КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження 22-ц/824/5385/2025
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 лютого 2025 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Діденка А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на рішення Шевченківського районного суду м. Києва в складі судді Романишеної І.П., ухвалене в м. Київ 29 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування жилого фонду Шевченківського району м. Києва», Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про відшкодування завданих збитків та моральної шкоди,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи,

в с т а н о в и в :

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, просив стягнути з відповідачів солідарно на свою користь завдані збитки в розмірі 153575 грн. та моральну шкоду в розмірі 40000 грн.

Позов мотивував тим, що є власником квартири АДРЕСА_1 . 15 жовтня 2020 року орієнтовно з 15:00 до 17:00 сталося залиття належної йому квартири внаслідок прориву трубопроводу центрального опалення у квартирі № 28 , що знаходиться на поверх вище, що підтверджується фото та відео, зробленими позивачем під час прибуття в квартиру. Власниками згаданої квартири є відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 . Балансоутримувачем будинку та виконавцем послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій в Шевченківському районі м. Києва є КП «Керуюча компанія з обслуговування жилого фонду Шевченківського району м. Києва». 19 жовтня 2020 року працівниками ТОВ «Будівельна компанія «Фасад Констракшн» було укладено акт обстеження квартири, в якому зафіксовано виявлені пошкодження, та зроблено висновок, що залиття квартири сталося внаслідок прориву трубопроводу центрального опалення в квартирі, що виникло в результаті гідравлічного удару під час підключення будинку в рамках початку опалювального сезону 2020/2021 року. В зв`язку із залиттям позивачу як власнику квартири було завдано значних матеріальних збитків в загальному розмірі 153575 грн. Крім цього, внаслідок залиття квартири у житті позивача сталися істотні зміни, оскільки він протягом тривалого часу був змушений перебувати в квартирі з підвищеною вологістю, проводити ремонтні роботи, витрачати час на захист своїх прав, що негативно впливало на стан його здоров`я. Таким чином, залиттям квартири завдано позивачу незручності у її використанні для належного та безпечного в ній проживання, що призвело до перебування ОСОБА_1 у стані переживання, хвилювання, відсутності емоційного спокою, об`єктивної неможливості продовжувати свій звичний спосіб і ритм життя.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2024 року закрито провадження в справі в частині заявлених вимог до ОСОБА_6 з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, в зв`язку зі смертю останнього до звернення позивача до суду.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2024 року в позові відмовлено.

Позивач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 , не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2024 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, звертав увагу, що квартира відповідачів знаходиться над його квартирою, із доданих ним фото та відеоматеріалів вбачається, що залиття квартири ОСОБА_1 здійснювалось з квартири № 28 .

Вказував, що судом першої інстанції не надано жодної оцінки долученому до позову звіту про незалежну оцінку матеріальних збитків, відповідно до розділу якого «Узгодження результатів оцінки» визначено, що ринкова вартість матеріальних збитків, спричинених внаслідок залиття приміщень квартири, становить 141775 грн. Таким чином, суд першої інстанції взагалі не врахував, що позивачу було завдано значних матеріальних збитків внаслідок залиття.

Зауважував, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 неодноразово повідомлялись про розгляд справи, проте не з`явились в жодне судове засідання та не надали заперечень щодо обставин справи, викладених в позові, а також не заперечили проти вимог позовної заяви.

Посилався на правові висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 13 листопада 2019 року в справі № 757/31418/15-ц, від 27 травня 2021 року в справі № 761/12945/19, зазначав, що з огляду на ці висновки, саме на ОСОБА_3 та ОСОБА_4 покладається обов`язок спростування викладених у позовній заяві обставин щодо залиття квартири внаслідок прориву трубопроводу в квартирі № 28 , чого останніми не було зроблено.

Наводив зміст ст. 319, 1190 ЦК України, ст. 151 ЖК України, Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, посилався на правові висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 27 грудня 2019 року в справі № 686/11256/16-ц, від 03 жовтня 2018 року в справі № 344/3303/16-ц, вказував, що зважаючи на наведені норми та позицію Верховного Суду, можна дійти висновку, що цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди, а відтак, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не була спростована відповідачами, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди, чого не було враховано судом першої інстанції.

Зазначав, що судом першої інстанції не враховано, що будинок № 12 перебуває у господарському віданні КП «Керуюча компанія з обслуговування жилого фонду Шевченківського району м. Києва», яке є відповідальним за ремонт та обслуговування центрального трубопроводу в будинку. Положення п. 2.1, 2.2, 5.2.5 Статуту комунального підприємства прямо вказує, що на нього покладено обов`язок щодо утримання будинку, зокрема проведення єдиної технічної політики в житловій сфері, що забезпечує виконання вимог чинних нормативів з утримання, поточного і капітального ремонту та реконструкції жилих будинків та прибудинкових територій. Зазначене свідчить про те, що комунальне підприємство зобов`язане здійснювати всі необхідні дії для забезпечення справності елементів будівлі, безперебійне функціонування будинків, інженерних мереж та обладнання протягом установленого терміну служби будинку, контроль за технічним станом, забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, проведення капітального та поточного ремонтів. Такої ж думки дотримується і Верховний Суд в постанові від 07 серпня 2020 року в справі № 759/8904/16, в якій суд за подібних правовідносин стягнув з КП «Керуюча компанія з обслуговування жилого фонду Святошинського району м. Києва» збитки, завдані внаслідок залиття квартири, а також в постанові від 07 серпня 2019 року в справі № 756/3830/16-ц. Таким чином, комунальне підприємство було зобов`язане здійснювати обслуговування та ремонт центрального трубопроводу, внаслідок пориву якого відбулось залиття належної позивачу квартири.

