Справа № 149/2241/24
Провадження № 22-ц/801/602/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гончарук-Аліфанова О. Ю.
Доповідач:Рибчинський В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 рокуСправа № 149/2241/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд складі колегії суддів судової палати

у цивільних справах:

судді-доповідача Рибчинський В.П.,

суддів Голоти Л.О., Медвецького С.К.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Зубаня Олександра Олександровича на ухвалу Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області про зупинення провадження від 21 січня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Хмільницький відділ ДРАЦС у Хмільницькому районі Вінницької області ЦМУ МЮ (м. Київ) про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження та про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Хмільницький відділ ДРАЦС у Хмільницькому районі Вінницької області ЦМУ МЮ (м. Київ) про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження та про стягнення аліментів.

Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області про зупинення провадження від 21 січня 2025 року зупинено провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України в зв`язку із перебуванням відповідача ОСОБА_2 на військовій службі за мобілізацією.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, представник ОСОБА_1 адвокат Зубань О.О. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу від 21 січня 2025 року, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

В обґрунтування апеляційної скарги адвокат зазначив, що з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 самовільно залишив частину та відповідно не проходить військову службу, а доказів про те, що відповідач вже втратив статус особи, що самовільно залишила частину, проходить військову службу та виконує бойові завдання матеріали справи не містять.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Постановляючи ухвалу про зупинення провадження у справі суд першої інстанції вважав за доцільне провадження у даній справі зупинити до припинення перебування відповідача ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України, оскільки згідно інформації ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 призваний до складу лав ЗСУ 01 березня 2022 року.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам оскаржувана ухвала відповідає.

Згідно з частинами першою, другою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, розумність строків розгляду справи судом (пункт 10 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Вимога щодо дотримання розумного строку розгляду справи спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту, а відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав.

Зупинення провадження у справі це врегульована законом й оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї з передбачених у законі обставин, які перешкоджають розгляду справи, до моменту, коли ці обставини перестануть існувати або будуть вчинені необхідні дії. Тобто інститут зупинення судового провадження застосовується не просто у зв`язку із виникненням підстав, передбачених процесуальним законом, а обумовлюється наявністю обставин, які створюють об`єктивні перешкоди для здійснення судового розгляду.

Обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду, викликаний наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розгляду справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Необґрунтоване зупинення провадження у справі може призвести до затягування строків її розгляду й перебування учасників справи у стані невизначеності, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності. Військова служба у Збройних Силах України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до законів України, є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком осіб (за винятком випадків, визначених законом), пов`язаній із захистом України.

Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та вирішення питань, пов`язаних з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі, врегульовано Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 (далі - Положення №1153/2008).

Згідно з пунктом 12 Положення №1153/2008 встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Результат аналізу пункту 12 Положення №1153/2008 дає підстави зробити висновок про те, що встановлення відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом, оформлюється письмовими наказами по особовому складу.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 листопада 2022 року у справі №753/19628/17 (провадження № 61-9218св22), від 29 березня 2023 року у справі №756/3462/20 (провадження № 61-7918св22).

Частиною 1 ст.251 ЦПК України передбачено перелік обов`язкових підстав для зупинення провадження, який є вичерпним.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі, перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Згідно із п.2 ч.1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п.2 ч.1 ст.251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі не з наявністю воєнного стану в Україні, а з фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Такі правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 09 листопада 2022 року в справі №753/19628/17, від 16 листопада 2022 року в справі №753/3880/20, від 21 грудня 2022 року в справі №456/2541/19, від 29 березня 2023 року в справі №756/3462/20, від 04 липня 2023 року в справі №359/7297/22, від 05 червня 2024 року в справі №317/3364/24, від 17 липня 2024 року в справі №439/1518/23 та від 19 грудня 2024 року в справі №484/40/21.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 призваний по складу лав Збройних сил України ІНФОРМАЦІЯ_2 з 01 березня 2022 року та по теперішній час проходить військову службу.

Так, 01.03.2022 року ОСОБА_2 призваний на військову службу до в/ч НОМЕР_1 . З 02.03.2024 року ОСОБА_2 виключений зі списків особового складу частини та був переведений в резервний батальйон в/ч НОМЕР_2 .

З 02.11.2024 року сержант ОСОБА_2 був виключений зі списків особового складу в/ч НОМЕР_2 та вибув для подальшого проходження військової служби до в/ч НОМЕР_3 .

Згідно повідомлення командира в/ч НОМЕР_3 ОСОБА_4 сержант ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у в/ч НОМЕР_3 .

Встановивши, що ОСОБА_2 є військовослужбовцем, проходить військову службу у складі військових частин Збройних Сил України, що залучена та бере безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії держави-окупанта, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України.

Разом із тим, колегія суддів зауважує, що зупинення провадження у справі є тимчасовим заходом та у разі наявності доказів на підтвердження припинення перебування ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан, учасники справи не позбавлені права ініціювати питання про поновлення провадження у справі шляхом подання до суду відповідних клопотань.

На підставі вищенаведеного колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для його скасування.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 268, 374, 375, 383, 384, 389 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Зубаня Олександра Олександровича залишити без задоволення.

Ухвалу Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області про зупинення провадження від 21 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: В.П. Рибчинський

Судді: Л.О. Голота

С.К. Медвецький