У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2025 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді Верещінської І.В., за участю секретаря судових засідань Наливайко В.В. розглянувши цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2024 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшла зазначена позовна заява, яка призначено до розгляду згідно ухвали судді від 19.11.2024 року.

06.12.2024 надійшла заява відповідача про закриття провадження у справі за відсутністю предмету спору.

Представник позивача у позовній заяві просив здійснювати розгляд справи за його відсутності.

Відповідач 20.02.2025 подала заяву про розгляд справи за її відсутності, клопотання про закриття підтримала.

Розглядаючи вказану заяву про закриття провадження у справі слід зазначити наступне.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Поряд з цим за змістом пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Такого висновку дійшов Верховний Суд в постанові 11.01.2024 р. у справі № 757/15298/22-ц.

Підставою для подання відповідачем заяви про закриття провадження у справі за відсутності предмета спору стало погашення заборгованості відповідачем, що відбулось 03.12.2024 року, тобто після відкриття провадження у справі.

Між тим, погашення заборгованості відповідачем після відкриття провадження у справі не може бути наслідком закриття провадження у справі за вказаної підстави, а тому в задоволенні заяви відповідача про закриття провадження у справі слід відмовити.

Варто зазначити, що якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди, тощо.

Керуючись ст. ст. 13, 255, 256, 261, 353-355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву відповідача про закриття провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Верещінська