ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2025 року Дніпровський Апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Ткаченко І.Ю.,

суддів: Пищиди М.М., Свистунової О.В

за участю секретаря: Кошари О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі цивільну справу

за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 28 травня 2024 року

та на додаткове рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 04 червня 2024 року, -

В С Т А Н О В И В

У листопаді 2023 року Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпровські електромережі» (далі - АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування збитків.

В обґрунтування позову посилалося на те, що 19 серпня 2020 року між АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» та ОСОБА_1 укладено договір про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії та відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . Згідно Додатку №2 до договору, об?єктом споживання є житловий будинок АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 на праві приватної власності. 19 серпня 2020 року в присутності відповідача, представниками АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» за адресою належного відповідачу будинку було встановлено та опломбовано прилад обліку електричної енергії GAMA 300G3B.144 №02433478, що зафіксовано актом технічної перевірки.

16 червня 2023 року в присутності ОСОБА_2 проведено технічну перевірку за адресою: АДРЕСА_2 та виявлено порушення правил роздрібного ринку електричної енергії згідно з п. 5.5.5 ПРРЕЕ, що відповідає п. 8.4.2 ПРРЕЕ: «пошкодження цілісності пломбувального матеріалу, на якому встановлена пломба з відбитками тавр АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі», пломба №19098028 - яка була встановлена на дверях шафи обліку, пломбувальний матеріал має сліди клею, в результаті отримано доступ до дооблікових струмоввідних частин схеми обліку а саме: до ввідного автоматичного вимикача, що дає можливість здійснювати втручання споживача в роботу засобу вимірювальної техніки. Порушення було продемонстровано споживачу. За результатами перевірки 16 червня 2023 року, складено акт про порушення №Дн005272, один примірник акту був вручений особі, яка допустила представників АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» на територію домоволодіння АДРЕСА_2 - ОСОБА_2 . В акті про порушення вказано дату засідання комісії: 27 червня 2023 року. 25 липня 2023 року складено протокол №29/3 та прийнято рішення провести нарахування у відповідності п. 8.4.2 ПРЕЕ за формулою №5 в сумі 155 221,63 грн. Копію протоколу, розрахунок та досудову претензію представник відповідача отримав під підпис. Період розрахунку складає 16 грудня 2022 року - 16 червня 2023 року.

Представником відповідача 04 вересня 2023 року отримано досудову претензію за актом про порушення на суму 155221,63 грн; матеріальний збиток не відшкодований, тому просили суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на їх користь 155221,63 грн вартості необлікованої електричної енергії за актом про порушення №Дн 005272 та судові витрати, у вигляд судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 28 травня 2024 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» 155221,63 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» судовий збір в розмірі 2684 грн.

Додатковим рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 04 червня 2024 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» судові витрати на правничу допомогу в розмірі 15000 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення та додаткове рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що його втручання в роботу засобів вимірювальної техніки є лише припущенням. Відповідно до схеми його електроживлення не вбачається додаткових підключень та переобладнань, які б могли спричинити безоблікове використання електричної енергії. Зазначає, що був вимушений самостійно усунути недоліки в роботі ввідного автомату, оскільки як кабель так і сам автомат мали ознаки оплавлення, що могло призвести до пожежі. Актом про порушення було встановлено пошкодження цілісності пломбувального матеріалу, але не доведений факт втручання споживача в роботу засобів вимірювальної техніки, а тому підстави для нарахування збитків відсутні.

13 вересня 2024 року АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» надало відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просять залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Вказують, що відповідачем допущено порушення та правомірно нараховані збитки які так же правомірно стягнуті судом.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення та додаткового рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення та додаткового рішення суду.

Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи, виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено та це підтверджується матеріалами справи, що відповідач є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Загальна площа будинку 22,9 кв.м; житлова 13.2 кв.м.

Відповідач є споживачем електричної енергії на підставі договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії; йому відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

16 червня 2023 року в присутності ОСОБА_2 проведено технічну перевірку за адресою: АДРЕСА_1 та виявлено порушення правил роздрібного ринку електричної енергії згідно з п. 5.5.5 ПРРЕЕ: пошкодження цілісності пломбувального матеріалу, на якому встановлена пломба з відбитками тавр АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі», пломба №19257264 - яка була встановлена на дверях шафи обліку, пломбувальний матеріал перекушений, в результаті отримано доступ до дооблікових струмоввідних частин схеми обліку а саме: до ввідного автоматичного вимикача, що дає можливість здійснювати втручання споживача в роботу засобу вимірювальної техніки. Порушення було продемонстровано споживачу; складено акт про порушення №Дн005272.