Наголошував, що у випадку задоволення позовних вимог щодо стягнення з комунального підприємства завданих збитків і моральної шкоди, останнє, за наявності договору, має право зворотної вимоги (регресу) до ТОВ «Будівельна компанія «Фасад Констракшн» у порядку ст. 1191 ЦК України.

Повідомляв, що за утримання житлового будинку ОСОБА_1 сплачує кошти саме на рахунок КП «Керуюча компанія з обслуговування жилого фонду Шевченківського району м. Києва», в тому числі і в період надання послуг ТОВ «Будівельна компанія «Фасад Констракшн».

Наводив правові висновки Верховного Суду в постанові від 23 жовтня 2019 року в справі № 761/6144/15-ц, якою встановлювалась вина комунального підприємства щодо пошкодження належного на праві власності майна та стягнуто збитки.

Наголошував, що відповідач КП «Керуюча компанія з обслуговування жилого фонду Шевченківського району м. Києва» не спростував належними та допустимими доказами вини у залитті квартири позивача, не довів справності трубопроводу, не вказав про проведення капітального (поточного) ремонту (заміни) центрального опалення. Таким чином, за відсутності спростувань вини відповідача належними, достатніми і допустимими доказами, вважав, що залиття квартири відбулось в тому числі внаслідок бездіяльності комунального підприємства, що полягає у неналежному виконанні обов`язків, покладених на відповідача законом, невжиття визначених законодавством заходів, спрямованих на здійснення контролю за станом інженерних мереж, з метою збереження майна багатоквартирного будинку, що знаходиться в його управлінні та обслуговуванні.

Від відповідача КП «Київтеплоенерго» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Вказував, що позивачем не надано належних доказів того, що вказані в позові події та пошкодження майна сталося з вини КП «Київтеплоенерго».

Повідомляв, що опалювальний сезон в 2020 році для житлових будинків згідно розпорядження КМДА № 1632 розпочато з 16 жовтня 2020 року. Наряд № 739 від 16 жовтня 2020 року на включення опалення житлового будинку на АДРЕСА_3 реалізовано лише 22 жовтня 2020 року. Тобто 15 жовтня 2020 року будинок позивача не підключався та не був підключений до опалення. До моменту підключення будинку до опалення внутрішньобудинкова система опалення повинна бути заповнена та знаходитись під тиском. Зазначені роботи повинна виконувати організація, яка обслуговує будинок, тобто ТОВ «Будівельна компанія «Фасад Констракшн», якою було складено акт про залиття від 19 жовтня 2020 року.

Просив при розгляді справи врахувати, що позивачем пропущено трирічний строк позовної давності.

Наголошував, що акти від 19 жовтня 2020 року складено без повідомлення, виклику та участі КП «Київтеплоенерго», а отже не є об`єктивними, належними та допустимими доказами і не мають враховуватися при вирішенні спору. З наведеного вбачається, що КП «Київтеплоенерго» не несе відповідальності за події, які сталися у зазначені в позові дати. Висновки, зазначені в акті, а саме що залиття квартири сталося внаслідок пориву трубопроводу центрального опалення в квартирі, що виникло в результаті гідравлічного удару під час підключення будинку в рамках початку опалювального сезону 2020/2021 років, не відповідають дійсності, оскільки обладнання підприємства працювало справно і відхилень від режиму роботи не було. Викладені обставини підтверджуються довідкою КП «Київтеплоенерго», копією акту розмежування меж балансової належності тепломереж та експлуатаційної відповідальності сторін зі схемою абонентської теплотраси, що знаходиться на балансі абонента.

Повідомляв, що балансоутримувачем будинку за адресою позивача є КП «Керуюча компанія з обслуговування жилого фонду Шевченківського району м. Києва», яке зобов`язано утримувати внутрішньобудинкові мережі в належному технічному стані.

Вважав, що обов`язок КП «Керуюча компанія з обслуговування жилого фонду Шевченківського району м. Києва» утримувати внутрішньобудинкові мережі в належному технічному стані та здійснювати технічне обслуговування, ремонт проведення планових та позапланових перевірок, а також визначення готовності будинку до експлуатації в наступний період опалювального сезону тощо, передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, а тому саме дане підприємство має відповідати за шкоду, спричинену неналежним утриманням будинку.

Зазначав, що наданий позивачем звіт про незалежну оцінку матеріальних збитків не є висновком експерта, а отже не є належним та допустимим доказом суми шкоди і не має враховуватися при вирішенні спору.

Вважав, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди є надуманими, безпідставними, необґрунтованими, не підтверджені жодним розрахунком згідно відповідної методики і відповідно не підлягають задоволенню.

Від відповідача КП «Керуюча компанія з обслуговування жилого фонду Шевченківського району м. Києва» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Повідомляв, що відповідно до розпорядження Шевченківської РДА від 09 лютого 2011 року № 80 здійснює господарське відання житлового фонду Шевченківського району м. Києва, організовує обслуговування закріплених за ним житлових будинків. Будинок АДРЕСА_3 належить до сфери управління підприємства.

Виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в зазначеному будинку у 2020 році було ТОВ «Будівельна компанія «Фасад Констракшн», на підставі та у межах укладеного з комунальним підприємством договору № 450 від 04 листопада 2019 року.

