23.03.1999 року та п. 3 постанови Кабінету Міністрів від 09.09.2009 року №1035 «Про затвердження Тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, спорудженими без дозволу на будівництво», до серпня 1992 року оформлення права власності на будинки проводили органи місцевого самоврядування на основі висновку про технічний стан будинку, складений у бюро технічної інвентаризації і документа, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій розташований зазначений об`єкт.

Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А.3.1-3-94 "Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів" та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз`яснюється, що по об`єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто, до прийняття постанови КМУ від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності, одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ.

Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 05.08.1992 року, могли, за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями, отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть, якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності.

Враховуючи всі обставини та надані позивачкою по справі письмові докази, суд вважає, що житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , був побудований спадкодавцем ОСОБА_2 , згідно порядку та діючих норм закону, які діяли на той час. Він будував його на земельній ділянці, яка перебувала у його власності та є об`єктом завершеного будівництва.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб згідно ст. 316 ч. 1 ЦК України.

Ст. 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна за заповітом.

Стаття 1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Беручи до уваги, наявність у позивача права на спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийняття позивачем спадщини у встановленому законом порядку, належність спадкодавцю на день смерті майна, щодо якого заявлені позовні вимоги, наявність мотивованої відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, визнання позову відповідачем, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, оскільки вони є законними і обґрунтованими, не порушують прав, свобод чи інтересів інших осіб, обраний спосіб захисту відповідає вимогам закону та спрямований на захист спадкових прав позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 76-80, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ст. ст. 16, 316, 328, 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1223, 1268 ЦК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Балтської міської ради Одеської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , як за спадкоємцем за заповітом її батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок (літ. А) загальною площею 61,8 кв.м., житловою площею 38,1 кв.м., з верандою (літ. а), ґанком (літ. a l), літньою кухнею (літ. Б), погрібом з шиєю (літ. Б1,61), прибудовою (літ. б), сараєм (літ. В). огорожею (№1), воротами з хвірткою (№2,3), розташовані на земельній ділянці площею 1000 кв.м. в АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення суду складено 24.02.2025 року.

СУДДЯ