За результатами перевірки 16 червня 2023 року, яка зафіксована актом про порушення №Дн005272, один примірник акту був вручений особі, яка допустила представників АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» на територію домоволодіння АДРЕСА_1 ( ОСОБА_2 ).

25 липня 2023 року складено протокол №29/3 та прийнято рішення провести нарахування у відповідності п. 8.4.2 ПРЕЕ за формулою №5 в сумі 155221,63 грн.

Копію протоколу, розрахунок та досудову претензію представником відповідача отримано під підпис.

Період розрахунку складає 16 грудня 2022 року 16 червня 2023 року на суму 155 221,63 грн.

Представником відповідача ОСОБА_2 04 вересня 2023 року отримано досудову претензію за актом про порушення на суму 155221,63 грн, втім матеріальний збиток не відшкодований.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач виконав свій процесуальний обов`язок з доказування та довів факт порушення відповідачем Правил роздрібного ринку електричної енергії. Відповідач не довів відсутність своєї вини у порушенні зобов`язання, та відсутність збитків.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України, законами України «Про електроенергетику» та «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року №312.

Так, частиною першою статті 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

За змістом статті 27 Закону України «Про електроенергетику» правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці зокрема є: крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку; пошкодження приладів обліку; порушення правил користування енергією тощо.

Статтею 26 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов`язаний додержуватись вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Безпечну експлуатацію енергетичних установок споживача та їх належний технічний стан забезпечує сам споживач. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Положеннями ст.58 ч.3 п.3 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що споживач зобов`язаний дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів. Аналогічні положення містить пп.5 п.5.5.5 глави 5.5 Розділу V ПРРЕЕ.

Підпунктом 20 п.5.5.5 глави 5.5 Розділу V ПРРЕЕ передбачено, що споживач електричної енергії зобов`язаний не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.

Підпунктом 14 п.5.1.1 глави 5.1 Розділу V ПРРЕЕ передбачено, що оператор системи має право на відшкодування збитків, які виникли через дії чи бездіяльність споживача, основного споживача, електропостачальника, власника мереж, оператора малої системи розподілу, суміжного оператора системи, постачальника послуг комерційного обліку.

Підпунктом 11 п.5.2.1 глави 5.2 Розділу V ПРРЕЕ передбачено, що електропостачальник має право на відшкодування збитків, які виникли через дії чи бездіяльність споживача, іншого електропостачальника, власника мереж, оператора малої системи розподілу, оператора системи, постачальника послуг комерційного обліку.

Нормою ст.77 ч.ч.1, 2 п.п.4, 14 Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку електричної енергії є крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку, пошкодження цілісності пломб, повірочного тавра тощо.

Пунктами 8.2.5, 8.2.6 глави 8.2 Розділу VIII ПРРЕЕ встановлено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення. Акт про порушення розглядається комісією з розгляду актів про порушення, що створюється оператором системи і має складатися не менше ніж з трьох уповноважених представників оператора системи. У разі причетності споживача до порушень, зазначених у п.8.4.2 глави 8.4 цього розділу, у протоколі зазначаються відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. У такому разі разом з протоколом споживачу надаються розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії з посиланням на відповідні пункти глави 8.4 цього розділу та розрахункові документи для оплати необлікованої електричної енергії та/або збитків. Рішення комісії оформлюється протоколом, копія якого видається споживачу.

Підпунктом 1 п.8.4.2 глави 8.4 Розділу VIII ПРРЕЕ передбачено, що визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії здійснюється оператором системи на підставі акта про порушення у разі виявлення пошкодження (розбите скло, пошкодження цілісності корпусу лічильника тощо) або відсутність засобів вимірювальної техніки (за умови наявності акта про пломбування, складеного в порядку, установленому Кодексом комерційного обліку, або іншого документа, який підтверджує передачу на збереження засобів вимірювальної техніки, та у разі пошкодження засобів вимірювальної техніки за умови втручання споживача в роботу засобів вимірювальної техніки), інші дії споживача, які призвели до зміни показів засобів вимірювальної техніки (використання фазозсувного трансформатора, постійних магнітів (у разі невстановлення на/в лічильник індикаторів), пристрою випромінювання електромагнітних полів тощо).

