РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Геєць Ю.В., за участю секретаря судового засідання Шарової А.В.,

представника позивача Фарзаєвої К.А.,

представника відповідача Тихомирової М.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, -

ВСТАНОВИВ:

Концерн «МТМ», через систему „Електронний суд, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, мотивуючи свої вимоги тим, що у період 01.11.2021 року по 31.05.2024 року відповідачу було відпущено теплову енергію в нежитлове приміщення 96, площею 59,1 м2, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , на загальну суму 47 015 грн. 52 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача в примусовому порядку, а також стягнути судові витрати.

Ухвалою від 08.10.2024 року було відкрито провадження у справі.

04.11.2024 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву в якій останній просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог посилаючись на наступне. З 2020 року по 2021 включно Концерн «МТМ» намагався стягнути з ОСОБА_1 плату за послуги з постачання теплової енергії у нежитлове приміщення № 96, загальною площею 59,1 квадратних метрів, що розташоване в будинку АДРЕСА_1 , однак у зв`язку з фактом відсутності в даному приміщенні конструктивних елементів тепломережі і недоведеністю факту надання цієї послуги в задоволенні цих вимог було відмовлено (справа № 335/8903/20).

У своїй позовній заяві позивач, як на доказ опалювальності нежитлового приміщення № 96, що розташоване в будинку АДРЕСА_1 , посилається на визначення, наведене в «Методиці розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг», затвердженій Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 року, № 315: опалюване приміщення - приміщення у будівлі/будинку, яке забезпечується тепловою енергією за допомогою внутрішньобудинкової системи теплопостачання, та у якому забезпечується нормативна температура повітря.

При цьому Пунктом 3 Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1198 від 03.10.2007, система теплоспоживання - це комплекс теплоспоживчих установок, з`єднаний із системою теплопостачання, призначений для задоволення потреб споживача відповідно до договору.

Згідно з актом обстеження системи теплоспоживання Концерну «МТМ» від 27.02.2015 в нежитловому приміщенні № 96, що розташоване в будинку АДРЕСА_1 , знаходяться: два стояка, а також горизонтальний та вертикальний трубопроводи, які зашиті гіпсокартоном. Інші елементи системи теплопостачання, в тому числі теплоспоживчі установки, в нежитловому приміщенні відсутні.

Наявність вищезазначених стояків та трубопроводів пов`язане з тим, що при демонтажу системи теплоспоживання в нежитловому приміщенні необхідно було зберегти цілісність загальнобудинкової системи опалення, однак це не можна ототожнювати з приміщенням, яке забезпечується тепловою енергією за допомогою внутрішньобудинкової системи теплопостачання, та у якому забезпечується нормативна температура повітря. Вважає твердження позивача про те, що ним було надано послугу з постачання теплової енергії відповідачу за період з 01.11.2021 по 31.05.2024 роки на загальну суму 47 015,52 грн., незаконним.

Також вважають незаконним розрахунок заборгованості, наданий позивачем, оскільки доказуванню підлягає факт поставки/споживання такої теплової енергії, обсяг спожитої теплової енергії та її вартість, натомість останнім наданий розрахунок втраченої в будинку АДРЕСА_1 теплової енергії, що не є тотожним з обсягом споживання в нежитловому приміщенні АДРЕСА_2 .

Так, за січень 2023 року в жилому приміщенні, в якому на 66,7 метрів квадратних розташовано 4 батареї, Концерном «МТМ» було нараховано 1 834,66 грн., в той час як відповідачеві, у приміщенні якого відсутні батареї, позивачем нараховано 3 250,24 грн., за лютий 2023 жилому приміщенню нараховано 1 638,65 грн., а відповідачу 2 804,94 грн., у грудні 2023 жилому приміщенню нараховано 1 622,41 грн. (вартість одного опалювального метру квадратного складає двадцять чотири гривні тридцять дві копійки), відповідачеві 5 314,24 грн. У наведеному позивачем розрахунку відсутнє визначення вартості одного опалювального метру квадратного для відповідача, що унеможливлює його перевірку і тому такий розрахунок не можна вважати належним та допустимим доказом по цій справі. Отже, Концерн «МТМ» повторно звернувся до ОСОБА_1 з аналогічними позовними вимогами та з тих самих підстав, тому вважають за можливе встановити преюдиційність недоведеності факту надання послуги з постачання теплової енергії, встановленої у справі № 335/8903/20.