Роз`яснював, що Законом України «Про житлово-комунальні послуги» на момент виникнення спірних правовідносин вже не застосовується правовий інститут «балансового утримання» багатоквартирних будинків, натомість, КП «Керуюча компанія з обслуговування жилого фонду Шевченківського району м. Києва» в установленому порядку та спосіб організовує надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій житловим будинкам шляхом їх замовлення відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі». Після проведення конкурсних торгів комунальним підприємством укладено договір № 450 від 04 листопада 2019 року з переможцем торгів ТОВ «Будівельна компанія «Фасад Констракшн» щодо комплексного прибирання і утримання місць загального користування, сходових клітин, прибудинкової території, утримання і технічного обслуговування внутрішньобудинкових інженерних та комунікаційних мереж (централізованого опалення, централізованого водопостачання та водовідведення, централізованого постачання гарячої води, електропостачання) у житлових будинках комунальної власності адміністративного району «Сирець» Шевченківського району м. Києва. Пунктом 4.2.5 договору покладено обов`язок на виконавця послуг відшкодувати збитки, завдані майну, житловому приміщенню, у випадку надання неякісних послуг.

Повідомляв, що за матеріалами справи залиття квартири позивача відбулось внаслідок пориву трубопроводу центрального опалення в квартирі № 28 внаслідок порушення правил експлуатації житлового приміщення власниками цієї квартири, які є належними відповідачами в цій справі.

В іншому випадку, відповідальність за несвоєчасне та неналежне надання послуг з утримання будинків несе ТОВ «Будівельна компанія «Фасад Констракшн» в межах дії договору № 450 від 04 листопада 2019 року та чинного законодавства.

Вказував, що акт технічного стану квартири від 19 жовтня 2020 року не підтверджує його вину у залитті квартири.

Вважав безпідставними посилання позивача на постанову Верховного Суду в справі № 759/8904/16, враховуючи відмінності правовідносин у цих справах. КП «Керуюча компанія з обслуговування жилого фонду Святошинського району м. Києва» є виконавцем послуг у будинках, які перебувають в його господарському віданні, а КП «Керуюча компанія з обслуговування жилого фонду Шевченківського району м. Києва» не є виконавцем послуг у переданих йому житлових будинках.

Зазначав, що солідарна відповідальність передбачена лише у разі винних сумісних дій відповідачів або у випадках, передбачених договором, проте ані у позові, ані в апеляційній скарзі позивач не визначив, в чому полягає вина кожного з відповідачів у залитті його квартири, та ступінь вини кожного з них.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції вказаним вимогам закону відповідає.

Відмовляючи ОСОБА_1 у позові в частині вимог до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , КП виконавчого органу Київради (Київскої міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», суд першої інстанції виходив із того, що факт залиття приміщення, власником якого є позивач, саме з вини ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не знайшов свого підтвердження в ході розгляду справи та не підтверджується жодним доказом, а ґрунтуються виключно на припущенні позивача, доводи позивача про вину КП «Київтеплоенерго» спростовуються тим, що в день залиття опалення у будинку було відсутнє.

З приводу позовних вимог до відповідача КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», суд вважав вказані вимоги також необґрунтованими та не підтвердженими належними доказами, оскільки на момент залиття квартири позивача виконавцем послуг з утримання цього будинку та його інженерних мереж було ТОВ «Будівельна компанія «Фасад Констракшн», з яким комунальне підприємство уклало договір № 450 про надання послуг з утримання будинків, споруд, об`єктів благоустрою і прибудинкових територій у житлових будинках комунальної власності неадміністративного мікрорайону «Сирець» Шевченківського району м. Києва, а відповідно до наданого позивачем акту, залиття сталося внаслідок пориву трубопроводу в квартирі, що за межами відповідальності виконавця послуг.

Апеляційний суд погоджується з даними висновками суду першої інстанції, враховуючи таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 (а. с. 20 т. 1).

Листом КП КОР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» на адвокатський запит повідомлено, що за даними реєстрових книг квартира АДРЕСА_4 на праві приватної власності зареєстрована за ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 (а. с. 24 т. 1).

Згідно відомостей, отриманих з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про реєстраційні номери облікових карток платників податків на виконання ухвали Шевченківського району м. Києва, реєстраційний номер ОСОБА_5 закритий 22 червня 2019 року на підставі отримання ДПС із Державного реєстру актів цивільного стану громадян інформації про фізичних осіб, які померли (а. с. 119 т. 1).

19 жовтня 2020 року комісією у складі працівників ТОВ «Будівельна компанія «Фасад констракшн», на підставі укладеного договору № 451 від 04 листопада 2019 року між замовником - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» та виконавцем - ТОВ «Будівельна компанія «Фасад констракшн» про надання послуг з утримання будинків, споруд, об`єктів благоустрою і прибудинкових територій у житлових будинках комунальної власності неадміністративного мікрорайону «Сирець» Шевченківського району м. Києва було здійснено обстеження. Комісією складено акт щодо встановлення причини залиття квартири АДРЕСА_1 . При відвідуванні квартири АДРЕСА_1 комісією виявлено: в коридорі пл. 3 кв.м. на стелі - водоемульсійне пофарбування до 0,7 кв.м., на стінах коркова настінна плитка (30 х 60) - 30 шт., в кухні кімнаті пл. 5,2 кв.м. на стелі (гіпсокартон) водоемульсійне пофарбування, на стінах - шпалери - до 2,0; в житловій кімнаті пл. 20,4 кв.м. стеля натяжна, на стінах - шпалери залиті по периметру; в житловій кімнаті пл. 9,8 кв.м. стеля (гіпсокартон) та натяжна, на стінах - шпалери залиті по периметру; в житловій кімнаті пл. 11,4 кв.м. на стелі (гіпсокартон) водоемульсійне пофарбування, на стінах шпалери залиті по периметру. В квартирі пошкоджено частково підлогу (паркет). Зі слів мешканців пошкоджений ламінат і ними знятий. Висновок комісії: залиття сталося внаслідок пориву трубопроводу центрального опалення в квартирі, що виникло в результаті гідравлічного удару під час підключення будинку в рамках початку опалювального сезону 2020/2021 року, про що складено даний акт (а. с. 42 т. 1).

