г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/4636/24
Номер провадження 2/213/413/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2025 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Алексєєва О.В.,

за участю секретаря судового засідання Довгої А.В.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Пелих Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі судових засідань №3 в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №213/4636/24 за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства "ПриватБанк", Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях (філія ГСЦ МВС) в особі Територіального сервісного центру МВС №1243 (ТСЦ МВС №1243) про захист прав споживача шляхом визнання права власності на транспортний засіб,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог:

Представник позивача в інтересах позивача звернулася до суду із зазначеною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначає, що 24 лютого 2021 року між сторонами укладено договір фінансового лізингу, за умовами якого банк зобов`язався набути у власність транспортний засіб і надати це майно за плату в тимчасове користування, позивач сплачувати лізингові платежі з відшкодування витрат банку, пов`язаних з виконанням договору. По закінченню строку лізингу до позивача переходить право власності на предмет лізингу. Предметом лізингу є автомобіль Fiat 500L, номерний знак НОМЕР_1 , 2015 року випуску. Позивач повністю сплатила всі належні до сплати платежі. 28 лютого 2023 року між сторонами складений акт звірки взаєморозрахунків та переходу права власності за фінансовим лізингом. Крім того, 28 лютого 2023 року між сторонами укладено договір купівлі-продажу спірного автомобіля, за умовами якого позивач зобов`язана у десятиденний строк з дня підписання цього договору здійснити перереєстрацію товару на своє ім`я. 28 лютого 2023 року сторонами підписано акт приймання-передачі транспортного засобу, відповідно до якого позивач прийняла спірний автомобіль. Відповідач видав позивачу довіреність від 28 лютого 2023 року, якою уповноважив її здійснити перереєстрацію спірного автомобіля. 24 вересня 2024 року позивач з метою перереєстрації спірного автомобіля на своє ім`я звернулася до третьої особи, проте отримала відмову з посиланням на те, що в Єдиному реєстрі боржників міститься запис про боржника відповідача. Відповідно до п. 2.4 договору лізингу предмет лізингу є власністю лізингодавця протягом усього строку дії договору. Незважаючи на виконання позивачем умов договору фінансового лізингу в повному об`ємі, фактичне передання відповідачем спірного автомобіля у власність позивача, він залишається власністю відповідача, оскільки позивач позбавлена можливості здійснити його перереєстрацію на власне ім`я.

Просить визнати за позивачем право власності на спірний автомобіль.

Стислий виклад заперечень відповідача:

Представник відповідача позовні вимоги не визнає. Зазначає, що на момент передачі транспортного засобу не існувало жодних претензій до банку. Банком не заперечується право власності позивача на транспортний засіб, всі документи, необхідні для перереєстрації автомобілю, з боку банку було підписано і передано позивачу. Посилаючись на судову практику стосовно моменту переходу права власності на автомобіль, зазначає, що право власності на транспортний засіб виникає з моменту передачі майна від відчужувача до набувача. Враховуючи той факт, що відповідно до закону позивач вже є власником транспортного засобу, починаючи з 28 лютого 2023 року, вважає, що обраний позивачем спосіб захисту не є ефективним. Зазначає, що для підтвердження права власності позивача перед третьою особою рішення суду про визнання права власності поряд із договором лізингу, купівлі-продажу та актом приймання передачі транспортного засобу є абсолютно рівноцінними документами, що посвідчують перехід права власності від відповідача до позивача. Позивачем фактично здійснюється спроба підтвердити факт переходу права власності на підставі договору фінансового лізингу. Звертає увагу, що підстава для відмови, яка зазначена в листі третьої особи про відмову у перереєстрації транспортного засобу, навіть після винесення судом рішення не відпаде. Банк не припинить перебувати в реєстрі боржників за результатом розгляду цієї справи.

Крім того, зазначає, що між сторонами відсутній спір про право. Підставою для звернення до суду є наявність порушеного права і таке звернення здійснюється особою, якій це право належить, до особи, яка порушила це право, з метою його захисту. Саме третьою особою відмовлено позивачу у перереєстрації права власності на транспортний засіб, таким чином державний орган не визнав право власності позивача на підставі поданих документів. Посилаючись на п. 27 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388 (далі Порядок), зазначає, що перереєстрація права власності на користь лізингооодержувача не може бути обмежена жодною третьою особою, бо у цих правовідносинах основним є виконання умов договору фінансового лізингу та передання майна. Вважає, що банк не є належним відповідачем у справі.

Крім того, зазначає, що великі підприємства, які ведуть активну господарську діяльність, такі як банки, зазвичай є суб`єктами такого реєстру боржників в силу того, що одне виконавче провадження закривається, інше відкривається, частина виконавчих проваджень є виконавчими провадженнями з немайновими вимогами тощо. Ця обставина не повинна бути загальною перешкодою у здійсненні перереєстрації всіх предметів лізингу по всій Україні.

Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Процесуальні дії у справі.

07 листопада 2024 року позовна заява надійшла до суду.

13 листопада 2024 року отримано інформацію про зареєстроване місце проживання позивача.

