РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2025 року

м. Рівне

Справа № 565/1003/24

Провадження № 22-ц/4815/179/25

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчук Н. М.,

суддів: Хилевича С. В., Шимківа С. С.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Бабіка Костянтина Володимировича на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 23 вересня 2024 року у складі судді Незнамової І.М., постановлене в м.Вараш Рівненської області о 15 годині 20 хвилин, повний текст рішення складено 03 жовтня 2024 року,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнового збитку та моральної шкоди, спричинених дорожньо-транспортною пригодою.Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що він є власником транспортного засобу автомобіля марки «BMW 318D», номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 . 26.09.2023 року, близько 16 год. 30 хв., відповідач ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом - автомобілем марки «DAF FT 85.360», державний номерний знак НОМЕР_3 , по вулиці Рівненській, в місті Вараш, Рівненської області, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не був уважним, не дотримався безпечної дистанції, не впорався з керуванням транспортним засобом та здійснив зіткнення з автомобілем марки «BMW 318D», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням його власника - ОСОБА_1 . Відомості про вказану подію 27.09.2023 року були внесені до ЄРДР за №0000373 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. 12.12.2023 року постановою слідчого у кримінальному провадженні - начальника СВ Вараського РВП ГУНП в Рівненській області Дячука О.В. кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000373 від 27.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, закрито у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, в діях ОСОБА_2 , оскільки у потерпілого ОСОБА_1 , за результатами проведеної судово-медичної експертизи, встановлено легкі тілесні ушкодження, з короткочасним розладом здоров`я. В подальшому, постановою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 29.01.2024 року, у справі №565/122/24, яка набрала законної сили 10.02.2024 року, ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, за порушення ним п.12.1 та 13.1 Правил дорожнього руху України, та притягнуто до адміністративної відповідальності з призначенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 грн. Позивач зазначає, що відповідальність водія транспортного засобу - автомобіля марки «DAF FT 85.360», державний номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_2 , застрахована в ПАТ «HACK «ОРАНТА». Також зазначає, що звітом №33752 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 28.04.2024 року та ремонтною калькуляцією до нього, складених ТОВ «СЗУ Україна Консалтинг», підтверджується, що вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «BMW 318D», державний номерний знак НОМЕР_2 , становить 1029005,92 грн, при цьому, ринкова вартість автомобіля марки «BMW 318D», державний номерний знак НОМЕР_2 , та вартість матеріального збитку становлять 379220,00 грн. Окрім того, звітом про оцінку підтверджується, що ремонт транспортного засобу марки «BMW 318D», державний номерний знак НОМЕР_2 , є економічно необґрунтованим, оскільки ціна відновлювального ремонту майже втричі перевищує ринкову вартість автомобіля та відповідно вартість матеріального збитку, тому автомобіль вважається фізично знищеним. Вказане підтверджується висновком транспортно-товарознавчої експертизи №СЕ-19/118-23/10521-АВ від 10.10.2023 року, проведеної в рамках досудового розслідування кримінального провадження. При цьому, позивач вказує, що він 17.04.2024 року отримав 160000,00 грн. страхового відшкодування від страхової компанії - ПАТ «HACK «ОРАНТА», також зазначає, що 58385,10 грн. майнового збитку, спричиненого пошкодженням транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, добровільно відшкодовано відповідачем ОСОБА_2 . За таких обставин, позивач вважає, що 160834,90 грн. майнового збитку, спричиненого пошкодженням транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, залишається невідшкодованим, який обраховано за різницею вартості матеріального збитку згідно звіту №33752 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 28.04.2024 року в сумі 379220,00 грн., суми отриманого позивачем страхового відшкодування в розмірі 160000,00 грн. та добровільно відшкодованої відповідачем суми майнового збитку в розмірі 58385,10 грн., що складає 160834,90 грн.

