Суддя Маркосян М. В.
Справа № 644/7828/24
Провадження № 2/644/952/25
25.02.2025
25 лютого 2025 року м. Харків
Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі
головуючої судді Маркосян М.В.,
за участю секретаря судового засідання Лєпілової В.В.
представника позивача Вагоровської А.Е.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КУП`ЯНСЬК-АГРОІНВЕСТ» про стягнення заборгованості за договорами оренди землі та розірвання договорів оренди землі,
31 березня 2015 року між позивачем та ТОВ «Куп`янськ-Агроінвест» (далі - відповідач) було укладено Договори оренди землі. З моменту укладення Договорів оренди між сторонами були укладені додаткові угоди, відповідно до яких за орендна плата за дин рік користування однією ділянкою складала 15 500,00 гривень. На даний час примірники таких додаткових угод у позивача відсутні. Таким чином, загальна сума оренди, яка мала бути сплачена позивачу за користування земельними ділянками, переданими в оренду складала 30 000,00 гривень. 16.02.2022 року відповідачем на користь позивача було сплачено 15 500,00 (п`ятнадцять тисяч п`ятсот) орендна плата за користування однією земельною ділянкою за 2022 рік.
Проте, відповідач в порушення умов Договору оренди, плату за користування земельними ділянками, що належать позивачу не за 2022 (за одну земельну ділянку) та 2023 роки (за обидві земельні ділянки) не сплатив, порушивши умови договору. Просить стягнути заборгованість за договорами оренди та розірвати договори оренди земельних ділянок.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 19.09.2024 було відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 25.11.2024 було закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.
Відповідно до ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.
Згідно зі статтею 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відтак, оскільки відповідач не з`явився у судові засіданні у справі, не надав відзив, а позивач не висловив заперечень проти проведення ухвалення заочного рішення у справі, судом постановлено провести заочний розгляд справи, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Отже, судом встановлено, що позивач передав в оренду відповідачу дві земельні ділянки, права оренди відповідача були зареєстровані. Як заявлено у позовній заяві та не спростовано відповідачем належними та допустимими доказами відповідач в порушення умов Договору оренди, плату за користування земельними ділянками, що належать позивачу не за 2022 (за одну земельну ділянку) та 2023 роки (за обидві земельні ділянки) не сплатив, порушивши вищезазначені умови оренди.
Відповідно до ч.1 ст.792 ЦК України договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відповідно до ст.13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Частинами 1, 2 ст.15 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.
Відповідно до ст.21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
Відповідно до ст.31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства). Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.
Положеннями ст.32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.
Відповідно до пункту 32 спірних Договорів оренди землі від 20 жовтня 2015 року, договір припиняється, зокрема, в інших випадках передбачених законом.
Відповідно до п.33 спірних Договорів оренди землі від 20 жовтня 2015 року, дія договору припиняється шляхом його розірвання, зокрема, за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором.
Пунктом 1 ч.1 ст.611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.
Відповідно до ч.1, 2 ст.651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.
Отже, розглядаючи спори про розірвання договору оренди з підстав несплати орендарем визначеної договором орендної плати, слід мати на увазі, що згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі», основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору.
Таким чином, наведеними положеннями закону, які регулюють спірні відносини, передбачена систематична (два і більше випадки) несплата орендної плати, передбаченої договором, як підстава для розірвання договору оренди.
Крім того, враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України.
Відповідно до ст.13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Судом встановлено, що ТОВ «Куп`янськ-Агроінвест» не сплачував орендну плату за період з 2022 по 2024 роки, чим порушено одну із істотних умов обох договорів оренди землі від 31 березня 2015 року, укладених між позивачем та ТОВ «Куп`янськ-Агроінвест» що є неналежним виконанням умов договорів, а саме невиконання обов`язку зі сплати орендної плати і що, як наслідок, з огляду на положення статті 141 ЗК України та статті 526 ЦК України, надає право та підстави орендодавцю вимагати розірвання таких договорів. Доказів протилежного суду не надано і судом таких доказів не здобуто. При цьому суд враховує, що відповідачі правом на подання відзиву на позов не скористалися, доводів позивача не спростував, доказів сплати орендної плати не надав. Таким чином, позовна вимога позивача про розірвання договорів оренди землі є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Стосовно стягнення орендної плати за договорами оренди землі суд зазначає таке. Як зазначено в позовній заяві, з моменту укладення Договорів оренди між сторонами були укладені додаткові угоди, відповідно до яких за орендна плата за дин рік користування однією ділянкою складала 15 500,00 (п`ятнадцять тисяч п`ятсот) гривень. На даний час примірники таких додаткових угод у позивача відсутні. Позивачем було подане клопотання про витребування від відповідача примірників додаткових угод до договорів оренди землі від 31.03.2015, однак в зв`язку із відсутністю відповідача за своїм місцезнаходженням, а також неподанням відзиву, представник позивача у підготовчому судовому засіданні відмовився від зазначеного клопотання, також не було подано жодного доказу про реєстрацію додаткових угод до договорів оренди землі в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Відповідно до ч. 1 ст.792 ЦК України, за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Статтею 96 ЗК України, що кореспондується із ст. 24 Закону України «Про оренду землі» встановлений обов`язок орендаря своєчасно сплачувати орендну плату за користування земельними ділянками. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Позивачем надані в оренду земельні ділянки, однак, відповідач не виконав умови Договору оренди та допустив прострочення сплати орендної плати за 2022 та 2023 рр.
Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Стаття 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Щодо індексу інфляції. Згідно з даними Державної служби статистики України базовий індекс інфляції, або, що теж саме, базовий індекс споживчих цін показник, що характеризує рівень інфляції, який виникає під впливом саме монетарних умов, склав у 2022 році 126,6 %, а у 2023 105,1 %., зазначена інформація опублікована на офіційному веб-сайті Державної служби статистики України.
Таким чином, здороження базової орендної плати за 2022 рік становить 26,6%, а саме 2209,88 грн., а за 2023 рік 5,1%, що складає 423,70 грн.
Щодо пені. Відповідно до частини шостої статті 232 Господарського кодексу України, нарахування пені за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Це означає, що за загальним правилом пеня не може нараховуватися за період, що перевищує шість місяців з моменту настання строку виконання зобов`язання. Позивачем та відповідачем в договорі оренди землі не було передбачено стягнення пені більше, ніж за 6 місяців., для відповідача, як для юридичної особи, зобов`язання щодо здійснення виконання договору оренди є господарським зобов`язанням, тож нарахування пені за невиконання відповідачем такого зобов`язання обмежено шестимісячним терміном.
Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.141, 200, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КУП`ЯНСЬК-АГРОІНВЕСТ» про стягнення заборгованості за договором оренди землі та розірвання договору оренди - задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КУП`ЯНСЬК-АГРОІНВЕСТ» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1648,81 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили протягом тридцяти днів з дня його проголошення, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів.
Повне найменування учасників справи:
позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_3 ).
Повне судове рішення складене 25.02.2025 р.
Суддя Марина МАРКОСЯН