14 листопада 2024 року позовна заява прийнята до розгляду, провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

12 грудня 2024 року залучено до участі у справі третю особу.

Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались.

Заяви, клопотання.

Представник позивача та представник відповідача у судовому засіданні підтвердили обставини, викладені у заявах по суті.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, просив здійснювати розгляд справи за його відсутності та прийняти рішення згідно з чинним законодавством, надав пояснення, згідно з якими позивачу відмовлено у перереєстрації транспортного засобу на підставі п. 15 Порядку, оскільки власник спірного автомобіля, що зазначений у Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, є боржником у понад 280 виконавчих провадженнях.

Фактичні обставини, встановлені судом.

24 лютого 2021 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2 укладено договір фінансового лізингу №KRІ0A!00000883.

Відповідно до пункту 2.2. вказаного договору лізингодавець на умовах фінансового лізингу передає у платне володіння та користування предмет лізингу, найменування, марка, модель, комплектація, рік випуску, ціна одиниці, кількість і загальна вартість якого на момент укладення Договору наведені в статті 14 п.14.1 цього договору 1 (специфікації), а лізингоодержувач зобов`язується прийняти предмет лізингу та сплачувати платежі та платежі з відшкодування витрат лізингодавця, пов`язаних з виконанням договору, на умовах цього договору. По закінченню строку лізингу, до лізингоодержувача переходить право власності на предмет лізингу згідно з умовами договору (за виключенням випадків, передбачених договором та/або чинним законодавством України).

Згідно з додатком 1 до договору фінансового лізингу АТ КБ «ПРИВАТБАНК» передає позивачу у лізинг транспортний засіб марки Fiat 500L, 2015 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 .

28 лютого 2023 року сторонами договору фінансового лізингу АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та позивачем підписано акт приймання-передачі транспортного засобу.

Згідно з актом звірки взаєморозрахунків та переходу права власності по фінансовому лізингу від 28 лютого 2023 року, який підписано позивачем та представником відповідача, сторони засвідчили, що всі зобов`язання відповідно до договору №KRІ0A!00000883 від 24 лютого 2021 року було належним чином виконано, претензій стосовно договору та зобов`язань за ним сторони не мають. Лізингоодержувач повністю сплатив лізингодавцю всі належні до сплати платежі за договором. Предмет лізингу автомобіль Fiat 500L, номер кузова НОМЕР_2 разом з провідними документами передано у власність лізингоодержувачу.

28 лютого 2023 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (продавець) та ОСОБА_2 (покупець) укладено договір №б/н купівлі-продажу предмету лізингу.

Пунктом 1.1. договору № б/н купівлі-продажу предмету лізингу передбачено, що у зв`язку з повним розрахунком між покупцем та продавцем за предмет лізингу до дати укладення цього договору шляхом виплати покупцем усієї вартості предмету лізингу за договором лізингу, продавець зобов`язується передати у власність покупцю спірний автомобіль, а покупець зобов`язується прийняти товар на умовах, визначених цим договором.

28 лютого 2023 року відповідач видав на ім`я позивача довіреність, якою уповноважив її представляти інтереси банку в Територіальних сервісних центрах МВС з метою перереєстрації спірного автомобіля.

Позивач 24 вересня 2024 року, звернувшись до ТСЦ МВС №1243, отримала лист, яким повідомлено, що в Єдиному реєстрі боржників наявні відомості про АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Згідно з п. 15 Порядку з разі звернення до сервісного центру МВС щодо транспортного засобу, відомості про власника якого містяться в Єдиному реєстрі боржників, перереєстрація транспортного засобу не проводиться, крім випадків, не пов`язаних з його відчуженням, або в разі звернення для перереєстрації транспортного засобу, придбаного на електронних торгах або отриманого в рахунок погашення боргу в порядку, встановленому ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження». На підставі цього позивачу відмовлено в перереєстрації на іншого власника транспортного засобу.

Станом на 07 листопада 2024 року в Єдиному реєстрі боржників 229 записи про боржника АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Зміст спірних правовідносин.

Встановленим обставинам відповідають правовідносини щодо підстав набуття права власності.

Норми права, які застосовує суд.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути й визнання права.

Частиною 1 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (не прямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом.

Відповідно до ст. 807 ЦК України предметом договору лізингу може бути неспоживна річ, визначена індивідуальними ознаками, віднесена відповідно до законодавства до основних фондів.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» фінансовий лізинг - вид правових відносин, за якими лізингодавець зобов`язується відповідно до договору фінансового лізингу на строк та за плату, визначені таким договором, передати лізингоодержувачу у володіння та користування як об`єкт фінансового лізингу майно, що належить лізингодавцю на праві власності та набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем, або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов, а також які передбачають при цьому додержання принаймні однієї з ознак (умов) фінансового лізингу, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 5 цього Закону.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 325 ЦК України суб`єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи, які можуть бути власниками будь-якого майна.

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За змістом ст. 11 ЦК України підставами для виникнення зобов`язань можуть бути різні юридичні факти.