Згідно виписки з рахунку monobank ОСОБА_1 , оплата житлово-комунальних послуг за утримання будинку ОСОБА_1 в період з листопада 2019 року по травень 2024 року здійснювалася на рахунок КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» (а. с. 189 т. 1).

19 жовтня 2020 року ОСОБА_1 було оплачено послуги ФОП ОСОБА_7 з осушення приміщення, загальною вартістю 3600 грн., згідно акту наданих послуг та рахунку на оплату (а. с. 43 - 44 т. 1).

17 жовтня 2020 року ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_8 уклали договір підряду № 1020-192, у відповідності з яким замовник доручає, а виконавець проводить роботи з ремонту натяжної стелі за адресою АДРЕСА_5 , вартість робіт складає 2200 грн. Цього ж дня сторонами договору складено акт виконаних робіт (а. с. 45 - 46).

01 лютого 2021 року ОСОБА_1 уклав з ТОВ «Експерт ІН» договір на проведення оцінки майна, за умовами якого вартість наданих послуг склала 6000 грн. (а. с. 47 т. 1).

12 лютого 2021 року ТОВ «Експерт ІН» складено звіт про незалежну оцінку матеріальних збитків, нанесених внаслідок залиття приміщень квартири АДРЕСА_1 , згідно якого, станом на 01 лютого 2021 року ринкова вартість матеріальних збитків складає 141775 грн. (а. с. 50 т. 1).

Згідно п. 2.2.1, 2.2.2 статуту КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 06 січня 2015 року № 10, предметом діяльності підприємства є: утримання житлового і нежитлового фонду, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та закріплений за підприємством на праві господарського відання, а також обслуговування житлового та нежитлового фонду, що не належить до комунальної власності міста Києва, на договірних засадах у встановленому порядку; надання послуг з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій та інших житлово-комунальних послуг, виконання функцій балансоутримувача житлового та нежитлового фонду, укладання договорів на надання житлово-комунальних послуг, контроль за виконанням умов договорів у встановленому порядку.

Згідно п. 5.2.5 статуту, підприємство зобов`язане забезпечити ефективне використання, збереження та утримання в належному стані комунального майна, що закріплено за підприємством на праві господарського відання, здійснювати капітальний ремонт й оновлення основних фондів, забезпечувати своєчасне введення в експлуатацію придбаного обладнання (а. с. 36 - 41 т. 1).

04 листопада 2019 року КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» та ТОВ «Будівельна компанія «Фасад констракшн» укладено договір № 450 про надання послуг з утримання будинків, споруд, об`єктів благоустрою і прибудинкових територій у житлових будинках комунальної власності неадміністративного мікрорайону «Сирець» Шевченківського району м. Києва (а. с. 158 - 163 т. 1), за умовами п. 1.1 якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується надати послуги згідно проведених відкритих торгів щодо предмету закупівлі згідно ДК 016:2010 код 81.10.1 Код за ДК 021:20-8 «Послуги допоміжні комбіновані щодо різних об`єктів, комплексне обслуговування об`єктів: «комплексне прибирання і обслуговування місць загального користування, сходових клітин, прибудинкової території, дитячих та спортивних майданчиків, які розташовані на прибудинковій території, комплексне технічне обслуговування внутрішньобудинкових інженерних та комунікаційних мереж (централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, централізованого холодного водопостачання та водовідведення, електропостачання), дрібний ремонт будинків, елементів благоустрою, прибудинкових територій та споруд» по неадміністративному мікрорайону «Сирець» Шевченківського району м. Києва, з метою забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових та нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів і правил.

Згідно п. 1.3 договору, перелік житлових будинків з прибудинковими територіями і розташованими на них елементами благоустрою, що передаються виконавцю для комплексного обслуговування, міститься в додатку № 1 до цього договору.

Згідно п. 1.4 договору, виконавець повинен надавати послуги, якість яких відповідає діючим нормам та стандартам згідно з чинним законодавством.

Згідно п. 4.2.1 договору, виконавець зобов`язується забезпечити якісне надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у строки, встановлені цим договором, відповідно до вимог законодавства, нормативно-правових документів, зокрема розпорядження КМДА від 05 березня 2011 року № 307 «Про впорядкування надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у м. Києві», відповідно до переліку послуг, які передбачені встановленою договірною ціною та/або тарифами та структурою тарифів на послуги з утримання будинків і споруди та прибудинкових територій, умов договору, а також організувати безпечне проведення робіт та надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, передбачених даним договором.

Згідно п. 4.2.4 договору, виконавець зобов`язується задля упередження виникненню аварійних ситуацій, з дотриманням нормативних термінів, проводити технічне обслуговування внутрішньобудинкових інженерних та комунікаційних мереж (централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, централізованого холодного водопостачання та водовідведення, електропостачання), організувати та забезпечити проведення аварійно-відновних робіт щодо аварійних ситуацій, які виникають протягом робочого часу.

Згідно п. 4.2.5 договору, виконавець зобов`язується відшкодовувати збитки, завдані майну, житловому приміщенню, та шкоду, заподіяну життю та здоров`ю споживачів (мешканцям будинків), які виникли внаслідок надання неякісних послуг, що доведено в установленому законом порядку, у розмірі, встановленому згідно з чинним законодавством України.

