Справа № 227/2910/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2025 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Авраменко А.М., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Добропільського міськрайонного суду Донецької області перебувала вищевказана позовна заява про розірвання шлюбу. Рішенням Вищої ради правосуддя від 24 вересня 2024 року №2797/0/15-24 територіальну підсудність Добропільського міськрайонного суду Донецької області передано Амур-Нижньодніпровському районному суду міста Дніпропетровська, де у відповідності до ст.ст.14,33,34 ЦПК України здійснено автоматизований розподіл цієї цивільної справи, ознайомившись із матеріалами якої, приходжу до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Так, ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 грудня 2024 року витребувано з Міністерства соціальної політики України інформацію з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб відносно відповідача по справі.

Згідно листа Мінсоцполітики, який надійшов у відповідь на ухвалу суду 03 лютого 2025 року, відповідач наразі фактично проживає, як внутрішньо переміщена особа, за адресою АДРЕСА_1 , що відповідно до адміністративно територіального поділу відноситься до територіальної юрисдикції Комунарського районного суду м. Запоріжжя.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, приходжу до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Так, відповідно до ст.27 ч.1 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Винятком із вказаного загального правила є випадки підсудності за вибором позивача, виключна підсудність, підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також підсудність справ, у яких однією зі сторін є суд або суддя, що передбачені нормами ст.ст.26, 28-30 ЦПК України.

Положеннями ст.187 ч.ч.6, 8, 9 ЦПК України визначено, що у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру. Якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому ст.31 ЦПК України.

Згідно ст.31 ч.1 п.1 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Частиною 3 цієї ж статті визначено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою ЦПК України підсудністю із вказаної підстави здійснюється на підставі ухвали суду.

Як слідує з матеріалів позовної заяви, відповідачем за позовом виступає фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, а предметом спору є розірвання шлюбу. Відповідно до листа Мінсоцполітики відповідач є внутрішньо переміщеною особою, зареєстроване місце проживання якої знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що відповідно до адміністративно територіального поділу відноситься до територіальної юрисдикції Комунарського районного суду м. Запоріжжя.

За змістом ст.ст.1, 4-5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» єдина інформаційна база даних про внутрішньо переміщених осіб створюється з метою обліку таких осіб. Факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених ст.12 цього Закону. Довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у ст.1 цього Закону (залишення свого місця проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру).

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене та враховуючи, що з огляду на предмет та характер спірних правовідносин, а також суб`єктний складу сторін за позовом відсутні підстави для застосування положень ст.ст.26, 28-30 ЦПК України при визначенні підсудності такого позову, а за загальними правилами підсудності (за місцем проживання або місцезнаходженням відповідача), передбаченими ст.27 ЦПК України в контексті ст.ст.1, 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», позов підсудний не Амур-Нижньодніпровському районному суду м. Дніпропетровська, а саме Комунарському районному суду м. Запоріжжя, оскільки теперішнє актуальне та зареєстроване у встановленому законом порядку шляхом взяття відповідача на облік як внутрішньо переміщеної особи місце проживання знаходиться в межах територіальної юрисдикції саме Комунарського районного суду м. Запоріжжя, приходжу до висновку про необхідність направлення матеріалів даної позовної заяви до зазначеного суду на підставі ст.31 ч.1 п.1 ЦПК України для розгляду за підсудністю. Правомірність таких висновків узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 29 липня 2019 року по справі №409/2636/17, від 01 травня 2024 року по справі №297/2195/22, від 14 серпня 2024 року по справі №607/5535/22.

Нормою ст.32 ЦПК України встановлено, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст.31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.26-32, 258-261, 263, 352-355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, передати на розгляд за підсудністю до Комунарського районного суду м. Запоріжжя.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до ст.261 ЦПК України з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська або безпосередньо до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. У разі постановлення ухвали без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя А.М. Авраменко