06.11.2024 року позивачем подано відповідь на відзив, в якому просить позов задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Позивач діє на підставі статуту, який знаходиться у загальнодоступному місці на офіційному сайті Концерну «МТМ».

Житловий будинок по АДРЕСА_1 , приєднано до мереж централізованого теплопостачання Концерну «МТМ». Межею майнової належності між Концерном «МТМ» та власником/співвласниками житлового будинку є зовнішня стіна будівлі.

Житловий будинок АДРЕСА_1 обладнано комерційним приладом обліку теплової енергії. Нежитлове приміщення № 96 ОСОБА_1 знаходиться в житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 , має сумісну із будівлею систему опалення та не оснащено розподільним приладом обліку теплової енергії.

Об`єктом теплопостачання є багатоквартирний будинок в цілому, в який надходить теплова енергія з метою опалення усіх приміщень будинку - і житлових і нежитлових приміщень. Нежитлове приміщення відповідача являється невід`ємною частиною житлового будинку. Тепло поширюється всередині будинку від усіх елементів системи опалення, від кожної її ділянки, і поширюється по всіх приміщеннях, незалежно від наявності або відсутності в конкретному приміщенні окремих елементів системи опалення. Теплоносій на вказаний будинок подається у повному обсязі для забезпечення нормативної температури внутрішнього повітря як в житлових, так і в нежитлових приміщеннях будинку. Відсутність окремих елементів системи опалення в приміщенні не свідчить про те, що теплова енергія не споживається. Вказане приміщення не підпадає під термін неопалювальне приміщення. Теплова енергія подається у житловий будинок через приєднану мережу і розподіляється по всьому будинку по внутрішньо-будинковій системі теплопостачання, що складається із стояків, нагрівальних елементів, а також, іншого обладнання розташованого на цих мережах, що свідчить про надходження тепла в приміщення.

Відповідно до визначення, наведеного у «Правилах надання послуги з постачання теплової енергії», затверджених Постановою КМУ №830 від 21.08.2019 року опалювана площа (об`єм) приміщення - загальна площа (об`єм) приміщення без урахування площі лоджій, балконів, терас.

Державними будівельними нормами нормується температура внутрішнього повітря для кожного приміщення у багатоквартирному будинку.

При проектуванні та будівництві житлових будинків забудовник здійснює вибір системи теплозабезпечення і теплоспоживання будинку, з урахуванням техніко-економічної доцільності та вимог законодавства.

Отже, забезпечення нормативної температури у приміщенні може бути забезпечено незалежно від наявності/відсутності опалювальних приладів у ньому. В свою чергу теплопостачальна організація здійснює комерційний облік споживання теплової енергії, наданої для всього будинку як єдиного майнового комплексу. А співвласники будинку оплачують теплову енергію, яка використовується для опалення всього будинку: як квартир і нежитлових приміщень, так і місць загального користування, втому числі і втрати тепла внутрішньобудинкових мереж системи опалення.

Розподіл між споживачами загального обсягу спожитої комунальної послуги у будівлі/будинку за відповідний розрахунковий період здійснюється з урахуванням показань вузлів комерційного та розподільних приладів обліку (теплолічильників, лічильників холодної води, лічильників гарячої води), установлених як у приміщеннях, так і за їх межами, або приладів-розподілювачів теплової енергії, установлених на опалювальних приладах опалюваних приміщень, а в окремих випадках - розрахунково.

Теплоносій на вказаний будинок подається у повному обсязі для забезпечення нормативної температури внутрішнього повітря як в житлових, так і в нежитлових приміщеннях будинку.

Концерном «МТМ» здійснюються нарахування за послуги з постачання теплової енергії, опалення місць загального користування, забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення приміщенням житлового будинку по АДРЕСА_1 , згідно показань будинкового приладу обліку теплової енергії пропорційно опалюваної площі, у відповідності до Правил №830 та вимог Методики №315.

Відповідач є власником нежитлового приміщення АДРЕСА_2 , тобто є споживачем комунальних послуг, а саме споживачем теплової енергії.

Факт отримання послуги з постачання теплової енергії до житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , в якому знаходиться приміщення відповідача, підтверджується рішеннями виконавчого комітету Запорізької міської ради про початок та закінчення опалювальних сезонів протягом 2021-2024 років, які розміщені в загальному доступі в мережі Інтернет на офіційному сайті Запорізької міської ради та відповідно до яких позивачем було розпочато і закінчено опалювальний сезон в м. Запоріжжі.

Знаходження приміщення відповідача у багатоквартирному будинку, відсутність документів на підтвердження відключення від мережі опалення на законних підставах, що свідчить про те, що приміщення є опалювальним.

Відповідно до Акту обстеження систем тепло споживання нежитлового приміщення від 02.08.2024 року системи тепло споживання нежитлового приміщення підключені до 3 вводу внутрішньо будинкових мереж будинку через окреме відгалуження та приєднано до загальних стояків, що також підтверджує факт отримання відповідачем послуг з постачання теплової енергії

Позивачем було розміщено на власному сайті інформацію по кожному будинку відносно: температурного графіку, опалювальну площу будинку, теплове навантаження на будинок, тиск теплоносія, дані щодо індивідуального теплового пункту; інформацію щодо приладів обліку.

Також в позовній заяві наведено методику проведення нарахувань та інші відомості, позивач виклав в позовній заяві із посилання на нормативно-правову базу на підставі якої побудовані правовідносини між позивачем та споживачем в сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії, тому просить позов задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Вислухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Концерн «Міські теплові мережі» діє на підставі статуту. Відповідно до статуту підприємства основною метою діяльності Концерну є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності Концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу Концерну.

Предметом діяльності підприємства є виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла, а також побутових потреб населення та підприємств, установ, організацій та її збут та інше.

Правовідносини між теплопостачальною організацією та споживачем в сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України «Про теплопостачання», «Правилами користування тепловою енергією», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України та іншими нормативно-правовими актами України.

В розумінні Закону України «Про теплопостачання» та Правил користування тепловою енергією, споживачем теплової енергії є фізична або юридична особа, що використовує теплову енергію на підставі договору.

Судом встановлено, що відповідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 04.10.2023 року № 349031903, власником нежитлового приміщення 96, площею 59,1 м2, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , є відповідач по справі ОСОБА_1 , як фізична особа.

Станом на 01.11.2021 року між позивачем та ОСОБА_1 укладено типовий договір №72220491 про надання послуг з постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 , нежитлове приміщення №96.

Згідно пункту 32 Договору розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць.

Пунктом 34 Договору вказано споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Відповідно до пункту 38 Договору споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення цього Договору.

Позивач надавав послугу з постачання теплової енергії відповідачу в нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , у період з 01.11.2021 року по 31.05.2024 року на загальну суму 47 015,52 грн., сплачено відповідачем у спірному періоді 00,00 грн., що підтверджується розрахунком суми грошової заборгованості.

Відповідач, до звернення до суду з зазначеним позовом, заперечень щодо нарахувань, зазначених у рахунках, на адресу Концерну «МТМ» не надавав, фактично погодився з кількістю спожитої теплової енергії та з сумами, нарахованими позивачем до оплати у відповідні періоди.

За вказаний період заперечень з боку споживача на неналежну якість надання послуг з централізованого опалення на адресу Концерну „МТМ не надходило. Контррозрахунок відповідачем не наданий.

Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги є результатом господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; такі послуги надаються індивідуальному споживачу - фізичній або юридичній особі, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника іншій особі, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Виконавець - це суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.

Утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласник багатоквартирного будинку - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» одним з основних зобов`язань співвласника багатоквартирного будинку є забезпечення належного утримання та належного санітарного, технічного стану спільного майна багатоквартирного будинку.

Відповідно до статей 525, 526, 530 ЦК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, и також підмови від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за Іншим договором не було виконано належним чином.

Пунктами 8,9 Правил визначено, що постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, за ст. 612 ч. 1 ЦК України.

Щодо законності та методики нарахування заборгованості за постачання теплової енергії.

Відповідно до Наказу від 25.04.2005 року N 60 „Про затвердження Порядку визначення виконавця житлово-комунальних послуг, затвердженому Державним Комітетом України з питань житлово-комунального господарства:

1.2. Виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).

1.6. Виконавець житлово-комунальних послуг визначається органами місцевого самоврядування, крім випадків коли власник (власники) житлових будинків бажає (бажають) визначити виконавця житлово-комунальних послуг самостійно.

1.7. Органи місцевого самоврядування чи власник (власники) житлових будинків може (можуть) визначати виконавців всіх або окремих житлово-комунальних послуг.

Власник (власники) житлових будинків може (можуть) уповноважити на визначення виконавців житлово-комунальних послуг виконавця послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків.

Рішенням Виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 25 від 29.01.2009 року „Про визначення виконавців житлово комунальних послуг у м. Запоріжжя, починаючи з 01.01.2009 року виконавцем житлово комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено Концерн „ Міські теплові мережі в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну „МТМ (п. 1.3 Рішення).

Позивач діє на підставі статуту, який знаходиться у загальнодоступному місці на офіційному сайті Концерну «МТМ».

Пунктом 2.1. Статуту визначено, що основною метою діяльності Концерну є здійснення виробничо технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності Концерну та задоволення на його основі соціально економічних інтересів трудового колективу Концерну. Предметом діяльності підприємства є виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла, а також побутових потреб населення та підприємств, установ, організацій, її збут та інше.

Житловий будинок по АДРЕСА_1 , приєднано до мереж централізованого теплопостачання Концерну «МТМ». Межею майнової належності між Концерном «МТМ» та власником/співвласниками житлового будинку є зовнішня стіна будівлі.

Житловий будинок АДРЕСА_1 обладнано комерційним приладом обліку теплової енергії. Нежитлове приміщення № 96 ОСОБА_1 знаходиться в житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 , має сумісну із будівлею систему опалення та не оснащено розподільним приладом обліку теплової енергії.

На виконання Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 № 315, була затверджена «Методика розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг», застосування якої почалось з моменту переходу на нові договірні відносини.

Методика № 315 змінила підхід у визначенні та розподілі спожитої у будинку/будівлі послуги вирівнюючи права та обов`язки споживачів різних категорій та згідно її вимог нарахування плати за спожиту теплову енергію усім споживачам будинку (як житловим так і не житловим приміщенням не обладнаним приладами обліку теплової енергії) здійснюються за однаковими умовами розподілу, а саме пропорційно опалюваній площі.

Об`єктом теплопостачання є багатоквартирний будинок в цілому, в який надходить теплова енергія з метою опалення усіх приміщень будинку - і житлових і нежитлових приміщень. Нежитлове приміщення відповідача являється невід`ємною частиною житлового будинку. Тепло поширюється всередині будинку від усіх елементів системи опалення, від кожної її ділянки, і поширюється по всіх приміщеннях, незалежно від наявності або відсутності в конкретному приміщенні окремих елементів системи опалення. Теплоносій на вказаний будинок подається у повному обсязі для забезпечення нормативної температури внутрішнього повітря як в житлових, так і в нежитлових приміщеннях будинку. Відсутність окремих елементів системи опалення в приміщенні не свідчить про те, що теплова енергія не споживається. Вказане приміщення не підпадає під термін неопалювальне приміщення. Теплова енергія подається у житловий будинок через приєднану мережу і розподіляється по всьому будинку по внутрішньо-будинковій системі теплопостачання, що складається із стояків, нагрівальних елементів, а також, іншого обладнання розташованого на цих мережах, що свідчить про надходження тепла в приміщення.

Відповідно до визначення, наведеного у «Правилах надання послуги з постачання теплової енергії», затверджених Постановою КМУ №830 від 21.08.2019 року опалювана площа (об`єм) приміщення - загальна площа (об`єм) приміщення без урахування площі лоджій, балконів, терас.

Державними будівельними нормами нормується температура внутрішнього повітря для кожного приміщення у багатоквартирному будинку.

При проектуванні та будівництві житлових будинків забудовник здійснює вибір системи теплозабезпечення і теплоспоживання будинку, з урахуванням техніко-економічної доцільності та вимог законодавства.

Отже, забезпечення нормативної температури у приміщенні може бути забезпечено незалежно від наявності/відсутності опалювальних приладів у ньому. В свою чергу теплопостачальна організація здійснює комерційний облік споживання теплової енергії, наданої для всього будинку як єдиного майнового комплексу. А співвласники будинку оплачують теплову енергію, яка використовується для опалення всього будинку: як квартир і нежитлових приміщень, так і місць загального користування, втому числі і втрати тепла внутрішньобудинкових мереж системи опалення.

Розподіл між споживачами загального обсягу спожитої комунальної послуги у будівлі/будинку за відповідний розрахунковий період здійснюється з урахуванням показань вузлів комерційного та розподільних приладів обліку (теплолічильників, лічильників холодної води, лічильників гарячої води), установлених як у приміщеннях, так і за їх межами, або приладів-розподілювачів теплової енергії, установлених на опалювальних приладах опалюваних приміщень, а в окремих випадках - розрахунково.

Теплоносій на вказаний будинок подається у повному обсязі для забезпечення нормативної температури внутрішнього повітря як в житлових, так і в нежитлових приміщеннях будинку.

Концерном «МТМ» здійснюються нарахування за послуги з постачання теплової енергії, опалення місць загального користування, забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення приміщенням житлового будинку по АДРЕСА_1 , згідно показань будинкового приладу обліку теплової енергії пропорційно опалюваної площі, у відповідності до Правил №830 та вимог Методики №315.

Відповідач є власником нежитлового приміщення АДРЕСА_2 , таким чином є споживачем комунальних послуг, а саме споживачем теплової енергії.

Згідно ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Згідно ст. 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Методика встановлює порядок розподілу між споживачами спожитих у будівлі/будинку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, обсяг споживання яких визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково у разі його (їх) відсутності, тимчасового виходу з ладу або втрати, та послуги з централізованого водовідведення, обсяг споживання якої визначається відповідно до обсягу споживання інших комунальних послуг.

Наразі у тарифі на теплову енергію окремо визначені умовно-постійна та умовно-змінна частини такого тарифу. Двоставковий формат тарифу обумовлює компенсацію підприємству двох частин витрат окремо.

Умовно-змінна частина тарифу - це плата за спожиту теплову енергію, за рахунок якої здійснюються витрати на придбання лише енергоресурсів (палива, електроенергії та покупної теплової енергії). Розмір цієї частини тарифу залежить від обсягів теплової енергії, що вироблена та надана споживачам. Ставка визначена у гривнях за одиницю теплової енергії (грн./Гкал) та нараховується лише протягом опалювального періоду.

Умовно-постійна частина тарифу - це плата за приєднане теплове навантаження, за рахунок якої покриваються витрати, пов`язані з виробництвом, транспортуванням та постачанням теплової енергії, з обслуговуванням обладнання, з підтриманням технологічного обладнання в робочому стані, а також зі збутом та реалізацією теплової енергії. Розмір цієї частини тарифу залежить від кількості і потужності технологічного обладнання, яке виробляє та транспортує теплову енергію споживачам. Ставка визначена у гривнях за одиницю теплового навантаження на джерело теплової енергії (грн/Гкал/годину) та нараховується для місячної оплати протягом року.

Відповідно до умов укладених договорів плата виконавцю складається з плати за послугу та плати за абонентське обслуговування.

Плата за абонентське обслуговування включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води. Концерном «Міські теплові мережі» абонентська плата розрахована відповідно до річних планових витрат на зазначені функції та не залежить від обсягів спожитих послуг. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця та не залежить від обсягів послуг.

Теплоносій на вказаний будинок подається у повному обсязі для забезпечення нормативної температури внутрішнього повітря як в житлових, так і в нежитлових приміщеннях будинку.

Факт отримання послуги з постачання теплової енергії до житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , в якому знаходиться приміщення відповідача, підтверджується рішеннями виконавчого комітету Запорізької міської ради про початок та закінчення опалювальних сезонів протягом 2021-2024 років, які розміщені в загальному доступі в мережі Інтернет на офіційному сайті Запорізької міської ради та відповідно до яких позивачем було розпочато і закінчено опалювальний сезон в м. Запоріжжі.

Частиною 1 статті 7 Закону України „Про житлово-комунальні послуги визначено, що споживач серед іншого має право у встановленому законодавством порядку відключитися від систем централізованого теплопостачання та постачання гарячої води.

Наразі чинним є Порядок відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води затверджений Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №169 від 26.07.2019 року.

Оскільки, приміщення відповідача знаходиться у багатоквартирному будинку, відповідачем не надано доказів на підтвердження відключення від мережі опалення на законних підставах, таким чином приміщення відповідача є опалювальним.

Відповідно до Акту обстеження систем теплоспоживання нежитлового приміщення від 02.08.2024 року системи теплоспоживання нежитлового приміщення підключені до 3 вводу внутрішньо будинкових мереж будинку через окреме відгалуження та приєднано до загальних стояків, що також підтверджує факт отримання відповідачем послуг з постачання теплової енергії.

Згідно з п.п. 3, 8 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019 опалювальний період - період, протягом якого теплопостачальні організації постачають теплову енергію для потреб опалення. Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період. Рішення про початок та закінчення опалювального періоду приймається органами місцевого самоврядування з урахуванням кліматичних умов згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації теплових установок і мереж, державними санітарними нормами і правилами.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 23.10.2021 № 382 Про початок опалювального періоду 2021-2022 років у м. Запоріжжя встановлено, що забезпечення Концерном Міські теплові мережі початку опалювального періоду для житлових будинків незалежно від форм власності та відомчої належності та нежитлових будівель підприємств, установ і організацій здійснюється з 01 листопада 2021 року.

Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 29.03.2022 № 126 встановлено закінчення опалювального сезону у м. Запоріжжя з 31 березня 2022 року з проведенням Концерном МТМ відключення споживачів теплової енергії.

Згідно рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 31.10.2022 № 410 Про початок опалювального періоду 2022-2023 років у м. Запоріжжя встановлено, що забезпечення Концерном Міські теплові мережі початку опалювального періоду для житлових будинків незалежно від форм власності та відомчої належності та нежитлових будівель підприємств, установ і організацій здійснюється з 01 листопада 2021 року. Також факт отримання послуг з постачання теплової енергії підтверджується Рішенням ЗМР про початок та закінчення опалювального періоду 2023-2024 року.

Таким чином, факт отримання послуги з постачання теплової енергії до житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , в якому знаходиться нежиле приміщення відповідача, підтверджується рішеннями виконавчого комітету Запорізької міської ради про початок та закінчення опалювального сезону 2021-2024 років, які розміщені в загальному доступі в мережі Інтернет на офіційному веб-сайті Запорізької міської ради та відповідно до яких позивачем було розпочато і закінчено опалювальний сезон у м. Запоріжжі

Щодо нарахування заборгованості за нежитловим приміщенням № 96 у будинку АДРЕСА_1 .

Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 грудня 2021 року N 358 внесено зміни до «Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 р. № 315», яка набрала чинність з 28.01.2022 року.

Відповідно до змін і доповнень, внесених наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 грудня 2021 року N 358 до Методики розподілу обсягу спожитих у будівлі послуг визначено такий тип приміщення, як окреме приміщення з транзитними мережами опалення це окремі приміщення у будівлі/будинку, через які проходять ділянки транзитних трубопроводів опалення та відсутні опалювальні прилади відповідно до проекту будівлі/будинку, та які перебувають у власності або користуванні різних споживачів послуги з постачання теплової енергії.

Такими приміщеннями у будівлі/будинку відповідно до типових проектів на всі об`єкти будівництва житлового фонду можуть бути тільки підвальні приміщення.

Згідно до Акту обстеження тепло споживання від 17.12.2015 року та Акту обстеження системи тепло споживання нежитлового приміщення від 02.08.2024 року нежитлове приміщення знаходиться на цокольному поверсі житлового будинку.

Відповідно до Закону України «Про архітектурну діяльність» будинки/будівлі є об`єктами архітектури. Проект це документація для будівництва об`єктів архітектури. Згідно ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», ДБН А.2.2-3-2014 проектна документація затверджені текстові та графічні матеріали, якими визначаються містобудівні, об`ємно-планувальні, архітектурні, конструктивні, технічні, технологічні вирішення, а також кошториси об`єктів будівництва. Проект інженерних рішень призначений для розрахунку оптимального функціонування будівлі і комфортного проживання в ній. У приміщеннях першого та цокольного поверхів житлових будинків, згідно типових проектів на всі об`єкти будівництва житлового фонду, передбачена установка опалювальних приладів. Тому, ці приміщення не можуть вважатися приміщеннями з транзитними мережами опалення. Приміщення, в яких в порушення проектної документації на багатоквартирний житловий будинок були демонтовані опалювальні прилади та залишилися лише трубопроводи/стояки системи опалення, не вважаються приміщеннями з транзитними мережами опалення..

Рішенням Запорізької міської ради № 513 від 14.09.2023 року «Про затвердження Порядку визначення належності підвальних приміщень багатоквартирного будинку до приміщень з транзитними мережами опалення на території міста Запоріжжя та створення робочої комісії», затверджено порядок визначення належності підвальних приміщень багатоквартирного будинку до приміщень з транзитними мережами опалення на території міста Запоріжжя.

Створено робочу комісію для розгляду питань щодо визначення належності підвальних приміщень багатоквартирного будинку до приміщень з транзитними мережами опалення на території міста Запоріжжя та затверджено її склад.

Відповідно до визначення, наведеного у «Правилах надання послуги з постачання теплової енергії», затверджених Постановою КМУ №830 від 21.08.2019 року опалювана площа (об`єм) приміщення - загальна площа (об`єм) приміщення без урахування площі лоджій, балконів, терас.

Нежитлове приміщення відповідача не є підвальним приміщенням, не являється лоджією, балконом чи терасою, тобто, для виконання розподілу послуги з постачання теплової енергії враховується загальна площа приміщення та покази комерційного (будинкового) приладу обліку теплової енергії.

Нежитлове приміщення відповідача розташовано у житловому будинку по АДРЕСА_1 , є невід`ємною частиною житлового будинку, має спільну з будинком систему опалення, тому власник цього приміщення, являється споживачем комунальної послуги з постачання теплової енергії. Тепло поширюється всередині будинку від всіх елементів системи опалення, від кожної її ділянки, і поширюється по всіх приміщеннях, незалежно від наявності або відсутності в конкретних приміщеннях окремих елементів системи опалення. Тобто, відсутність окремих елементів системи опалення в конкретному приміщенні не означає відсутність споживання комунальних послуг з опалення.