Згідно п. 4.2.24 договору, виконавець зобов`язується узгоджувати з замовником документи, що складаються при виникненні аварійних ситуацій (акти про залиття, дефектні акти тощо). В разі видачі третім особам неузгоджених документів, що стали підставою для фінансових стягнень із замовника, зазначені збитки відшкодовуються виконавцем замовнику у повному обсязі.

Згідно п. 4.2.25 договору, виконавець зобов`язується готувати до роботи в опалювальний період будинки, передані на обслуговування виконавцю за формою та у терміни, передбачені чинним законодавством України.

Будинок АДРЕСА_3 передано замовником виконавцю на обслуговування, згідно з переліком, який є додатком № 1 до договору від 04 листопада 2019 року № 450 (а. с. 163 т. 1 зворот).

Предметом діяльності КП «Київтеплоенерго» є надання комунальних послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, постачання та розподілу електричної енергії.

Згідно наданого КП «Київтеплоенерго» акту розмежування меж балансової належності тепломереж та експлуатаційної відповідності сторін, який є додатком № 4 до договору № 3242071 від 01 жовтня 2003 року, складений заступником директора департаменту Енергозбуту та споживачем в особі начальника ТЕК-1014 Шевченківського КП УЖГ, межею поділу балансів належності (відповідальності за технічний стан та експлуатацію) між постачальником та споживачем є межа розподілу балансової належності (РЕК-2 та ЖЕК-1014), що проходить по відповідному фланцю (різьбі) першої відключаючої арматури внутрішньобудинкової системи після вузла приєднань. Всі зовнішні тепломережі знаходяться на балансі енергопостачальної організації. Цей акт дійсний для всіх схем абонентських теплотрас ЖЕК-1014 (а. с. 109 т. 1).

Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 15 жовтня 2020 року № 1632 доручено керівникам теплопостачальних підприємств і організацій незалежно від форм власності за умови готовності систем теплоспоживання розпочати з 16 жовтня 2020 року подачу теплоносія (а. с. 110 т. 1).

Згідно корінця наряду № 739 від 16 жовтня 2020 року, виданий для проведення включення будинку по АДРЕСА_3 ; виконано представником споживача ТОВ «Будівельна компанія «Фасад констракшн» 22 жовтня 2020 року (а. с. 111 т. 1).

Листом КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» від 12 травня 2021 року на досудову вимогу ОСОБА_1 про відшкодування завданих збитків повідомлено, що за умовами укладеного між обслуговуючою організацією та КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» договору № 450 від 04 листопада 2019 року про надання послуг з утримання будинків, споруд, об`єктів благоустрою і прибудинкових територій у житлових будинках комунальної власності неадміністративного мікрорайону «Сирець» Шевченківського району м. Києва, саме обслуговуюча організація зобов`язалась вживати заходи щодо уникнення та ліквідації аварійних ситуацій, пов`язаних з технічним станом житлових будинків та їх інженерним обладнанням, а також відшкодовувати збитки, завдані майну, житловому приміщенню мешканців будинків, які виникли внаслідок надання неякісних послуг, що доведені в установленому законом порядку, у розмірі, встановленому згідно з чинним законодавством України (а. с. 86 - 87 т. 1).

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Вирішуючи спір, суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені нормами статті 1166 ЦК України, відповідно до яких майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для настання деліктної відповідальності за ст. 1166 ЦК України необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина.

Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві шкоди, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди, її розмір, протиправність дій відповідача та причинний зв`язок між ними.

Такі ж правові висновки підтримуються на даний час Верховним Судом, зокрема в постановах від 09 квітня 2024 року в справі № 584/947/20 (провадження № 61-10387св22), від 15 січня 2025 року в справі № 461/3526/22 (провадження № 61-8540св24).

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Характеристиками доказів є їх належність, достовірність, допустимість та достатність. Так, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 77 - 80 ЦПК України).

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За змістом частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) зроблено висновок про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, передбачено, що в разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). У додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємств), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організацій (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства ), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта; прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності, характер залиття та його причини: завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність (у такому випадку в акті має бути зазначено, що згадані особи (прізвище, ім`я, по батькові) підписувати складений акт відмовилися з таких-то причин). Акт повинен бути складений у тому числі за присутності: головного інженера виконавця послуг; голови комісії; майстра технічної дільниці; майстра ремонтної дільниці слюсаря-сантехніка, представників організації обслуговуючої компанії.

Основним доказом, на який посилався позивач на підтвердження завдання йому шкоди відповідачами, є акт щодо встановлення причини залиття від 19 жовтня 2020 року, складений комісією у складі працівників ТОВ «Будівельна компанія «Фасад констракшн», на підставі укладеного договору № 451 від 04 листопада 2019 року між замовником - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» та виконавцем - ТОВ «Будівельна компанія «Фасад констракшн» про надання послуг з утримання будинків, споруд, об`єктів благоустрою і прибудинкових територій у житлових будинках комунальної власності неадміністративного мікрорайону «Сирець» Шевченківського району м. Києва. Зі змісту даного акту, комісією оглянуто квартиру позивача АДРЕСА_1 , та зроблено висновки, що залиття сталося внаслідок пориву трубопроводу центрального опалення в квартирі, що виникло в результаті гідравлічного удару під час підключення будинку в рамках початку опалювального сезону 2020/2021 року.