Пунктом 8.4.11 глави 8.4 Розділу VIII ПРРЕЕ встановлено, що у разі виявлення у побутового споживача порушень, зазначених у підпунктах 1-5 пункту 8.4.2 цієї глави, величина розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії (Wдоб, кВт·год) розраховується за формулою 5: Wдоб.= 24·Pдог.·Kсез.·Kвик.

Згідно пп.3 п.8.4.8 глави 8.4 Розділу VIII ПРРЕЕ кількість днів, протягом яких споживання електричної енергії здійснювалося з порушенням вимог цих Правил, визначається виходячи з кількості робочих днів електроустановки споживача (крім випадків фіксації засобами комерційного або технічного обліку кількості днів, протягом яких споживання електричної енергії здійснювалося з порушенням вимог цих Правил): якщо споживач здійснив самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі з порушенням схеми обліку, вчинив інші дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники оператора системи під час проведення контрольного огляду засобу комерційного обліку не мали можливості, або установив пристрій, що занижує покази лічильника електричної енергії (використання фазозсувного трансформатора, постійних магнітів (у разі невстановлення на/в лічильник індикаторів), пристрою випромінювання електромагнітних полів тощо), - з дня останньої технічної перевірки або набуття споживачем права власності/користування на об`єкт (якщо технічну перевірку у період з дати набуття споживачем права власності/користування на об`єкт до дати виявлення порушення не було проведено) до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості робочих днів у дванадцяти календарних місяцях, що передували дню виявлення порушення.

Пунктом 8.4.4 глави 8.4 Розділу VIII ПРРЕЕ визначено, що факт пошкодження пломб та/або індикаторів, та/або засобів вимірювальної техніки, факт втручання споживача в роботу засобів вимірювальної техніки, крім випадків спрацювання індикаторів (фіксації індикаторами впливу фізичних полів), має бути підтверджений експертизою, проведеною спеціалізованою організацією (підприємством), яка має право на її проведення відповідно до законодавства (далі експертиза). До отримання оператором системи результатів експертизи положення цієї глави не застосовуються для визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, за винятком випадків, передбачених цим пунктом.

Пунктом 8.4.9 глави 8.4 Розділу VIII ПРРЕЕ передбачено, що у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 1-4 пункту 8.4.2 цієї глави, розрахований обсяг споживання необлікованої електричної енергії споживачем протягом розрахункового періоду (місяця) має бути зменшений на обсяг електричної енергії, спожитий споживачем у цьому періоді за точкою (точками) комерційного обліку, на якій (яких) було виявлено порушення, відповідно до даних комерційного обліку електричної енергії. В інших випадках розрахований обсяг необлікованої електричної енергії не зменшується.

У відповідності до ч. 4, 5 ст.319 КПК України власність зобов`язує, власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Згідно ч.3 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

За приписами п.1.1.2 ПРРЕЕ, побутовий споживач - індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність).

Відповідно до пп.8 п.5.5.5 ПРЕЕ споживач електричної енергії зобов`язаний, забезпечувати збереження і цілісність установлених на його території та/або об`єкті (у його приміщенні) розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування.

За приписами п.2.3.4 ПРРЕЕ, відповідальність за збереження і цілісність засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування покладається на власника (користувача) електроустановки або організацію, на території (у приміщенні) якої вони встановлені.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як роз`яснено в п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Вирішальним фактором принципу змагальності сторін є обов`язок сторін у доказуванні, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів.

Із матеріалів справи встановлено, що 16 червня 2023 року в присутності ОСОБА_2 проведено технічну перевірку за адресою: АДРЕСА_2 та виявлено порушення правил роздрібного ринку електричної енергії згідно з п. 5.5.5 ПРРЕЕ: пошкодження цілісності пломбувального матеріалу, на якому встановлена пломба з відбитками тавр АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі», пломба №19098028 - яка була встановлена на дверях шафи обліку, пломбувальний матеріал перекушений, в результаті отримано доступ до дооблікових струмоввідних частин схеми обліку а саме: до ввідного автоматичного вимикача, що дає можливість здійснювати втручання споживача в роботу засобу вимірювальної техніки. Порушення було продемонстровано споживачу; складено акт про порушення №Дн005272 В акті про порушення вказано дату засідання комісії: 27 червня 2023 року.

В акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил та всі необхідні для визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії параметри, що характеризують електроустановку споживача, схему підключення електроустановки споживача та її графічне зображення із зазначенням: меж балансової належності; перерізів та матеріалу всіх проводів (кабелів), наявних у схемі підключення; номінальної сили струму спрацювання комутаційних апаратів, задіяних у схемі підключення; фазування лічильника на дату оформлення акта про порушення.

