РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 рокуСправа № 495/5503/24
Номер провадження 2/495/628/2025

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого - судді Шевчук Ю.В.,

при секретарі Чеботарьової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ :

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просив суд стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду, завдану в результаті дорожньо-транспортної пригоди в розмірі у розмірі 133 493,94 грн.; витрат за проведення висновку щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу у розмірі 7000 грн., та судовий збір у розмірі 1358,97 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 23 лютого 2024 Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області прийнято рішення про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого в СК «Шаболат», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , винним у вчинені адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП про адміністративне правопорушення та стягнуто з нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень на користь держави.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 станом на момент вчинення ДТП не була застрахована.

Відповідно до висновку про вартість матеріального збитку та вартості КТ3 з урахуванням фактичного стану, викладеного у Висновку №77-24 від 19 квітня 2024 року, щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу, вартість матеріального збитку, завданого власнику КТ3 - автомобіля MAZDA 323, реєстраційний номер НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок ДТП, яка відбулася 14.02.2024 року визначається рівною 133493,94 грн.

За проведення визначення вартості матеріального збитку позивач сплатив 7000 грн, що підтверджується копією квитанції 0.9.1 від 04 квітня 2024 року.

У зв`язку з чим, з метою відновлення свого порушеного права, посилаючись на норми ЦК України, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 червня 2024 року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання./а.с.53-54/

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03 грудня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті./а.с.115-116/

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснив, що трапилась дорожня транспортна пригода, відповідача постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області було визнано винним. Він неодноразово звертався до відповідача щоб вирішити дане питання, однак відповідач відмовлявся, тому позивач змушений звернутися до суду.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 вину визнав та не заперечував проти задоволення позовних вимог позивача.

Заслухавши під час розгляду справи пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Відповідно дост. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання у спосіб, зазначений уст. 16 ЦК України, зокрема відшкодування майнової та моральної (немайнової) шкоди.

Судом встановлено, що 23 лютого 2024 Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області прийнято рішення про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого в СК «Шаболат», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , винним у вчинені адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП про адміністративне правопорушення та стягнуто з нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень на користь держави./а.с.10/

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 станом на момент вчинення ДТП не була застрахована.

Відповідно до висновку про вартість матеріального збитку та вартості КТ3 з урахуванням фактичного стану, викладеного у Висновку №77-24 від 19 квітня 2024 року, щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу, вартість матеріального збитку, завданого власнику КТ3 - автомобіля MAZDA 323, реєстраційний номер НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок ДТП, яка відбулася 14.02.2024 року визначається рівною 133493,94 грн./а.с.11-43/

За проведення визначення вартості матеріального збитку позивач сплатив 7000 грн, що підтверджується копією квитанції 0.9.1 від 04 квітня 2024 року./а.с.44/

Відповідно до ч. 1, 2 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Згідно з ч. 1, 2, статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з абзацом 2 частини першої статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Позивачем ОСОБА_1 надано належні докази на підтвердження завданих йому збитків у вигляді витрат, які він зробив для відновлення свого майна у розмірі 133 493,94 грн.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Разом з тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Так, до сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон).

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності стаття 3 Закону визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників.

Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому, договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому шкоди внаслідок ДТП особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі відповідає відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди).

Водночас, така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника (в договірному зобов`язанні ним є страховик).

Як встановлено судом по справі, ОСОБА_2 не застрахував свою цивільну відповідальність, а тому його майнові інтереси внаслідок ДТП договором не захищені.

Також не захищені й інтереси потерпілого внаслідок ДТП особи на відшкодування завданої майнової шкоди.

Отже, з огляду на те, що у ОСОБА_2 були відсутні договірні відносини із страховою компанією щодо відшкодування заподіяної ним шкоди, тому за заподіяну ним шкоду має відповідати саме він як винуватець ДТП.

Також суд вважає, що судові витрати в розмірі 7000 грн., понесені позивачем за проведення висновку щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу підлягають відшкодуванню в повному обсязі, оскільки таке експертне дослідження проводилось виключно для визначення розміру майнової шкоди, вимога про відшкодування якої задоволена повністю.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Ураховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 1358,97 грн.

Керуючись ст. 15, 16, 22, 1166, 1187, 1188, 1192, 1194 ЦК України, ст. 2, 5, 10-13, 76-81, 82, 141, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 133 493 гривень 94 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти за проведення висновку щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу у розмірі 7000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1358 гривень 97 коп.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне рішення суду складено та оголошено 25 лютого 2025 року о 15 годині 00 хвилин.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Суддя Юлія ШЕВЧУК