Судом першої інстанції встановлено, що в наданому позивачем акті відсутній висновок щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття, та не зазначена чітко визначена причина залиття, яка передбачена формою акту про залиття (додаток № 4 до Правил № 76) в тому числі «несанкціоноване втручання мешканців кв. № у роботу системи (заміна радіаторів, трубопроводів, вентилів, рушникосушарок тощо), незадовільне технічне обслуговування систем, передчасний вихід з ладу радіаторів опалення, трубопроводів, вентилів, гнучких підводок та ін.)».

Крім того, суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу, що в акті не вказані ознаки, які дали б можливість констатувати, що затоплення відбулось саме з квартири поверхом вище, водночас в матеріалах справи взагалі відсутні докази того, що квартира АДРЕСА_2 розташована над квартирою №24 , яка належить позивачу, а також докази того, що квартира № 28 є єдиною квартирою у будинку, окрім квартири позивача, щоб давало підстави виключити власників інших квартир, розташованих над квартирою позивача, з кола ймовірних заподіювачів шкоди.

Також слушними є висновки суду першої інстанції, що матеріалами справи взагалі не підтверджено будь-яких порушень чи несанкціонованих втручань з боку власників квартири АДРЕСА_2 в систему центрального опалення, які б могли спричинити затоплення квартири позивача 15 жовтня 2020 року, відсутні відомості та докази, що квартиру АДРЕСА_2 було обстежено комісією, а також здійснення будь-яких заходів, направлених на залучення відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до процедури складання акта.

Враховуючи наведене, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, не спростованими доводами апеляційної скарги, що акт від 19 жовтня 2020 року не є належним доказом, який б підтверджував завдання шкоди позивачу саме власниками квартири № 28 , а інших доказів, які б могли підтвердити причинно-наслідковий зв`язок між діями власників квартири АДРЕСА_2 та завданою позивачу шкодою, внаслідок залиття належної йому квартири, позивачем до суду не надано.

За таких обставин суд першої інстанції, на підставі наданих сторонами доказів, яким було дано належну оцінку, в тому числі акту про залиття від 19 жовтня 2020 року, дійшов правильного висновку, що позивачем не доведено факт спричинення йому матеріальної та моральної шкоди внаслідок залиття квартири відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з причин, зазначених у акті про залиття (порив трубопроводу центрального опалення в квартирі, що виникло в результаті гідравлічного удару під час підключення будинку в рамках початку опалювального сезону 2020/2021 року).

Висновки суду першої інстанції щодо недоведеності позовних вимог є законними та обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи і не спростовані позивачем в апеляційній скарзі.

Апеляційний суд враховує, що за змістом статті 1066 ЦК України відсутність вини має доводити особа, яка завдала шкоди, разом із тим, у даному випадку факт завдання шкоди саме відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не встановлений, оскільки акт про залиття як не містить доказів неправомірних дій відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо залиття квартири № 24 , яке сталося 15 жовтня 2020 року, так і не вказує взагалі на наявність їх вини. Саме лише ймовірне розташування квартири відповідачів над квартирою позивача, чого ним також не підтверджено належними та допустимими доказами, не є беззаперечним доказом вини відповідачів в залитті та локалізації причин залиття саме в їх квартирі.

Апеляційний суд звертає увагу, що за змістом самого акту про залиття від 19 жовтня 2020 року порив трубопроводу центрального опалення стався в квартирі, однак у якій саме, не зазначено.

Посилання позивача в апеляційній скарзі, що із наданих ним фото та відеоматеріалів чітко вбачається, що залиття квартири здійснювалось із квартири № 28 , зокрема наповнення підвісної стелі водою та наявність потоків води зі стелі квартири, не спростовують висновків суду першої інстанції, не узгоджуються з іншими наданими позивачем доказами, зокрема актом про залиття від 19 жовтня 2020 року, та відхиляються апеляційним судом як необґрунтовані припущення.

Такими ж припущеннями є доводи ОСОБА_1 , що на одному поверсі будинку АДРЕСА_3 розміщено чотири квартири, тому є очевидним, що квартира № 28 знаходиться над квартирою позивача.

Оскільки в матеріалах справи відсутня заява відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання позову, і оскільки саме на позивача в силу положень ст. 12, 13 ЦПК України покладається доведення обставин, на які він посилається на підтвердження своїх вимог, відтак неподання відповідачами відзиву на позовну заяву саме по собі не свідчить про визнання ними обставин, на які посилається позивач, або наявність підстав для визнання судом цих обставин встановленими, та про задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд не може погодитися з безпідставними доводами апеляційної скарги, що зазначені відповідачі неодноразово повідомлялись про розгляд справи судом, однак жодного разу не з`явились в судове засідання та не надали заперечень стосовно обставин справи, викладених в позові, а також не заперечили щодо вимог позовної заяви.

Відтак, є необґрунтованими та відхиляються апеляційним судом доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції не враховано, що цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди, і якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не була спростована відповідачами, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Апеляційний суд відхиляє посилання позивача на правові висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 13 листопада 2019 року в справі № 757/31418/15-ц, від 27 травня 2021 року в справі № 761/12945/19, від 27 грудня 2019 року в справі № 686/11256/16-ц, від 03 жовтня 2018 року в справі № 344/3303/16-ц, як нерелевантні, оскільки у зазначених справах вина відповідачів була встановлена на підставі актів про залиття, у яких чітко визначено причини залиття, квартири, з яких відбулося залиття, та встановлено винних у заподіянні шкоди осіб - власників квартир, з яких відбувся витік води. Рішення суду першої інстанції зазначеним правовим висновкам Верховного Суду не суперечить.

