Справа № 445/695/24 Головуючий у 1 інстанції: Журибіда Б. М.
Провадження № 22-ц/811/3196/24 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року м.Львів

Справа № 445/695/24

Провадження № 22-ц/811/3196/24

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.

секретар Салата Я.І.

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Буського районного суду Львівської області, ухвалене у м.Буську 23 вересня 2024 року у складі судді Журибіди Б. М. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-

встановив:

27 березня 2024 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що шлюб між сторонами зареєстровано 22 березня 2023 року у Франківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Після реєстрації шлюбу сторони проживали у м. Львові. Сімейне життя подружжя не склалося через постійні сварки, непорозуміння та різні погляди на сімейне життя. В грудні 2023 року після чергової сварки вона (позивач) забрала свої речі та переїхала проживати до будинку батьків у місті Вознесенську Миколаївської області. Зазначає, що дітей у них немає, вони (сторони) не підтримують подружніх відносин, проживають окремо, однак відповідач відмовляється розірвати шлюб через органи РАЦСу. Просить позов задовольнити.

Рішенням Буського районного суду Львівської області від 23 вересня 2024 року позов задоволено. Розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 22 березня 2023 року у Франківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 119. Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 . Вважає рішення незаконним та необґрунтованим, таким що порушує його законні права та інтереси, винесеним з порушенням норм матеріального права. Просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Вказує, що відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Вжиття судом заходів щодо примирення подружжя у справах про розірвання шлюбу застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу. Суд першої інстанції ухвалив рішення про розірвання шлюбу поспішно, без врахування ст. 111 СК України, в той час як позивач не надала суду доказів, які свідчать про те, що спільне життя та збереження шлюбу є неможливим.

Належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи сторони в судове засідання не з`явилися, що відповідно до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи..

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводиться. Датою ухвалення рішення є дата складення повного судового рішення (ч.5 ст. 268 ЦПК України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ч. 3 ст. 12, ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Встановлено, що сторони 22 березня 2023 року у Франківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зареєстрували шлюб (актовий запис № 119), що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії НОМЕР_1 .

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що сімейне життя сторін не склалося, позивач наполягає на розірванні шлюбу, примирення та збереження сім`ї вважає неможливим.

З урахуванням встановлених обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім`ї є неможливим та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними належить розірвати.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з урахуванням наступного.

Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Статтею 24 цього Кодексу визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Основою сімейних відносин є добровільний шлюб жінки та чоловіка, що ґрунтується на вільних від матеріальних розрахунків почуттях взаємної любові, дружби та поваги всіх членів сім`ї.

Згідно із ст. 24 СК України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка.

Відповідно до ч. ч. 3 та 4 ст. 56 цього Кодексу кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість.

Згідно із ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ст. 109 цього Кодексу шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушенні їх права.

Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Згідно із п.10 постанови Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Принцип добровільності шлюбу закладений, зокрема у ст.16 Конвенції ООН «Про ліквідацію всіх форм дискримінації щодо жінок», є чинним не лише на стадії його реєстрації, але і під час перебування в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. Таким чином, спонукання судом особи до перебування у зареєстрованому шлюбі не допускається і є невиправданим втручанням у здійснення особою своїх особистих, немайнових прав.

Справа розглядалася тривалий час. Однак шлюбні відносини сторін не налагоджені.

Встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин, їх сім`я розпалася, а шлюб існує формально. До суду апеляційної інстанції позивач надала докази про її перебування у шлюбі з іншим чоловіком та вагітність. Тому належить зробити висновок, що сторони втратили взаємні подружні почуття, між ними склались відносини, які не сприяють подальшому збереженню їх сім`ї, позивач на розірванні шлюбу категорично наполягає, виключає будь-яку можливість примирення з відповідачем, вважає, що подальше спільне життя сторін неможливе, збереження шлюбу суперечить її інтересам.

Висновки суду першої інстанції не спростовані доводами апеляційної скарги. Підстави для скасування оскаржуваного рішення не встановлені.

Керуючись ст. 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Буського районного суду Львівської області від 23 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 24 лютого 2025 року.

Головуючий -______________________Т. І. Приколота

Судді: _________________ Ю.Р. Мікуш _______________Р. В. Савуляк