Разом з цим, ОСОБА_1 зазначав, що внаслідок ДТП та пошкодження автомобіля, який належить йому на праві власності, він також зазнав душевних (емоційних) страждань, зокрема через: фізичне знищення свого транспортного засобу - автомобіля марки «BMW 318D», державний номерний знак НОМЕР_4 , та позбавлення можливості з часу ДТП - 26.09.2023 року по даний час користуватися автомобілем; витрачання часу та зусиль, спрямованих на стягнення грошових коштів для купівлі іншого автомобіля, оскільки суми грошового відшкодування, отриманої від страхової компанії, та грошових коштів, отриманих від відповідача, недостатньо для купівлі рівнозначного транспортного засобу; утруднення доїзду до лікарні в зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями; утруднення доїзду до місця фактичного проживання та до місця роботи, переміщення його сім`ї; лікування в травматологічному відділенні КНП ВМР «Вараська багатопрофільна лікарня» з 26.09.2023 року по 09.10.2023 року з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, перелом кісток носа зі зміщенням надломків, травматична цефалгія, вертеброгенна цервікокраніалгія; наявність головних болей, головокружіння при ходьбі та фізичних навантаженнях, чого не було до ДТП; наявність до цього часу деформація спинки носа, що призводить до утруднення дихання на дві ніздрі та необхідність в подальшому проведення оперативного втручання з метою відновлення вільного дихання. ОСОБА_1 вказує, що зазначене негативно вплинуло та продовжує впливати на його психоемоційний стан, завдає йому додаткових душевних страждань, моральних втрат та сприяє психічному виснаженню. Позивач переконаний, що зазначені негативні зміни були спричинені саме ДТП, а докладання додаткових зусиль для відновлення того стану, який був до ДТП, морально виснажує його щодня, тому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 30000,00 грн. моральної шкоди.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 23 вересня 2024 року вказаний позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 158 148 грн. 20 коп. майнового збитку, спричиненого пошкодженням транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 25 000 грн. 00 коп. моральної шкоди. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1876 грн. 48 коп. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду з позовом.

Вважаючи рішення суду першої інстанції в частині стягнення моральної шкоди незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, представник ОСОБА_2 адвокат Бабік Костянтин Володимирович оскаржив його в апеляційному порядку. У поданій апеляційній скарзі заперечує висновок місцевого суду про стягнення моральної шкоди в розмірі 25 000,00, грн. та вважає його надуманим і завищеним. Зазначає, що позивачем не наведено належних обґрунтувань заявленої суми морального відшкодування, не доведено, яких саме моральних чи фізичних страждань той зазнав у зв`язку з діями відповідача. Зауважує, що судом не враховано фактичних обставин, зокрема тієї, що ВП «Рівненська АЕС», де працює позивач, повністю забезпечує перевезення робочого персоналу від місця проживання до місця роботи і зворотному напрямку на службовому транспорті. Наголошує, з медичних документів позивача випливає, що він перебував на стаціонарному лікуванні і не потребував переїздів до медичного закладу і назад. Звертає увагу, що обґрунтовуючи свої фізичні страждання, позивач стверджував, що після виписки з лікарні у нього продовжилися головні болі, запаморочення при ході, зберігається необхідність оперативного втручання, проте жодних доказів на підтвердження таких покликань не було надано, адже після виписки зі стаціонару позивач жодного разу не звертався до лікаря за медичною допомогою. Зазначає, що збитки щодо лікування та відновлення стану здоров`я потерпілого повністю оплатила страхова компанія «Універсальна», де ОСОБА_1 застрахував своє життя і здоров`я як працівник ВП «Рівненська АЕС». Покликається на те, що місцевий суд, стягуючи моральну шкоду в розмірі 25 000,00 грн., поклався на припущення, за власною ініціативою навів неіснуючі і непідтверджені обґрунтування моральних страждань позивача. Погоджується на моральне відшкодування в розмірі 5 000,00 грн. та вважає його відповідним та справедливим та просить у зв`язку з цим рішення суду першої інстанції в цій частині скасувати та ухвалити нове рішення про стягнення моральної шкоди в розмірі 5 000,00 грн.

Окрім цього, просить зобов`язати ОСОБА_1 передати ОСОБА_2 залишки транспортного засобу автомобіля марки «BMW 318D», номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, оскільки це питання не було вирішене судом першої інстанції.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві представник ОСОБА_1 адвокат Мороченець Ярослав Іванович вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.

Рішення суду першої інстанції в частині стягнення майнового збитку, спричиненого дорожньо-транспортною пригодою, в апеляційному порядку сторонами не оскаржене, а тому, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України, апеляційним судом не переглядається.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником транспортного засобу автомобіля марки «BMW 318D», номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , про що суду надано копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 .

12.12.2023 року постановою слідчого у кримінальному провадженні - начальника СВ Вараського РВП ГУНП в Рівненській області Дячука О.В. закрито кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000373 від 27.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, за фактом ДТП, яка відбулася 26.09.2023 року, близько 16 год. 30 хв., по вулиці Рівненській, в місті Вараш, Рівненської області, за участю автомобіля марки «DAF FT 85.360», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням відповідача ОСОБА_2 , та автомобіля марки «BMW 318D», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням позивача ОСОБА_1 , у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, в діях ОСОБА_2 , так як у потерпілого ОСОБА_1 , за результатами проведеної судово-медичної експертизи, встановлено легкі тілесні ушкодження, з короткочасним розладом здоров`я. Копію вказаної постанови скеровано начальнику Вараського РВП ГУНП в Рівненській області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

19.01.2024 року відносно ОСОБА_2 складений протокол серії ААД №549922 про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП, який скеровано на розгляд до Кузнецовського міського суду Рівненської області.