Встановивши, що згідно розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 15 жовтня 2020 року № 1632 доручено керівникам теплопостачальних підприємств і організацій незалежно від форм власності за умови готовності систем теплоспоживання розпочати з 16 жовтня 2020 року подачу теплоносія (а. с. 110 т. 1), а згідно корінця наряду № 739 від 16 жовтня 2020 року, виданий для проведення включення будинку по АДРЕСА_3 , наряд виконано представником споживача ТОВ «Будівельна компанія «Фасад констракшн» 22 жовтня 2020 року (а. с. 111 т. 1), тобто 15 жовтня 2020 року будинок позивача не підключався та не був підключений до опалення, і опалення в будинку № 12 було підключено через 7 днів після залиття квартири позивача, суд першої інстанції також дійшов обґрунтованого висновку, не спростованого доводами апеляційної скарги, про недоведеність позову про відшкодування збитків в частині вимог до відповідача КП «Київтеплоенерго».

Апеляційний суд погоджується з такими висновками, оскільки зазначеними доказами КП «Київтеплоенерго» спростувало обставини, встановлені в акті про залиття від 19 жовтня 2020 року, як причини залиття (порив трубопроводу центрального опалення в квартирі, що виникло в результаті гідравлічного удару під час підключення будинку в рамках початку опалювального сезону 2020/2021 року), а отже і свою вину в заподіянні шкоди позивачу. Таким чином, в ході розгляду справи позивачем не було надано суду належних та достатніх доказів, що підтверджують вину цього відповідача, що полягає у вчиненні бездіяльності або неправомірних дій, які призвели до спричинення позивачу матеріальної шкоди

Крім того, як встановлено судом, житловий будинок АДРЕСА_3 належить до сфери управління КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва.

Разом із тим, 04 листопада 2019 року КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» (замовник) уклала з ТОВ «Будівельна компанія «Фасад Констракшн» (виконавець) договір № 450 про надання послуг з утримання будинків, споруд, об`єктів благоустрою і прибудинкових територій у житлових будинках комунальної власності неадміністративного мікрорайону «Сирець» Шевченківського району м. Києва.

Згідно з додатком № 1 до договору № 450 до переліку переданих замовником виконавцю на комплексне обслуговування житлових будинків увійшов будинок АДРЕСА_3 .

За умовами вищезазначеного договору, замовник передав, а виконавець прийняв зобов`язання надати послуги згідно проведених електронних торгів щодо комплексного обслуговування об`єктів: комплексне прибирання і обслуговування місць загального користування, сходових клітин, прибудинкової території, дитячих та спортивних майданчиків, які розташовані на прибудинковій території, комплексне технічне обслуговування внутрішньобудинкових інженерних та комунікаційних мереж з метою забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів і правил

Додатком № 2 «Технічне завдання» до вказаного договору визначено, що виконавець надає послуги з прибирання сходових клітин та місць загального користування, сміттєпроводів, сміттєприймальних камер, утримання їх в належному санітарному стані, контроль за санітарним станом підвалів, технічних поверхів, покрівель, недопущення погіршення їх санітарного стану; забезпечує поточну експлуатацію внутрішньобудинкових інженерних мереж і комунікацій будинків - централізованого опалення, централізованого гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, зливово-дощової каналізації, електропостачання.

Пунктом 4.2.4 договору № 450 визначено обов`язок ТОВ «Будівельна компанія «Фасад Констракшн» задля упередження виникненню аварійних ситуацій, з дотриманням нормативних термінів, проводити технічне обслуговування внутрішньобудинкових інженерних та комунікаційних мереж (централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, централізованого холодного водопостачання та водовідведення, електропостачання), організувати та забезпечити проведення аварійно-відновних робіт щодо аварійних ситуацій, які виникають протягом робочого часу, а пунктом 4.2.5. договору передбачено обов`язок виконавця відшкодувати збитки, завдані майну, житловому приміщенню, та шкоду, заподіяну життю чи здоров`ю мешканців будинків у випадку надання неякісних послуг, розмірі й порядку згідно з чинним законодавством України.

Таким чином, судом встановлено, що станом на момент залиття квартири позивача обов`язок з надання послуг з комплексного обслуговування будинку та прибудинкової території було покладено на ТОВ «Будівельна компанія «Фасад Констракшн».

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що належним відповідачем у даній справі має бути ТОВ «Будівельна компанія «Фасад Констракшн», як особа, на яку покладено обов`язки утримання в належному стані будинків і споруд та прибудинкових територій, а також який зобов`язався відшкодовувати збитки, завдані майну, житловому приміщенню, та шкоду, заподіяну життю та здоров`ю споживачів (мешканцям будинків), які виникли внаслідок надання неякісних послуг, що доведено в установленому законом порядку, у розмірі, встановленому згідно з чинним законодавством України.

Пред`явлення позовних вимог до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги, що саме КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» є відповідальним за ремонт та обслуговування центрального трубопроводу в будинку АДРЕСА_3 не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду та відхиляються апеляційним судом.

Крім того, оцінюючи доводи апеляційної скарги, що покладення на ТОВ «Будівельна компанія «Фасад Констракшн» відповідальності на підставі договору не впливає на відповідальність КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», яке здійснює господарське відання житлового фонду, в тому числі будинку АДРЕСА_3 , і на рахунок якого ОСОБА_1 здійснює оплату послуг з утримання житлового будинку, апеляційний суд враховує таке.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який визначає механізм обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води багатоквартирного житлового будинку, забезпечення їх належного функціонування, технічного обслуговування та ремонту з метою надійного та безпечного надання споживачам відповідних комунальних послуг, є Порядок обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води, затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 15 серпня 2018 року № 219.

