КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач- Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/1483/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 761/3269/19

29 січня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Левенця Б.Б.

при секретарі - Уляницькій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Брижатого Сергія Вікторовичана ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 03 червня 2024 року, постановлену під головуванням судді Осаулова А.А., у справі за заявою ОСОБА_2 про видачу дубліката судового наказу у цивільній справі за судовим наказом про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання дитини,-

в с т а н о в и в:

У травні 2024 року ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про видачу дубліката судового наказу у цивільній справі за судовим наказом про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання дитини.

Заяву обґрунтовувала тим, що 11 березня 2019 року Шевченківським районним судом м. Києва видано судовий наказ у справі №761/3269/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 21 січня 2019 року, до досягнення дитиною повноліття.

29 березня 2019 року Шевченківським районним відділом державної виконавчої служби м. Києва було відкрито виконавче провадження, але в подальшому, на прохання боржника вона відкликала судовий наказ, оскільки боржник пообіцяв їй сплачувати аліменти в добровільному порядку.

Зазначала, що останні півтора роки аліменти перестали надходити.

Посилаючись на те, що під час повернення судового наказу засобами поштового зв`язку він був втрачений, заявник ОСОБА_2 просила суд видати дублікат виконавчого документа - судового наказу від 11 березня 2019 року у справі №761/3269/19.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 03 червня 2024 року заяву ОСОБА_2 про видачу дубліката судового наказу - задоволено.

Видано дублікат судового наказу від 11березня 2019 року у справі №761/3269/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 21 січня 2019 року, до досягнення дитиною повноліття.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Брижатий Сергій Вікторовичподав апеляційну скаргу, в якій за результатом апеляційного перегляду справи просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 03 червня 2024 року про видачу дубліката судового наказу про стягнення аліментів та ухвалити нове судове рішення про відмову узадоволенні заяви ОСОБА_2 про видачу дублікату судового наказу від 11березня 2019 року про стягнення аліментів з ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої доньки.

В обґрунтування змісту вимог апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції в основу прийняття вказаного судового рішення покладено той факт, що рішення суду на сьогодні не виконано.

На переконання сторони боржника, матеріали справи містять достатню кількість доказів того, що боржник продовжує виконувати рішення суду та перераховує аліменти.

Окрім цього, заявник (стягувач) не заперечувала той факт, що отримувала гроші як на свою банківську карту АТ КБ «ПриватБанк», так і готівкою від своєї свекрухи (матері боржника) готівкою.

Додатково, заявник (стягувач) підтверджувала, що у доньки, на утримання якої суд присудив сплачувати аліменти, є банківська карта Монобанку, на яку також ОСОБА_1 сплачувались аліменти.

Вважає безпідставними доводи заяви стягувача про неотримання нею копії постанови про повернення виконавчого документу та самого удового наказу.

Звертає увагу суду на те, що вматеріалах справи також є заява ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа від 07 лютого 2024 року за результатами розгляду якої судом було постановлено ухвалу від 23 лютого 2024 року про відмову у видачі дубліката виконавчого документа.

Крім того, на аркуші справи 27 матеріалів справи міститься розписка про те, що 24 лютого 2024 року заявник (стягувач) повторно отримала виконавчий документ, а відтак, сторона боржника вважає, що заявник (стягувач) зловживає правом та звертається до суду з вимогами, які є безпідставними.

На думку сторони боржника, станом на 07лютого 2024 року виконавче провадження № НОМЕР_3 знищене не було, а лист Шевченківського ВДВС від 19 квітня 2024 року не містить конкретного посилання на документ, на підставі якого ВП НОМЕР_3 було знищено, оскільки факт знищення ВП НОМЕР_3 може підтвердитись тільки актом про знищення.

Просить врахувати, що станом на сьогодні спільна донька заявника (стягувача) та боржника живе окремо від батьків цивільним шлюбом з коханим хлопцем.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Рух справи у суді апеляційної інстанції

Автоматизованим розподілом судової справи між суддями Київського апеляційного суду визначено склад колегії суддів: Мережко М.В. - головуючий суддя, судді: Поліщук Н.В., Соколова В.В. для розгляду справи № 761/3269/19.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 жовтня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Брижатий Сергій Вікторович, на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 03 червня 2024 року.

Справу призначено до розгляду з повідомленням учасників справи на 29 січня 2025 року.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 09 січня 2025 року звільнено ОСОБА_5 з посади судді Київського апеляційного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку.

На підставі розпорядження керівника апарату від 15 січня 2025 року призначено повторний автоматизований розподіл цивільної справи № 761/3269/19.

Повторним автоматизованим розподілом судової справи між суддями Київського апеляційного суду від 15 січня 2025 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя: Ратнікова В.М., судді Левенець Б.Б., Борисова О.В. для розгляду справи № 761/3269/19.

У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 - адвокат Брижатий Сергій Вікторовичпідтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Заявниця (стягувач) ОСОБА_2 а просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду- без змін.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що у січні 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на її користь аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у порядку положень статей 160-173 ЦПК України.

11 березня 2019 року Шевченківським районним судом міста Києва видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 21 січня 2019 року, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір у сумі 192,10 грн.

Судовий наказ набув чинності 11 березня 2019 року, виданий стягувачу 25 березня 2019 року, зі строком пред?явлення до виконання до 20 червня 2024 року (а.с.25, 27, 28).