Постановою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 29.01.2024 року, у справі №565/122/24, яка набрала законної сили 10.02.2024 року, ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, за порушення ним п.12.1 та 13.1 Правил дорожнього руху України, та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 грн.

Із постанови вбачається, 26.09.2023 року, близько 16 год. 30 хв., відповідач ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом - автомобілем марки «DAF FT 85.360», державний номерний знак НОМЕР_3 , по вулиці Рівненській, в місті Вараш, Рівненської області, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не був уважним, не дотримався безпечної дистанції, не впорався з керуванням транспортного засобу та здійснив зіткнення з автомобілем марки «BMW 318D», державний номерний знак НОМЕР_2 , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п.12.1 та 13.1 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_2 визнав повністю винуватість у вчиненні правопорушення та підтвердив обставини ДТП, які зазначені в протоколі, зокрема порушення ним п.12.1 та 13.1 Правил дорожнього руху України.

Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідач ОСОБА_2 був присутній при розгляді адміністративного протоколу щодо нього за ст.124 КУпАП, обізнаний з постановою про притягнення його до адміністративної відповідальності, не оскаржував таку в апеляційному порядку, а тому у суду є достатні підстави посилатися на обставини, встановлені в постанові суду про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ст.124 КУпАП при вирішенні даної цивільної справи, які стосуються предмету доказування, зокрема факту ДТП та винуватості ОСОБА_2 у її скоєнні.

Факт та вина відповідача у заподіянні майнового збитку позивачу ОСОБА_1 , спричиненого пошкодженням транспортного засобу автомобіля марки «BMW 318D», державний номерний знак НОМЕР_2 , є доведеними та відповідачем не спростовані.

Діяння відповідача ОСОБА_2 , які виразилися у порушенні Правил дорожнього руху України, перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням наслідків у вигляді пошкодження транспортного засобу, належного позивачу ОСОБА_1 ..

Предметом цього апеляційного перегляду є рішення суду першої інстанції про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, якої той зазнав внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 25 000,00 грн.

Частиною першою статті 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

За положеннями ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, серед іншого, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Заявляючи вимогу про відшкодування моральної шкоди, ОСОБА_1 зазначав, що зазнав душевних (емоційних) страждань через фізичне знищення свого транспортного засобу та позбавлення можливості з часу ДТП - 26.09.2023 року по даний час користуватися автомобілем; витрачання часу та зусиль, спрямованих на стягнення грошових коштів для купівлі іншого автомобіля, оскільки суми грошового відшкодування, отриманої від страхової компанії, та грошових коштів, отриманих від відповідача, недостатньо для купівлі рівнозначного транспортного засобу; утруднення доїзду до лікарні в зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями; утруднення доїзду до місця фактичного проживання та до місця роботи, переміщення його сім`ї; лікування в травматологічному відділенні КНП ВМР «Вараська багатопрофільна лікарня» з 26.09.2023 року по 09.10.2023 року; наявність головних болей, головокружіння при ходьбі та фізичних навантаженнях, чого не було до ДТП; наявність до цього часу деформації спинки носа, що призводить до утруднення дихання на дві ніздрі та необхідність в подальшому проведення оперативного втручання з метою відновлення вільного дихання. Вказував, що наведені обставини в сукупності негативно вплинули та продовжують впливати на його психоемоційний стан, завдають йому додаткових душевних страждань, моральних втрат та провокує психічне виснаження, в тому числі і з огляду на необхідність докладання додаткових зусиль для відновлення того стану, який був до ДТП.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 працевлаштований у філії «ВП «Рівненська АЕС» АТ «НАЕК «Енергоатом» на посаді електромонтера з обслуговування електроустаткування електростанцій (старший) в ЕЦ, з 05.06.2020 року, про що суду надано довідку з місця роботи №253 від 22.05.2024 року.

Згідно медичної карти стаціонарного хворого №4378 (форма первинної облікової документації №003/о) вбачається, що 26.09.2023 року, о 17 год. 05 хв., ОСОБА_1 був госпіталізований до КНП ВМР «ВБЛ» з діагнозом струс головного мозку, дата виписки - 09.10.2023 року. Діагноз заключний клінічний: ЗЧМТ, струс головного мозку, перелом кісток носа; проведені медичні процедури та хірургічні операції: закрита репозиція кісток носа.

Згідно рентгенологічного дослідження ОСОБА_1 від 26.09.2023 року, проведеного КНП ВМР «ВБЛ», встановлено, що за результатом рентгенографії кісток черепа в двох позиціях, встановлено перелом кісток носа зі зміщенням.

Згідно епікризу №4266 КНП ВМР «ВБЛ» вбачається, що ОСОБА_1 лікувався в травматологічному відділенні КНП ВМР «ВБЛ» з 26.09.2023 року по 09.10.2023 року, за наслідками отриманої травми внаслідок ДТП, яка відбулася близько 16 год. 30 хв. 26.09.2023 року, з діагнозом: закрита черепно - мозкова травма, струс головного мозку, перелом кісток носа зі зміщенням надломків, травматична цефалгія, вертеброгенна цервікокраніалгія. В епікризі зазначено стан ОСОБА_1 при виписці, а саме те, що останній відмічає головний біль, головокружіння при ходьбі та навантаженнях, зберігається деформації спинки носа, дихання носом затруднене, останньому рекомендовано спостереження у ЛОРа.

Право особи на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає за умови наявності такої шкоди, протиправності діяння її заподіювача, наявності причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Вирішуючи питання про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Вирішуючи дану позовну вимогу, суд виходить з того, що відшкодування моральної шкоди повинно бути спрямоване на досягнення сатисфакції і не може бути джерелом збагачення позивача, а тому стягнення морального відшкодування в розмірі 25 000,00, на думку апеляційного суду, відповідає принципу справедливості та розумності, враховуючи обставини завдання шкоди позивачу, тривалість зусиль для відновлення своїх порушених прав. При цьому суд враховує, що це відшкодування має виключно компенсаційний, а не каральний, обтяжуючий або запобіжний характер. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди судом враховується те, що не можна відшкодувати моральну шкоду в повному обсязі, так як не має (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь який її розмір буде мати суто умовний вираз. У будь якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватний нанесеній моральній шкоді.

Викладена в апеляційній скарзі вимога сторони відповідача про передачу залишків транспортного засобу апеляційним судом відхиляється з огляду на наступне.

Статтями 30.1. та 30.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Сторона позивача не заперечує проти передавання залишків цього транспортного засобу ОСОБА_2 , однак така передача має відбутися взамін грошових коштів вартості матеріального збитку, спричиненого позивачу, внаслідок знищення автомобіля, який перебуває у власності позивача, оскільки в іншому разі, не можливо буде досягнути пропорційності у даному правовідношенні. Така позиція викладена представником ОСОБА_1 адвокатом Бабіком К.В. у відзиві на апеляційну скаргу.

Сторона відповідача як на підставу заявлення вимоги про повернення автомобіля вказує, що така вимога ним була висловлена у запереченнях на відповідь на відзив та вона дублюється в апеляційній скарзі.

Згідно ст.180 ЦПК України, у запереченні відповідач викладає свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань і аргументів і мотиви їх визнання або відхилення.

Таким чином, заперечення на відповідь на відзив не є формою пред`явлення вимог до протилежної сторони.

Вимога за первісним позовом пред`являється в порядку ст.175 ЦПК України, а вимога за зустрічним позовом пред`являється в порядку ст.193 ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_2 не пред`явив зустрічного позову до ОСОБА_1 із вимогою передати йому залишки транспортного засобу автомобіля марки «BMW 318D», державний номерний знак НОМЕР_2 , тому вимога відповідача щодо зобов`язання позивача передати йому залишки транспортного засобу - автомобіля марки «BMW 318D», державний номерний знак НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, викладена у запереченнях щодо відповіді на відзив, не може вирішуватися судом в рамках даної цивільної справи.

Відповідно до ч.2 ст.264 ЦПК України, при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

З огляду на наведене, вимога сторони відповідача ОСОБА_2 про зобов`язання позивача ОСОБА_1 передати йому залишки транспортного засобу автомобіля марки «BMW 318D», державний номерний знак НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, не може бути предметом розгляду апеляційного суду.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Бабіка Костянтина Володимировича залишити без задоволення.

Рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 23 вересня 2024 року залишити без зміни.

Поновити дію рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 23 вересня 2024 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 лютого 2025 року.

Головуючий Ковальчук Н. М.

Судді: Хилевич С. В.

Шимків С. С.