Відповідно до п.п. 8.2.6. п. 8.2. ПРРЕЕ на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Отже, саме акт про порушення є документом установленої форми, який складається для фіксації факту порушення на об`єкті споживача цих Правил та який є підставою для визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. Фото- та відеозйомка, що здійснювалася для фіксації виявлених порушень, додається до Акту, проте не може замінити його призначення.

Саме дотримання умов та порядку складання акту про порушення відповідно до вищезазначених ПРРЕЕ може бути належною підставою для прийняття рішення про притягнення особи, яка порушила Правила, до відповідальності, оскільки відповідно до пункту 8.2.6. Правил, на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Відповідно до абзаців 5 та 6 пункту 8.2.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії у разі відмови споживача або представника споживача підписати акт про порушення в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт про порушення вважається дійсним, якщо він підписаний уповноваженим представником оператора системи та двома незаінтересованими особами (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування, інший споживач тощо) за умови посвідчення їх осіб.

Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта про порушення та викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які зазначаються в акті про порушення або надаються (надсилаються) оператору системи окремим письмовим повідомленням.

Наданий позивачем акт підписаний ОСОБА_2 як споживачем.

25 липня 2023 року складено протокол №29/3 та прийнято рішення провести нарахування у відповідності п. 8.4.2 ПРЕЕ за формулою №5 в сумі 155221,63 грн.

За встановлених обставин колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення позову та доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для задоволення позову відхиляються.

Інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, апеляційна скарга не містить, а наведені доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають, а зводяться до переоцінки доказів. Проте, відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Стосовно незгоди відповідача із додатковим рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 04 червня 2024 року яким з ОСОБА_1 на користь АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» стягнуто витрати на правничу допомогу в розмірі 15000 грн.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України).

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1,4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно положень частин першої-шостої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Звертаючись до суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу, на підтвердження понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу представником позивача подана копія договору № 210-ДЕ від 08 січня 2021 року про надання правової допомоги із адвокатським об`єднанням «Перший радник», додаткова угода №4 від 27 квітня 2021 року, додаткова угода №32 від 30 грудня 2022 року, додаткова угода №9360-ДнОЄ/44 від 20 грудня 2023 року, акт №358 наданих послуг від 12 грудня 2023 року. Згідно акту, вартість наданих послуг є фіксованою та становить 15000 грн, правова допомога складається з: вивчення нормативно-правового регулювання спірних правовідносин, аналізу судової практики, отримання матеріалів для проведення претензійно-позовної роботи; підготовки матеріалів, підготовки запитів, вивчення матеріалів, роздрукування матеріалів за кількістю сторін, завірення копій матеріалів, систематизація доказів, внесення інформації щодо судової справи на електронні носії клієнта; приймання позовної заяви з додатками від 28 листопада 2023 року, вивчення матеріалів справи, проведення консультацій з підрозділами клієнта на предмет письмових пояснень, складання та подання додаткових доказів, участь у судових засіданнях, повне супроводження справи в суді; підготовка процесуальних документів: клопотання, заяви щодо розгляду справи, для доведення позовних вимог, складання звітів щодо руху судової справи у електронні та паперові носії клієнта, ведення звітності; участь у судових засіданнях, забезпечення свідків; підготовка заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі №362/3912/18 (провадження №61-15005св19).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Схожі висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження №11-562ас18), додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19), від 02 липня 2020 року у справі №362/3912/18 (провадження №61-15005св19) та від 31 липня 2020 року у справі №301/2534/16-ц (провадження №61-7446св19).

Судом першої інстанції враховані положення частини третьої статті 141 ЦПК України, згідно з якою при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи та вважає, що вимоги апеляційної скарги щодо стягнення витрат на правничу допомогу підлягають частковому задоволенню.

Місцевий суд, розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, дійшов до обґрунтованого висновку, що наявні в матеріалах справи докази є підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності адвокатських витрат та їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, критерію значимості таких дій у справі, та з врахуванням того, що позов задоволено повністю, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення з ОСОБА_1 на судових витрат у вигляді витрат на правничу допомогу в розмірі

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судові рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції проходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення та додаткове рішення - без змін.

На підставі статті 141 ЦПК України, судові витрати понесені сторонами в зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 28 травня 2024 року та додаткове рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Вступна та резолютивна частини проголошена 19 лютого 2025 року.

Повний текст постанови складено 20 лютого 2025 року.

Судді: