ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/211/25 Справа № 711/9273/24 Категорія: на ухвалу Головуючий по 1 інстанції Скляренко В.М. Доповідач в апеляційній інстанції Гончар Н.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Фетісової Т.Л., Сіренка Ю.В.

секретар Любченко Т.М.

учасники справи:

заявник ОСОБА_1

заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області

особа, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02 грудня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просив встановити факти, що мають юридичне значення: факт навчання ОСОБА_1 в період з 01 вересня 1984 року по 31 березня 1988 року в Прибереженському радгоспі технікумі та факт проходження служби в радянській армії в період з 25 травня 1988 року по 28 травня 1990 року.

В обґрунтування доводів заяви ОСОБА_1 зазначено, що ГУПФУ в Черкаській області йому призначено та здійснюється виплата пенсії по інвалідності. Відповідно до рішення пенсійного органу від 02 травня 2023 року розмір пенсії становить 10 805 грн. 05 коп. Стаж, який взятий для нарахування пенсії починається з 27 квітня 1988 року. Для призначення та нарахування пенсії заявником до ГУПФУ в Черкаській області надавалася трудова книжка. При цьому, стаж заявника відповідно до записів у трудовій книжці починається з 03 січня 1984 року, однак ГУПФУ в Черкаській області повідомило заявника, що до його трудового стажу не враховані періоди:

-з 03 січня 1984 року по 31 серпня 1984 року період навчання на курсах трактористів, оскільки заявником не надано свідоцтво про закінчення та навчання і присвоєння кваліфікації;

-з 01 вересня 1984 року по 31 березня 1988 року період навчання в технікумі, оскільки запис в трудовій книжці внесено з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах і організаціях від 20 червня 1974 року № 162 (дата в наказі про закінчення навчання внесена з виправленнями);

-з 25 травня 1988 року по 28 травня 1990 року період проходження строкової служби, оскільки запис в трудовій книжці внесено з порушенням Інструкції (відсутня дата видачі військового квитка).

Оскільки ГУПФУ в Черкаській області не зараховано до трудового стажу заявника вищевказані періоди, у нього виникла необхідність звернення до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02 грудня 2024 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення. Роз`яснено заявнику, що відмова у відкритті провадження у справі не перешкоджає повторному зверненню до суду з такою самою заявою, проте вимоги заявника можуть бути розглянуті судом в порядку позовного провадження.

Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що в заяві про встановлення факту заявник просить суд встановити факти, що мають юридичні значення, а саме факт навчання та факт проходження служби в радянській армії для взяття їх до уваги органами Пенсійного фонду при нарахуванні трудового стажу для призначення пенсії. Однак, встановлення таких фактів та оцінка доказів на предмет документального підтвердження таких фактів належить саме до компетенції органів Пенсійного фонду, рішення яких за результатами звернення заявника може бути оскаржено в установленому порядку до адміністративного суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02 грудня 2024 року як незаконну, оскільки суд не повно з`ясував обставини справи та неправильно застосував норми матеріального права, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що під час розгляду заяви, судом першої інстанції не враховано, що записи в трудовій книжці внесено з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок (відсутня дата видачі військового квитка, дата в наказі про закінчення навчання внесена з виправленням, тощо). ОСОБА_1 для перерахунку пенсії рекомендовано звернутися із заявою та відповідними документами до ГУПФУ в Черкаській області в будь-який зручний спосіб. Заявник проживав в Автономній республіці Крим, там навчався та проходив службу в армії. Внести зміни в трудову книжку чи зробити відповідні запити з метою встановлення дати в наказі про закінчення навчання немає можливості, оскільки Автономна республіка Крим анексова. Після анексії Криму не зміг в повному обсязі вивезти своє майно та документи на підконтрольну Україні територію, частина документів була втрачена, зокрема військовий квиток. Вважає, що єдиним способом встановити факт навчання та проходження військової служби це звернення до суду з заявою про встановлення юридичного факту.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що звертаючись до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, ОСОБА_1 просив встановити факт навчання в період з 01 вересня 1984 року по 31 березня 1988 року та факт проходження служби в радянській армії в період з 25 травня 1988 року по 28 травня 1990 року, оскільки згідно листа Головного управління пенсійного фонду в Черкаській області від 02 серпня 2024 року (а.с. 13-14) щодо зарахування до страхового стажу періодів навчання та проходження військової служби заявнику при нарахуванні розміру пенсії не враховано періоди:

