Житомирський апеляційний суд
Справа №291/480/24 Головуючий у 1-й інст. Митюк О. В.
Категорія 29 Доповідач Борисюк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Галацевич О.М., Павицької Т.М.,

з участю секретаря

судового засідання Смоляра А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Житомирі цивільну справу № 291/480/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕНД ІНВЕСТМЕНТ ЕНД МЕНЕДЖМЕНТ ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення плати за Договором управління нерухомим майном,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Овчіннікової Ольги Сергіївни на ухвалу Ружинського районного суду Житомирської області від 27 листопада 2024 року, постановлену під головуванням судді Митюк О.В. у селищі Ружин,

в с т а н о в и в :

У квітні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛЕНД ІНВЕСТМЕНТ ЕНД МЕНЕДЖМЕНТ ГРУП» звернулось з даним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на їх корить 165 000 грн плати за Договором управління нерухомим майном від 30 жовтня 2023 року.

Ухвалою Ружинського районного суду Житомирської області від 13 травня 2024 року було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження, призначено підготовче судове засідання у справі на 03 липня 2024 року за правилами загального позовного провадження.

22 жовтня 2024 року судом отримано відзив на позовну заяву від представника відповідача Овчіннікової О.С., в якому серед іншого, остання просила поновити ОСОБА_1 строк для подання відзиву на позовну заяву у даній справі.

Ухвалою Ружинського районного суду Житомирської області від 27 листопада 2024 року клопотання представника відповідача про поновлення строку на подання відзиву у даній цивільній справі залишено без розгляду.

У поданій апеляційній скарзі адвокат Овчіннікова О.С. просить її скасувати та ухвалити нове рішення, яким поновити відповідачці процесуальний строк для подання відзиву (зокрема, шляхом долучення відзиву від 21 жовтня 2024 року до матеріалів справи № 291/480/24), а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Представник вказує, що згідно частини 1 статті 193 ЦПК України у строк для подання відзиву відповідач має право пред`явити зустрічний позов.

Саме на реалізацію такого права, як альтернативному до процесуального права на подання відзиву, відповідачка у встановлений судом строк подала зустрічний позов, але судом ухвалою від 04 жовтня 2024 року було відмовлено у його прийнятті.

Наголошує на тому, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є немотивованою, у ній не зазначені підстави і причини залишення клопотання про поновлення процесуального строку на подання відзиву без розгляду.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Згідно частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду.

У судовому засіданні в режимі відеоконференції представник відповідачки адвокат Овчіннікова О.С. підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити і надала пояснення, які відповідають доводам поданої скарги.

Представник ТОВ «ЛЕНД ІНВЕСТМЕНТ ЕНД МЕНЕДЖМЕНТ ГРУП» - адвокат Зарицький М.А. подав заяву про проведення судового засідання у його відсутність із проханням про відмову у задоволенні апеляційної скарги.

Належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, а тому суд апеляційної інстанції розглянув справу у її відсутність, що відповідає положенням частини 2 статті 372 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Згідно частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень частин 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Із матеріалів справи убачається, що ухвалою Ружинського районного суду Житомирської області від 13 травня 2024 року було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження, призначено підготовче судове засідання у справі на 03 липня 2024 року за правилами загального позовного провадження. Також встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Розгляд справи неодноразово відкладався з різних підстав.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї були направлені на адресу ОСОБА_1 14 травня 2024 року і отримані останньою 23 травня 2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.26 -26а том 1).

22 жовтня 2024 року від представника відповідача адвоката Овчіннікової О.С., надійшов відзив на позовну заяву в якому серед іншого, остання просила поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду з відзивом.

В обґрунтування пропуску строку для подання відзиву зазначалося те, що строк пропущений у зв`язку із поданням зустрічного позову, який не був прийнятий до спільного розгляду з первісним позовом.

Ухвалою Ружинського районного суду Житомирської області від 27 листопада 2024 року клопотання представника відповідача адвоката Овчіннікової О.С. про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву залишено без розгляду.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина третя статті 13 ЦПК України).

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Згідно зі статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини 2 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані, зокрема, подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Згідно із частиною сьомою статті 178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (частина 8 статті 178 ЦПК України).

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено не можливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. До таких причин відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних доказів.

Обґрунтовуючи відмову у поновленні процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву суд першої інстанції вказав на те, що підстави на які представник відповідача посилається, як на поважні не характеризують об`єктивну неможливість ОСОБА_1 вчасно реалізувати своє право на звернення до суду з відзивом на позовну заяву.

Доказів наявності непереборних обставин, що унеможливили своєчасне звернення відповідача до суду з відзивом на позовну заяву, або своєчасного звернення за правовою допомогою для захисту своїх прав та інтересів, матеріали справи не містять.

Встановлено, що копія ухвали про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї ОСОБА_1 отримала 23 травня 2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.26а том 1) та не заперечується доводами апеляційної скарги.

У даній справі 23 травня 2024 року у відповідачки розпочався п`ятнадцятиденний термін для подачі відзиву на позовну заяву, який сплив 07 червня 2024 року.

Представником відповідачки у клопотанні про поновлення процесуального строку для подання відзиву не наведено обґрунтованих підстав для поновлення цього строку, а посилання на ту обставину, що відповідачкою було подано зустрічний позов у встановлений для подання відзиву строк, не є обставинами, які об`єктивно унеможливили вчинення відповідачем процесуальної дії у встановлений строк.

З огляду на викладені обставини, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що викладені обставини не є поважною причиною для поновлення йому процесуального строку для подачу відзиву на позовну заяву та зазначив, що відповідач мав можливість реалізувати своє право на подання відзиву до суду шляхом надсилання документів засобами поштового зв`язку, на офіційну електронну адресу суду через особистий кабінет у системі «Електронний суд» або будь-якими іншими дистанційними засобами зв`язку.

Отже, твердження апеляційної скарги, яка по суті дублює доводи клопотання поновлення процесуального строку для подання відзиву, не можуть бути підставами для скасування ухвали суду з викладених вище підстав.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «UnionAlimentariaSanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу - без задоволення.

Відтак, у відповідності до положень статті 375 ЦПК України, колегія дійшла висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної ухвали місцевого суду без змін.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Овчіннікової Ольги Сергіївни залишити без задоволення, а ухвалу Ружинського районного суду Житомирської області від 27 листопада 2024 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений: 21 лютого 2025 року.