Справа № 505/3926/24
№ 2/505/1574/2025
УХВАЛА

24 лютого 2025 року м. Подільськ

Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі головуючої судді Ващук О.В., за участю секретаря судових засідань Федорцової І.С. розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Подільськ в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування заявленого позову позивачка вказує, що 22 серпня 2019 року уклала шлюб з відповідачем, зареєстрований Подільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Від даного шлюбу спільних дітей вони не мають, сімейне життя з часом погіршилося, з листопада 2021 року вони проживають окремо, спроби примирення позитивного результату не дали, оскільки шлюб носить формальний характер просила задовольнити позов.

Ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 11 жовтня 2024 року вказану позовну заяву залишено без руху. Зокрема підставами залишення позову без руху було те, що позивачка зазначила, що зареєстроване місце проживання відповідача не підтверджено документами, але в порушення вимог ч. 9 ст. 28 ЦПК України не зазначила місцезнаходження майна відповідача чи останнє відоме зареєстроване його місце проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Крім того, як підставою звернення до Котовського міськрайонного суду Одеської області позивачка зазначила, що оскільки вона зареєстрована в місті Подільськ, тому справа підсудна саме цьому суду, пославшись на положення ч. 2 ст. 28 ЦПК України, не вказавши при цьому, які саме підстави свідчать про те, що справа підсудна цьому суду та не було обґрунтовано чому ОСОБА_1 звертається до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, оскільки з позову вбачається що спільних дітей вони немає та відсутні докази, що відповідач не згоден на розірвання шлюбу у органах реєстрації актів цивільного стану.

На виконання зазначеної ухвали, позивачка 25 жовтня 2024 року подала до суду уточнену позовну заяву, згідно якої позивачка повідомила, що стосунки з відповідачем не підтримує з листопада 2021 року, з`явитися з відповідачем в органи РАЦС не має можливості, оскільки місце проживання відповідача їй не відоме. Стосовно підсудності позивачка зазначила аналогічні обґрунтування, які вона зазначала в позовній заяві, поданій раніше, а саме оскільки зареєстроване місце її проживання є м. Подільськ, тому справа підсудна саме цьому суду.

Ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 11 листопада 2024 року даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судове засідання позивачка не з`явилася, подала до суду заяву, згідно якої вона позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, неодноразово повідомлявся судом за адресою, вказаною позивачкою в уточненій позовній заяві, шляхом надіслання рекомендованих листів з повідомленням, які повернулися до суду з відміткою «відсутній за вказаною адресою».

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про те, що таке.

Відповідно до частини 1 статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Позивачем при подачі позову до суду про розірвання шлюбу зазначено останнє відоме місце проживання відповідача АДРЕСА_1 .

Водночас, в порушення вимог ч. 9 ст. 28 ЦПК України не зазначила місцезнаходження майна відповідача чи останнє відоме зареєстроване його місце проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Та як підставою звернення до Котовського міськрайонного суду Одеської області позивачка зазначила, що оскільки вона зареєстрована в місті Подільськ, тому справа підсудна саме цьому суду, пославшись на положення ч. 2 ст. 28 ЦПК України.

Разом з тим, положення ч. 2 ст. 28 ЦПК України, яка передбачає альтернативну підсудність розгляду справ, зокрема і про розірвання шлюбу, за якої позов за вибором позивача може бути пред`явлений в одному з двох і більше судів, не можу бути застосовано в даному випадку, оскільки позивачка немає на утримані спільних з відповідачем дітей (малолітніх або неповнолітніх).

З метою встановлення місця реєстрації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судом було направлено запит та отримано 21 лютого 2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру відповідь №1137212, згідно якої «за вказаними параметрами особу не знайдено».

Крім того, судом 21 лютого 2025 року було зроблено запит щодо реєстрації особи в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків, а саме ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно відповіді №1137147 особа з такими реєстраційними даними: ПІБ, дата народження, місце проживання в ДРФО не зареєстрована.

Під час дослідження, наданих позивачкою доказів у справі, судом також було встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (народився Республіка Молдова) та є громадянином російської федерації, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб (а.с.4).

З положень ч.1 ст. 29 ЦПК України вбачається, що підсудність справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України, визначається суддею Верховного Суду, визначеним у порядку, передбаченому статтею 33 цього Кодексу, одноособово.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскільки позивачка не в повній мірі усунула недоліки, зазначені в ухвалі Котовського міськрайонного суду Одеської області від 11 жовтня 2024 року, а тому позовна заява повторно підлягає залишенню без руху.

Згідно ч. 11 ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст. ст.175, 177, 185, 187, 260, 261 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків п`ять днів з дня отримання копії ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачу.

Повідомити позивача про те, що в разі невиконання цієї ухвали суду в установлений судом строк, позовна заява буде вважатись не поданою та повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Ващук