Справа № 153/1770/24
Провадження № 22-ц/801/317/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гаврилюк Т. В.
Доповідач:Шемета Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 рокуСправа № 153/1770/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шемети Т. М. (суддя-доповідач),

суддів: Панасюка О. С., Сала Т. Б.,

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС»,

відповідач (особа, яка подала апеляційну скаргу) ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником адвокатом Скользнєвою Валерією Владиславівною, на рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 19 листопада 2024 року, ухвалене у складі судді Гаврилюк Т. В. в місті Ямпіль, дата складення повного судового рішення відповідає даті його ухвалення, -

встановив:

18 жовтня 2024 року ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просило стягнути із відповідача на користь ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором у розмірі 75 403,50 грн. та 2 422,40 грн. судових витрат.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач послався на те, що 15 грудня 2023 року між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено договір № про надання грошових коштів у позику, який разом із правилами надання споживчих кредитів, затвердженими 17.10.2022 , складають єдиний договір, в якому визначено всі його істотні умови та з яким позичальник була попередньо ознайомлена. Договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ст.ст.3, 11, 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Сторони погодили всі істотні умови позики: розмір - 8 500 грн; мета отримання кредиту - для власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; строк позики (строк дії договору) - 19 днів; дисконтна (знижена) процента ставка - 1,99% на день (726,35% річних»); процентна ставка поза акційна (базова) - в день 2,99 % на день (1091,35% річних) фіксована; дата надання позики - 15.12.2023; дата повернення позики - 03.01.2024.

Позикодавець свої зобов`язання виконав в повному обсязі та надав відповідачці грошові кошти в розмірі 8500,00 грн, проте вона їх не повернула. Станом на 17 жовтня 2024 року заборгованість становить 75 403,50 грн., з яких: 8500,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 66 903,50 грн. - заборгованість за процентами, що змусило позивача звернутися до суду.

Рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 19 листопада 2024 року позов задоволено:

- стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № від 15.12.2023 у сумі 75 403,50 грн., а також понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 2 422,40 грн., а всього 77 825 (сімдесят сім тисяч вісімсот двадцять п`ять) гривень 90 копійок.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції послався на те, що між сторонами в установленому законом порядку 15 грудня 2023 року був укладений договір № про надання грошових коштів у позику, на підставі якого між ними виникли відповідні кредитні правовідносини. Суд вважав доведеними обставини, на які позивач посилався як на підставу своїх позовних вимог, тому виснував, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Скользнєву В. В., 17 грудня 2024 року засобами поштового зв`язку подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволення позовних вимог.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що позивачем не надано доказів перерахування коштів на ім`я ОСОБА_1 , а саме доказів того, що ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» перерахувала кошти ТОВ «ФК КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» для здійснення кредитування його довірительки. При нарахуванні процентів позивач діяв неправомірно, так як строк дії договору складає 19 днів, проте він продовжував нараховувати обумовлені договором проценти поза межами цього строку, однак жодних додаткових договорів чи пролонгації існуючого договору між ним та відповідачкою не було укладено. Розмір нарахованих відсотків є несправедливим.

10 січня 2025 року через систему «Електронний суд» ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Справа, яка розглядається, не відноситься до справ, які не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного провадження (частина 4 статті 274 ЦПК України), тому з урахуванням приписів частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційний суд проводить розгляд без повідомлення учасників справи.

Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішень суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення частково не відповідає вказаним вимогам.

По справі встановлено наступне:

-Як вбачається із анкети клієнта від 15.12.2023 (а.с.9-10) відповідач ОСОБА_1 просила надати суму бажаного кредиту - 8 500,00 грн. шляхом перерахування на картку НОМЕР_1 ;

-15 грудня 2023 року ОСОБА_1 , акцептувала пропозицію укласти Договір надання грошових коштів у позику № (а. с. 21 - 28);

-15 грудня 2023 року між ТОВ «Іннова Фінанс» (Позикодавець) та ОСОБА_1 (Позичальник) укладено Договір надання кредитних коштів у позику № (надалі -Договір), відповідно до п.1.1 якого Позикодавець зобов`язався надати позику в розмірі 8 500 грн, процентна ставка фіксована, (п.1.1.3), дисконтна (знижена )процентна ставка 1.99% на день (726,35 річних (пункт 1.1.4), процентна ставка поза акційна (базова) - 2.99% на день (1091,35% річних) (пункт 1.1.5), строк позики 19 днів (пункт 1.2), дата надання позики 15.12.2023, дата повернення - 03.01.2024 (пункти 1.3.1 та 1.3.2) (а. с. 31-40);

-Згідно Додатку № 1 до договору № від 15 грудня 2023 року, загальна вартість позики та реальної процентної ставки за договором надання грошових коштів у позику становить 11 713,85 грн, з яких: 8 500 грн - сума позики, 3 213,85 грн . - проценти за користування Позикою (а.с.39-40);

-В цей же день ОСОБА_1 було підписано паспорт споживчого кредиту (а. с. 42-47);

-Усі вище перелічені документи підписані ОСОБА_1 за допомогою цифрового підпису з використанням одноразового ідентифікатора (а.с. 28, 29-30, 38, 39-40, 47 )

-Як вбачається із квитанції від 15 грудня 2023 року, від ТОВ «Іннова Фінанс» здійснено переказ в розмірі 8 500 гривень на картку НОМЕР_1 , призначення платежу: кредитні кошти від ТОВ «Іннова Фінанс» (а.с.41).

-Відповідно до Договору № 160523/1 про надання послуг з приймання та переказу платежів від 16.05.2023 (а.с.12-20), укладеному між ТОВ ФК «Контрактовий дім» («ФК») та ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» (Клієнт), останній доручає ФК за відповідну плату здійснювати перекази коштів (платежів) з використанням реєстру виплат на користь отримувачів (пункт 1.1.);

-Позивачем надано довідку-розрахунок заборгованості за кредитним договором № від 15.12.2023 року, відповідно до якої заборгованість ОСОБА_1 складає: 8 500,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 66 903,50 грн. - заборгованість за процентами, разом 75 403,50 грн. (проценти нараховувалися по 17.10.2024 року включно) (а.с.11).

Між сторонами виник спір про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У ч. ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статі 1048 ЦК України).

За змістом статті 526, частини 1 статті 530 ЦПК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

В справі що розглядається встановлено, що кредитний договір з ТОВ «Іннова Фінанс» підписаний ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису, в такий же спосіб підписані паспорт споживчого кредиту, акцептовано оферту, підписано довідку про сукупну вартість кредиту. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину: відповідно до п.1.1 Договору № від 15 грудня 2023 року сума кредиту 8 500 грн, процентна ставка фіксована, (п.1.1.3), дисконтна (знижена )процентна ставка 1.99% на день (726,35 річних (пункт 1.1.4), процентна ставка поза акційна (базова) - 2.99% на день (1091,35% річних) (пункт 1.1.5), строк позики 19 днів (пункт 1.2), дата надання позики 15.12.2023, дата повернення - 03.01.2024 (пункти 1.3.1 та 1.3.2). Усі підписані позичальником документи містять персональні дані відповідачки, зокрема, її паспортні дані, ідентифікаційний код, номер мобільного телефону, а також номер картки , на яку перераховуватимуться грошові кошти.

Відтак суд першої інстанції вірно виснував про те, що факт укладення кредитного договору є доведеним.

Надана позивачем Квитанція (а.с.41) містить інформацію про перерахунок коштів розмірі 8 500 грн. 15 грудня 2023 року на кратку НОМЕР_1 яка вказана для перерахунку коштів в підписаних ОСОБА_1 оферті, Договорі, паспорті споживчого кредиту. Квитанція містить інформацію про Платника: ТОВ «Іннова Фінанс», надавач платіжних послуг «ТОВ ФК «Контрактовий дім».

Відповідачка, заперечуючи перерахування коштів, в апеляційній скарзі стверджує, що відсутні докази переказу коштів від ТОВ «Іннова Фінанс» до ТОВ «ФК «Контрактовий дім».

Відповідно до ЗУ № 1953-IX «Про фінансові послуги та фінансові компанії», надавач фінансових послуг - фінансова установа, а у випадках, прямо визначених спеціальними законами, - інша юридична особа або філія іноземної юридичної особи, яка має право надавати фінансові послуги відповідно до цього Закону та спеціальних законів (пункт 33 статті 1), а фінансова послуга - операція або декілька операцій, пов`язаних однією правовою метою, з фінансовими засобами, що здійснюються в інтересах інших осіб, ніж надавач такої фінансової послуги, а також послуги, прямо визначені спеціальними законами як фінансові послуги (пункт 64 статті 1).

Між ТОВ ФК «Контрактовий дім» («ФК») та ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» (Клієнт) 16 травня 2023 року укладено Договір № 160523/1 про надання послуг з приймання та переказу платежів від (а.с.12-20), в якому зазначено, що Клієнт доручає ФК за відповідну плату здійснювати перекази коштів (платежів) з використанням реєстру виплат на користь отримувачів (пункт 1.1.).

ТОВ «Іннова Фінанс» вправі вільно вибирати контрагента - надавача фінансових послуг і це в жодному разі не зачіпає права та інтереси відповідачки як отримувача кредитних коштів від ТОВ «Іннова Фінанс».

Відтак доводи апеляційної скарги про відсутність належних доказів перерахунку кредитних коштів ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження.

Отже, надавши докази передання грошових коштів ОСОБА_1 позивач вправі вимагати їх повернення, відповідачка в свою чергу має довести або неотримання коштів, або їх повернення, що нею зроблено не було.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про неправильність нарахування позивачем процентів за користування кредитними коштами, апеляційний суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Такі висновки сформульовані Верховним Судом, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 (пункти 53,54), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16 (пункти 6.22-6.25), від 19 травня 2020 року у справі №910/23028/17 (пункт 6.28) та постановах Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 361/4563/16-ц, від 15 липня 2020 року у справі № 176/3645/14-ц та ряді інших.