-з 03 січня 1984 року по 31 серпня 1984 року період навчання на курсах трактористів, оскільки заявником не надано свідоцтво про закінчення та навчання і присвоєння кваліфікації;

-з 01 вересня 1984 року по 31 березня 1988 року період навчання в технікумі, оскільки запис в трудовій книжці внесено з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах і організаціях від 20 червня 1974 року № 162 (дата в наказі про закінчення навчання внесена з виправленнями);

-з 25 травня 1988 року по 28 травня 1990 року період проходження строкової служби, оскільки запис в трудовій книжці внесено з порушенням Інструкції (відсутня дата видачі військового квитка).

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік фактів, що встановлюються судом при розгляді справи визначено частиною першою статті 315 ЦПК України, який не є вичерпним.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що встановлення факту трудового стажу йому необхідно для здійснення перерахунку пенсії за віком.

Статтею 62 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Колегія суддів враховує, що в судовому порядку відповідно до пункту 26 зазначеного Порядку встановлюється лише факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження.

Таким чином, встановлення факту наявності трудового стажу для призначення пенсії здійснюється органами Пенсійного фонду України під час прийняття рішення про призначення пенсії, а рішення вказаного органу щодо її призначення підлягає оскарженню у встановленому законом порядку.

Заяви про встановлення фактів трудового стажу не можуть розглядатися у порядку цивільного судочинства. Відмова відповідного органу у встановленні таких фактів може бути оскаржена заінтересованою особою до адміністративного суду.

З урахуванням наведеного питання встановлення факту наявності трудового стажу не підлягає судовому розгляду, а повинне вирішуватись у позасудовому порядку відповідно до встановленої законодавством процедури.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 04 вересня 2019 року у справі № 198/623/18 (провадження № 14-369цс19), та відповідає практиці Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду (постанови: від 10 березня 2020 року у справі № 556/132/18 (провадження № 61-44101св18), від 13 листопада 2019 року у справі № 559/2652/16-ц (провадження № 61-28244св18), від 11 вересня 2019 року у справі № 401/2020/17-ц (провадження № 61-3570св19), від 24 жовтня 2019 року у справі № 523/30/17 (провадження № 61-12771св18).

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції обґрунтовував свій висновок тим, що з обставин, викладених в заяві вбачається невизнання та оспорювання органами Пенсійного фонду України можливості зарахування до трудового стажу заявника періодів роботи, що відображені у його трудовій книжці. Саме органи Пенсійного фонду встановлюють стаж роботи особі, яка претендує на пенсійне забезпечення.

Зі змісту листа ГУПФУ в Черкаській області від 02 серпня 2024 року (а.с.13-14) вбачається, що ОСОБА_1 роз`яснено його право на звернення з заявою для перерахунку пенсії та відповідними документами.

Разом з тим, правильно зазначивши, що наявність встановлення стажу роботи на підставі підтверджуючих документів належить до компетенції саме органів Пенсійного фонду України та роз`яснивши заявнику порядок оскарження рішень вказаного органу до суду в адміністративному порядку, суд першої інстанції помилково зазначив в своїй ухвалі, що з заявлених ОСОБА_1 вимог про встановлення факту, що має юридичне значення вбачається спір про право.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 1998 року № 15 роз`яснено, що при вирішенні питання про підвідомчість справи суди мають право враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено несудовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду. У кожному разі суддя зобов`язаний перевірити підвідомчість даної заяви суду. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у прийнятті заяви, а коли справу вже порушено закриває провадження в ній.

Ч. 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що в судовому засіданні можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення фактів, про які просить заявник здійснюється органами Пенсійного фонду України, а не в судовому порядку, тому висновок суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі є правильним, однак підлягає до зміни шляхом виключення з висновків районного суду посилання про застосування ч. 4 ст. 315 ЦПК України і що з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення вбачається спір про право та викладення мотивувальної частини ухвали суду першої інстанції в редакції постанови апеляційного суду.

Керуючись статтями 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02 грудня 2024 року змінити, виклавши мотивувальну частину ухвали в редакції даної постанови.

В іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, викладених у статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 20 лютого 2025 року.

Судді