Відповідно до ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно зі ст. 599 ЦК України припинення зобов`язання виконанням зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно зі статтею 19 Закону України «Про автомобільний транспорт» порядок державної реєстрації транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України.

Порядком №1388 встановлюється єдина на території України процедуру державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, присвоєння буквено-цифрової комбінації номерних знаків з їх видачею або без такої, оформлення і видачі реєстраційних документів та/або їх формування в електронній формі (п. 1 Порядку).

Відповідно до п. 8 Порядку документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку: договір фінансового лізингу або зазначений у такому договорі окремий договір купівлі-продажу (викупу) предмета лізингу, або інший договір, визначений договором фінансового лізингу;

Статтею 34 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що у разі звернення особи, яка внесена до Єдиного реєстру боржників, для здійснення перереєстрації, зняття з обліку транспортного засобу з метою його відчуження територіальні органи Міністерства внутрішніх справ України зобов`язані відмовити у вчиненні реєстраційної дії, про що не пізніше наступного робочого дня повідомити зазначений у Єдиному реєстрі боржників орган державної виконавчої служби або приватного виконавця із зазначенням відомостей про такий транспортний засіб.

Пунктом 15 Порядку визначено, що у разі надходження до сервісного центру МВС звернення щодо транспортного засобу, відомості про власника якого містяться в Єдиному реєстрі боржників, перереєстрація транспортного засобу не здійснюється, крім випадків, коли: перереєстрація транспортного засобу не пов`язана з його відчуженням; транспортний засіб придбано на електронному аукціоні в порядку, установленому статтею 61 Закону України «Про виконавче провадження»; транспортний засіб отримано в рахунок погашення боргу в порядку, установленому статтею 61 Закону України «Про виконавче провадження»; транспортний засіб придбано в порядку, установленому статтею 30 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»; транспортний засіб безоплатно отримано відповідно до пункту 14 Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2002 р. №985.

Згідно з п. 27 Порядку транспортні засоби, що придбаваються юридичною особою - лізингодавцем з метою подальшої передачі їх лізингоодержувачу на підставі договору фінансового лізингу, реєструються за лізингодавцем.

Після виконання договору фінансового лізингу транспортні засоби перереєстровуються за лізингоодержувачем на підставі зазначеного договору після повного розрахунку або зазначеного в договорі фінансового лізингу окремого договору купівлі-продажу (викупу) предмета лізингу або іншого договору, визначеного договором фінансового лізингу.

Висновок суду.

Згідно з вимогами ст.ст. 76, 78, 81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що сторонами виконано умови договору фінансового лізингу, складено і підписано акт звірки взаєморозрахунків та переходу права власності по фінансовому лізингу, укладено договір купівлі-продажу предмету лізингу, оформлено акт приймання-передачі транспортного засобу, відповідачем видано на ім`я позивача довіреність з метою перереєстрації автомобіля.

Таким чином, відповідачем виконано всі умови договору лізингу, передано позивачу всі необхідні документи для здійснення перереєстрації транспортного засобу, право власності позивача на спірний автомобіль визнається та не оспорюється, перешкод у реєстрації позивачем права власності на транспортний засіб не чиниться.

Фактично позивачем обрано спосіб захисту своїх прав, що не відповідає характеру їх порушення.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК). При цьому неправильно обраний спосіб захисту права власності чи іншого речового права не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви чи залишення її без руху, а в певних випадках за таких обставин може бути відмовлено в позові.

Частиною першою статті 48 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Відповідач це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами, та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

За результатами розгляду справи суд ухвалює рішення, в якому, серед іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін (позивача та відповідача).

У постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) Велика Палата Верховного Суду зробила правовий висновок про те, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо неналежного відповідача. Тобто визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Отже, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Як встановлено судом, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» визнає за позивачем право власності на спірний автомобіль, вчинило всі необхідні від нього дії для перереєстрації права власності на транспортний засіб за позивачем.

Отже, оцінивши кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що з боку відповідача відсутні порушення, невизнання або оспорювання прав позивача, а саме: права власності на автомобіль, а тому позивачем пред`явлено позов до неналежного відповідача та обрано неефективний спосіб захисту своїх прав та інтересів, що є підставами для відмови в задоволенні позову.

При цьому суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30)). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.

Щодо розподілу судових витрат.

На підставі п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 81, 89, 95, 141, 263, 265, 274, 279, 352, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Акціонерного товариства "ПриватБанк", Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях (філія ГСЦ МВС) в особі Територіального сервісного центру МВС №1243 (ТСЦ МВС №1243) про захист прав споживача шляхом визнання права власності на транспортний засіб відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Представник позивача: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК", місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, .

Третя особа: Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях (філія ГСЦ МВС) в особі Територіального сервісного центру МВС №1243 (ТСЦ МВС №1243), адреса: вул. Вільної Ічкерії, буд. 11/2, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область.

Дата складення повного тексту судового рішення 25 лютого 2025 року.

Суддя О.В. Алексєєв