У травні 2024 року заявник (стягувач) ОСОБА_2 а звернулась до суду із заявою про видачу дубліката судового наказу № 761/3569/19 ) - а.с. 34-40.

У відзиві на заяву сторона боржника просила відмовити ОСОБА_2 у видачі дубліката судового наказу посилаючись на те, що листом Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві № 19790/27.10-214 від 19 квітня 2024 року не доведено факт втрати виконавчого листа.

Присуджені аліменти сплачувались як безпосердньо заявнику (стягувачу), так і доньці на карту Монобанк, що підтверджується квитанціями про сплату.

До того ж, починаючи з 16 квітня 2022 року по 19 червня 2022 року, а також з 07 грудня 2022 року по 20 травня 2023 року донька жила з батьком, який повністю її забезпечував.

Із наданих учасниками справи та досліджених доказів судом встановлено, що на виконанні у Шевченківському відділі ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) перебувало виконавче провадження НОМЕР_4 з примусового виконання виконавчого документа №761/3269/19 від 11 березня 2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 21 січня 2019 року, до досягнення дитиною повноліття.

24 червня 2020 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, копію вказанорї постанови разом з оригіналом виконавчого документу було направлено стиягувачу на адресу: АДРЕСА_2 . Реєстр відправки поштової кореспонденції не зберігся, матеріали виконавчого провадження НОМЕР_4 знищено за закінченням терміну зберігання. Повторно на виконання виконавчий документ №761/3269/19 від 11березня 2019 року не надходив, що підтверджується листом Шевченківського відділу ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) від 19квітня 2024 року № 19790/27.10-214 (а.с. 36-37).

Постановлюючи ухвалу про видачу дубліката судового наказу від 11березня 2019 року у справі №761/3269/19, суд першої інстанції свій висновок мотивував тим, що строк на пред`явлення судового наказу №76/3269/19 не пропущено, у стягувача оригінал судового наказу відсутній, на примусовому виконанні він не перебуває, а тому наявні підстави для видачі дубліката судового наказу, що забезпечить реалізацію законних прав стягувача та дитини на стягнення аліментів.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку врегульовані Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з пунктом 1-1 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню судові накази.

Відповідно до частини першої статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом (частина третя статті 161 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 431 ЦПК України виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Підпунктом 17.4. пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України установлено, що до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Таким чином, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу за наявності достатніх доказів на підтвердження того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11, у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання, відсутні перешкоди для задоволення заяви такого стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа за умови, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа для виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах строку, встановленого для пред`явлення його до виконання. Натомість, коли строк пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа, суд відмовляє у її задоволенні.

Судом першої інстанції встановлено, що 11 березня 2019 року Шевченківським районним судом міста Києва видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 21 січня 2019 року, до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір у сумі 192,10 грн.

Строк пред`явлення судового наказу до виконання до 20 червня 2024 року (а.с.25).

Установивши, що судовий наказ № 761/3569/19 від 11 березня 2019 року не перебуває на виконанні у відділі державної виконавчої служби, строк на пред`явлення судового наказу №76/3269/19 до виконання не пропущено,достовірні відомості про отримання стягувачем ОСОБА_2 ою виконавчого документа після його повернення на підставі постанови державного виконавця від 24 червня 2020 року у матеріалах справи відсутні, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що виконавчий документ № 761/3569/19 від 11 березня 2019 року втрачено.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що вматеріалах справи міститься заява ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа від 07лютого 2024 року, в задоволенні якої судом було відмовлено заявнику (стягувачу), спростовуються доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 23 лютого 2024 року, якою суд першої інстанції повернув без розгляду заяву ОСОБА_2 про видачу дубліката судового наказу №76/3269/19 (а.с. 32).

За загальним правилом повернення заяви (скарги) не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення (частина сьома статті 185 ЦПК України).

Аргумент боржника ОСОБА_1 про те, що 24 лютого 2024 року заявник (стягувач) повторно отримала виконавчий документ, не впливає на правильність висновків суду першої інстанції в частині вирішення питанняпро видачу дубліката судового наказу №76/3269/19, оскільки заявником (стягувачем) в приміщенні суду 24 лютого 2024 року отримано копію судового наказу від 11 березня 2019 року, яка долучена нею до заяви про видачу дубліката виконавчого листа (а.с. 38).

Доводи апеляційної скарги боржника ОСОБА_1 про те, що на сьогоднійшній день його донька проживає окремо від батьків не можуть слугувати підставами для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки за загальним правилом судове рішення про стягнення аліментів не може вважатись виконаним, за винятком припинення права на аліменти або зміни порядку виплати (статті 181, 190 СК) протягом всього періоду, на який присуджені ці платежі, тобто, до досягнення донькою повноліття ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ).

Інші доводи апеляційної скарги боржника ОСОБА_1 фактично зводяться до заперечень проти судового рішення - судового наказу про стягнення з нього аліментів, що не може бути предметом розгляду при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого документа, яким є судовий наказ.

Отже, доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_1 адвоката Брижатого Сергія Вікторовича, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 03 червня 2024 року є законною та обґрунтованою, постановлена з дотриманням норм процесуального права, підстав для її скасування немає, а тому апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Брижатого Сергія Вікторовича слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом апеляційної скарги не відшкодовуються та покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Брижатого Сергія Вікторовича залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 03 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий Судді: