Справа 688/5342/24
№ 2/688/158/25
Рішення

Іменем України

21 лютого 2025 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Березюк Н.П.,

за участі секретаря судового засідання Кулеші Л.М.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідачки ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Шепетівці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановив:

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог, позиція позивача.

15.11.2024 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за розпискою від 28.02.2023 року у розмірі 34000 грн та судових витрат. Позов обґрунтовує тим, що 10.03.2021 та 28.02.2023 року ОСОБА_3 надала ОСОБА_2 в борг грошові кошти в розмірі 57 000 грн, які відповідач зобов`язалася повернути в строк за першою розпискою у серпні 2021 року, за другою розпискою у грудні 2023 року, що підтверджується власноруч написаною та підписаною відповідачкою розписками від 10.03.2021 року та 28.02.2023 року. Відповідачка частково погасила заборгованість, станом на час звернення до суду борг складає 34000 грн. У визначений розпискою №2 строк, а саме до грудня 2023 року, відповідачка ОСОБА_2 зобов`язання про повернення ОСОБА_3 позичених грошових коштів не виконала, що підтверджується оригіналом розписки, який знаходиться у позивачки. 02.04.2024 року з метою досудового врегулювання спору на адресу відповідачки направлено заяву-претензію щодо сплати заборгованості за розпискою від 28.02.2023 року в розмірі 34000 грн. Однак, відповідачкою залишок по борговій розписці не повернуто, жодної відповіді на її адресу не надходило, що стало підставою для звернення до суду з позовом про стягнення з відповідачки 34 000 грн.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, її представник - адвокат Спеціальний С.П. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав, наведених у позові. Зазначив, що відповідачка борг не повернула, що підтверджується наявними у позивачки оригіналами розписок, на її прохання повернути борг стала погрожувати, у зв`язку з чим позивачка вимушена була звернутися до Шепетівського РУП ГУ НП в Хмельницькій області.

Позиція відповідача

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні, позов визнала частково, посилаючись на те, що фактично позичала у позивачки кошти, але не в такому розмірі, це було 1500 грн, 2000 грн та 3000 грн, також брала в борг косметику «Avon» на загальну суму 11000 грн. Оглянувши оригінали розписок, представлені їй представником позивача Спеціальним С.П. підтвердила, що вони складені та підписані нею власноручно.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

15.11.2024 позивачка ОСОБА_3 та її представник адвокат Спеціальний С.П. звернулися до суду з даним позовом, зазначивши у позовній заяві відомості про місце проживання відповідачки за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №910549 від 18.11.2024 за параметрами, зазначеним стороною позивача щодо відповідачки, особу не знайдено.

21.11.2024 суд отримав інформацію з виконавчого комітету Судилківської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області про те, що ОСОБА_2 на території Судилківської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області не зареєстрована.

21.11.2024 суд постановив ухвалу про залишення позову без руху, запропонував стороні позивача надати суду відомості на підтвердження того, що спір справа підсудна Шепетівському міськрайонному суду Хмельницької області.

25.11.2024 року на адресу суду надійшла заява від представника позивачки адвоката Спеціального С.П. про усунення недоліків.

02.12.2024 суд отримав інформацію про зареєстроване місце проживання відповідачки.

03.12.2024 року суд постановив ухвалу про відкриття спрощеного провадження, призначив справу до розгляду на 20.12.2024. Розгляд справи відкладався на 30.01.2025 та 21.02.2025 року, у зв`язку з відсутністю відомостей про отримання відповідачкою судової повістки.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Суд встановив, що 10.03.2021 та 28.02.2023 ОСОБА_3 надала для ОСОБА_2 в борг грошові кошти в розмірі 57 000 грн, які відповідач зобов`язалася повернути в строк за першою розпискою до серпня 2021 року, за другою розпискою до грудня 2023 року, що підтверджуються власноруч написаною та підписаною відповідачем розписками від 10.03.2021 року та 28.02.2023 року. Відповідач частково погасила заборгованість, станом на час звернення до суду заборгованість становить 34000 грн.

У визначений розпискою № 2 строк до грудня 2023 року, відповідач ОСОБА_2 власні зобов`язання щодо повернення ОСОБА_3 позичених грошових коштів не виконала, борг в повному обсязі не повернула, що підтверджується оригіналом розписки, який знаходиться у позивача.

У зв`язку із чим 02.04.2024 року ОСОБА_3 звернулася до відповідача ОСОБА_2 із заявою-претензією щодо сплати заборгованості за розпискою від 28.02.2023 року в розмірі 34000 грн., невідкладно, проте не пізніше 01.05.2024 року.

Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами: копіями розписок від 10.03.2021 та від 28.02.2023 та копією заяви-претензії від 02.04.2024 про повернення боргу, поясненнями сторін, отриманими працівниками Шепетівського РУП ГУ НП в Хмельницькій області під час розгляду скарги ОСОБА_3 на дії ОСОБА_2 .

Застосовані норми права, мотиви та висновки суду

За змістом частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу

Частиною першою статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У частині першій статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належно відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно положень ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.

Згідно з частинами першою, другою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (частина перша статті 611 ЦК України).

Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з частинами першою, третьою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Заслухавши представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) сформульовано висновки про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тож певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.

Судом встановив, що позивачка ОСОБА_3 надала ОСОБА_2 в борг грошові кошти в розмірі 57 000 грн, які відповідачка зобов`язалася повернути в строки у серпні 2021 року та у грудні 2023 року, що підтверджуються власноруч написаними та підписаними відповідачкою розписками від 10.03.2021 року та 28.02.2023 року.

Відповідачка частково погасила заборгованість і станом на даний час відповідачка має заборгованість 34000 грн.

Відповідачка свої зобов`язання, у встановлений договором строк, виконала не повністю, борг в повному обсязі не повернула, про що свідчить наявні у позивачки оригінали боргових розписок.

Отже наявність боргової розписки в позивачки підтверджує наявність боргу.

За таких обставин, вимоги позивачки про повернення позики в розмірі 34 000 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 1211,20 грн.

А тому, відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір, сплачений позивачем при звернені до суду в розмірі 1211,20 грн, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі ст.ст.12, 13, 76-81,259,263-265,273 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованість за розпискою від 28.02.2023 року у розмірі 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована в АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 11 вересня 2013 року Шепетівським МВУДМС України в Хмельницькій області, РНОКПП НОМЕР_2 .

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 10 лютого 2011 року Шепетівським МВ УМВС України в Хмельницькій області.

Суддя: Неоніла БЕРЕЗЮК