Пунктом 2 Порядку № 219 передбачено, що дія цього Порядку поширюється на управителів або інших осіб, уповноважених співвласниками багатоквартирного будинку на виконання робіт з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води, а також виконавців комунальних послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення у разі укладення з ними споживачами індивідуальних договорів про надання такої послуги з використанням та обслуговуванням внутрішньобудинкових мереж.

Згідно п. 3 Порядку № 219, виконавцем є юридична або фізична особа-підприємець, уповноважена співвласниками на виконання робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води (усіх разом або окремо конкретної), управитель або виконавець комунальної послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення у разі укладення споживачами з ним індивідуальних договорів про надання такої послуги та обслуговування відповідних внутрішньобудинкових мереж.

Згідно п. 4, 6 Порядку № 219, обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води багатоквартирного будинку (далі - внутрішньобудинкові системи) здійснюється виконавцем та включає комплекс робіт з технічного обслуговування та проведення поточного ремонту внутрішньобудинкових систем від зовнішньої поверхні стіни будинку до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення протягом усього періоду їх експлуатації.

Виконавець забезпечує функціонування та підтримку в робочому стані елементів внутрішньобудинкових систем відповідно до заданих параметрів і режимів роботи.

Згідно п. 5 Порядку № 219, обслуговування систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води в межах житлового (нежитлового) приміщення від точки приєднання здійснюється його власником (співвласниками).

Отже, оскільки згідно акту про залиття від 19 жовтня 2020 року порив трубопроводу центрального опалення стався в квартирі, тобто поза точкою приєднання житлового приміщення, і не входить до сфери відповідальності виконавця, а також у акті не встановлено, що залиття сталося в результаті незадовільного технічного обслуговування систем, неналежного технічного обслуговування внутрішньобудинкових інженерних та комунікаційних мереж, вина КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» не підтверджена належними та допустимими доказами.

Крім цього, оскільки у акті про залиття вини КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» не встановлено, у останнього не виникло процесуального обов`язку, як помилково зазначає позивач у апеляційний скарзі, спростовувати належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири позивача, доводити справність трубопроводу, або проведення капітального (поточного) ремонту (заміни) мереж центрального опалення.

Таким чином, позивачем не доведено, що залиття квартири позивача відбулось внаслідок бездіяльності КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва».

Посилання позивача в апеляційний скарзі на правові висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 07 серпня 2020 року в справі № 759/8904/16, а також в постанові від 07 серпня 2019 року в справі № 756/3830/16-ц, відхиляються апеляційним судом як нерелевантні, з огляду на відмінність обставин, встановлених судами, оскільки у справі № 759/8904/16 встановлено, що залиття квартири сталося через неналежне утримання обладнання будинку з вини підприємства, а у справі № 756/3830/16-ц Верховний Суд переглядав рішення в частині вимог про відшкодування моральної шкоди та погодився з апеляційним судом в частині висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача завданої внаслідок залиття квартири моральної шкоди, при цьому залиття сталося внаслідок пориву траси центрального опалення на технічному поверсі.

В постанові від 23 жовтня 2019 року в справі № 761/6144/15-ц, на яку також посилався позивач, Верховний Суд дійшов висновку, що факт залиття квартири, власником якої є позивач, з вини відповідачів підтверджується належними і допустимими доказами та випливає з їх функціональних обов`язків, визначених у статутних документах.

При цьому причиною пошкодження опорядження кімнат у квартирі було залиття з горища, а не безпосередньо в квартирі позивача, як у справі, що переглядається.

Судом першої інстанції правомірно зазначено, що позивачем не надано суду висновків будівельно-технічної експертизи, якою було б встановлено причину залиття, а також не заявлялось клопотань про призначення у справі експертизи для встановлення цих обставин, хоча відповідне процесуальне право судом було роз`яснено під час підготовчого провадження у справі.

З огляду на те, що вини будь-якого із відповідачів під час розгляду справи як судом першої інстанції, так і апеляційним судом не встановлено, повного складу делікту позивачем не доведено, сама по собі наявність шкоди, розмір якої підтверджено звітом про незалежну оцінку матеріальних збитків від 12 лютого 2021 року, не є підставою для задоволення позову про відшкодування шкоди, відтак апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані доводи ОСОБА_1 , що судом першої інстанції не враховано завдання позивачу значних матеріальних збитків внаслідок залиття квартири в розмірі 141 775 грн.

За таких обставин, оскільки судом першої інстанції не встановлено вини відповідачів у заподіянні позивачу шкоди, в зв`язку з чим відмовлено в задоволенні вимог ОСОБА_1 про відшкодування збитків, судом першої інстанції також правомірно відмовлено в задоволенні похідних вимог про відшкодування моральної шкоди, і апеляційна скарга заперечень проти висновків суду першої інстанції в цій частині не містить.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив правову природу заявленого позову, в достатньому обсязі визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку в силу вимог статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам статей 263, 264 ЦПК України, підстави для його скасування з мотивів, які викладені в апеляційній скарзі, відсутні.

Інші доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на доказах та законі, зводяться до переоцінки доказів та повторного викладення аргументів, кожному з яких було надано належної оцінки судом, і не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявників та їх відображення у судовому рішенні, питання вмотивованості висновків суду, апеляційний суд виходить з того, що у справі, що розглядається, сторонам надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Оскільки за наслідками апеляційного перегляду апеляційну скаргу залишено без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, покладаються на нього і перерозподілу судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 21 лютого 2025 року.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.