Відповідно до п. 12 частини 1 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач серед іншого має право у встановленому законодавством порядку відключитися від систем централізованого теплопостачання та постачання гарячої води.

Норми чинного законодавства України вимагають дотримання порядку припинення постачання теплової енергії, що визначений правилами користування тепловою енергією та іншими нормативними актами України.

Зокрема, відповідно п.п. 25, 26 Правил надання послуг № 630 від 21.07.2005 року відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Порядком відключення від 22.11.2005 року № 4 визначено, що для вирішення питання відключення споживача від мережі централізованого опалення, він повинен звернутися до постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади, для розгляду питань щодо відключення споживачів від мережі з відповідною письмовою заявою. Комісія після вивчення наданих власником документів приймає відповідне рішення, яке оформляється протоколом. При позитивному рішенні заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мережі централізованого опалення. Проект індивідуального (автономного) теплопостачання, і відокремлення від мережі централізованого опалення виконує проектна або проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником. Проект узгоджується з усіма організаціями, які видали технічні умови на підключення будинку до зовнішніх мереж. Відключення приміщень від внутрішньобудинкової мережі централізованого опалення виконується монтажною організацією, яка реалізує проект. По закінченні робіт складається акт про відключення від мережі централізованого опалення і подається заявником до комісії на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання.

Наразі чинним є Порядок відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води затверджений Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №169 від 26.07.2019 року.

Для звільнення від оплати за житлово-комунальні послуги споживач повинен відмовитися в установленому порядку від отримання послуг з постачання теплової енергії відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідачем не надано акту про відключення приміщення від мереж централізованого опалення, який подається на затвердження відповідної комісії, відповідної проектної документації, які б засвідчували факт відключення приміщення від мереж центрального теплопостачання та ненадання послуг з централізованого опалення. Таким чином належних та допустимих доказів дотримання вищевказаних норм відповідачем не надано.

Вищезазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.04.2020 у справі №908/1349/19.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 липня 2020 року в справі № 554/946/18 (провадження № 61-44416св18) зроблено висновок, що «єдиною законною підставою для відключення будинків від мереж централізованого опалення є відповідний акт постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. Інших підстав чинним законодавством України не передбачено».

Розподіл теплової енергії здійснюється відповідно до фактично спожитої послуги у відповідності до вимог законодавства. Виключення з опалювальної площі будинку приміщення, власник чи користувач якого самовільно вчинив відключення від мереж централізованого опалення чи внаслідок бездіяльності якого сталося пошкодження мереж опалення, призведе до порушення прав інших споживачів у будівлях, адже розподіл спожитої послуги приміщенням Відповідачів буде здійснено на них.

На підтвердження факту надання Концерном «МТМ» послуг з постачання теплової енергії у будинок АДРЕСА_1 , в якому знаходиться нежитлове приміщення відповідача, надано Акти про прийняття вузлів комерційного приладу обліку на абонентський облік по 1,2,3,4 вводах та Акти зняття показів комерційних приладів обліку по 1,2,3,4 вводах за період з жовтня 2021 року по квітень 2024 року.

Таким чином посилання представника відповідача на те, що приміщення відповідача є неопалювальним, оскільки відсутні радіатори, не знайшли свого підтвердження.

Суд, також не приймає до уваги доводи представника відповідача щодо повторного звернення позивача з позовом до відповідача, оскільки рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27.10.2021 року відмовлено в задоволенні позовних вимог за інший період, зокрема з листопада 2015 року по квітень 2020 року, та з інших підстав.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги Концерну «МТМ» законними та обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір в сумі 2422,40 грн. за подання позовної заяви підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 261, 264, 265, 280-284, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 ) на користь Концерну «Міські теплові мережі» (м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137, ) заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.11.2021 року по 31.05.2024 року у розмірі 47 015 грн. 52 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 ) на користь Концерну «Міські теплові мережі» (м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137, ) судовий збір в сумі 2422 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення проголошено в судовому засіданні 25 лютого 2025 року.

Суддя Ю.В.Геєць