Як вбачається зі змісту укладеного між сторонами Договору надання грошових коштів у позику № від 15 грудня 2023 року, строк дії Договору 19 днів (пункт 1.2), дата надання позики - 15.12.2023, дата повернення позики 03.01.2024 (пункти 1.3.1 - 1.3.2). Можливість пролонгації строку позики передбачена розділом 4 Договору, проте вона не була застосована.

Відповідно до пункту 1.1.4 Договору, Дисконтна (знижена) процентна ставка 1,99 % на день, відповідно до пункту 1.1.5, процентна ставка Поза акційна (Базова) - 2,99 % на день.

В пункті 1.5. Договору вказано, що у випадку користування позикою понад строк, встановлений п. 1.2 Договору, з наступного дня після спливу строку, вказаного в п. 1.2 Договору умови щодо нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою в розмір 1,99 % на день перераховуються і до взаємовідносин Сторін застосовується поза акційна (Базова) процентна ставка в розмірі 2,99 % на день від суми Позики за кожен день користування Позикою. Умовами Договору не передбачено необхідності в такому разі укладення додаткових год, тощо, отже сторони погодили, що застосування Базової процентної ставки відбувається автоматично в разі невиконання обов`язку по поверненню коштів, отриманих в кредит та процентів, нарахованих за зниженою процентною ставкою.

Така умова Договору не суперечить нормам чинного законодавства та є застосовною (див. Постанову ВП ВС від 18.01.2022 р. в справі № 910/17048/17, пункти 132-145).

Отже, з урахуванням досягнутої домовленості між кредитором та позичальником, позивач вправі був нараховувати проценти, обумовлені Договором, а саме в розмірі 2,99 % на день (в зв`язку з порушенням строку повернення кредиту) до 03 січня 2024 року включно, надалі включається механізм захисту прав кредитора, закріплений в статті 625 ЦК України.

Натомість позивач здійснив нарахування процентів, зазначених в умовах Договору, по 17 жовтня 2024 року включно, про що зазначено ним у позовній заяві та в наданій ним Довідці-розрахунку (а.с.11).

Розглядаючи справу, суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та припустився помилки, стягнувши проценти, нараховані по закінчення строку дії Договору, доводи апеляційної скарги в цій частині є підставними.

Отже, апеляційний суд наводить власний розрахунок процентів, що підлягають стягненню:

8 500 (сума кредиту) х 2.99 % (Базова процентна ставка) х 19 (строк дії Договору) = 4 828, 85 грн.

Таким чином, стягненню з відповідачки на користь позивача підлягає 4 828,85 грн процентів за користування кредитними коштами та 8 500 грн. тіла кредиту, а всього 13 328, 85 грн.

Хоча суд першої інстанції вірно виснував про наявність кредитних відносин між сторонами по справі та про стягнення 8 500 грн. тіла кредиту, проте неправильно визначив розмір процентів. Які підлягають стягненню, не навивши жодних мотивів з цього питання, що потягло за собою і неправильне визначення загальної суми стягнення та невірний розподіл судових витрат, тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Відповідно до п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 13 ст. 141 ЦПК України).

При поданні позову ТОВ «Іннова Фінанс» сплатив 2 422,4 грн судового збору з урахуванням того, що позов подано через систему «Електронний суд» (а. с. 1), за подання апеляційної скарги ОСОБА_1 сплатила 4 542 грн судового збору (а. с. 105 на звороті).

Позивачем було заявлено вимогу про стягнення 75 403,5 грн, до задоволення підлягає сума в 13 328,85 грн, що становить 17,68 процентів. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути 428,28 грн ( 2422,40 х 17,68%) понесених судових витрат, а з позивача на користь відповідачки слід стягнути 3 738,97 грн (4542 х 82,32%) понесених нею судових витрат.

З урахуванням положень частини 10 статті 141 ЦПК України, з позивача на користь відповідачки слід стягнути 3 310, 69 грн ( 3 738,97 - 428,28).

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 382, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником адвокатом Скользнєвою Валерією Владиславівною, задовольнити частково.

Рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 19 листопада 2024 року, скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» заборгованість за договором про надання грошових коштів у позику № від 15 грудня 2023 року в розмірі 13 328, 85 (тринадцять тисяч триста двадцять вісім гривень 85 к.) гривень, яка складається з 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень - заборгованість за тілом позики (кредиту), 4 828,85 грн - заборгованість за процентами за період з 15 грудня 2023 року по 03 січня 2024 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 3 310, 69 (три тисячі триста десять гривень 69 к.) гривень понесених нею судових витрат.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а - г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС», місцезнаходження: м. Київ, вулиця Болсуновська, 8, 9 поверх, поштовий індекс 01014,

Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Головуюча Т. М. Шемета

Судді О. С. Панасюк

Т. Б. Сало