провадження 6/201/98/2025
У Х В А Л А

25 лютого 2025 року суддя Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська Антонюк О.А., розглянувши матеріали заяви Моторного (транспортного) страхового бюро України про видачу дублікату виконавчого листа по цивільній справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних із здійсненням регламентної виплати страхового відшкодування потерпілому та судових витрат

В С Т А Н О В И В:

До Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська 21 лютого 2025 року надійшла заява М(т)СБУ про видачу дублікату виконавчого листа по цивільній справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних із здійсненням регламентної виплати страхового відшкодування потерпілому та судових витрат.

Ознайомившись з матеріалами справи, вважаю за можливе повернути дану заяву з наступних підстав.

Відповідно частини 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 44 ЦПК України вказує, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 ЦПК України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

Частина 4 ст. 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Зі змісту ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» вбачається, що документами, які посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги та повноваження адвоката як представника в цивільному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Відповідно до частин 1, 3 та 4 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

З матеріалів заяви вбачається, що на підтвердження повноважень представника М(т)СБУ Кузьменкова Максима Миколайовича суду було надано довіреність від 05 лютого 2025 в порядку передоручення, сформовану засобами підсистеми «Електронний суд», відповідно до якої Берзанюк О.О., на підставі Витягу з ЄДР від 05 лютого 2025 року уповноважує в порядку передоручення Кузьменкова М.М. представляти інтереси М(т)СБУ в судах України (в тому числі в апеляційних та касаційних інстанціях) з усіма правами, які надано законом стороні по справі, в тому числі з правом підписувати, подавати, доповнювати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи, а також пред`являти виконавчі документи, видані у формі електронного документа, на примусове виконання до органів державної виконавчої служби (приватний виконавців).

Також до заяви було додано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, з якого вбачається, що Берназюк О.О. є керівником юридичної особи, а саме М(т)СБУ, який має право вчиняти дії від імені юридичної особи.

Разом із тим, суд звертає увагу на те, що згідно з ч. 1 статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до ч. 3 ст. 58 ЦПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Згідно з ч. ч. 1, 3, 4 ст. 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: 1) довіреністю фізичної або юридичної особи; 2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Згідно з ч. 3 ст. 244 Цивільного кодексу України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Отже, вказана довіреність у розумінні Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «;Про електронні довірчі послуги» вважається електронним документом.

Положеннями ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» визначено, що для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Відповідно до ч. 2 статті 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» кваліфікований електронний підпис чи печатка вважається таким, що пройшов перевірку та отримав підтвердження, якщо: перевірку кваліфікованого електронного підпису чи печатки проведено засобом кваліфікованого електронного підпису чи печатки; перевіркою встановлено, що відповідно до вимог цього Закону на момент створення кваліфікованого електронного підпису чи печатки був чинним кваліфікований сертифікат електронного підпису чи печатки підписувача чи створювача електронної печатки; за допомогою кваліфікованого сертифіката електронного підпису чи печатки здійснено ідентифікацію підписувача чи створювача електронної печатки; під час перевірки за допомогою кваліфікованого сертифіката електронного підпису чи печатки отримано підтвердження того, що особистий ключ, який належить підписувачу чи створювачу електронної печатки, зберігається в засобі кваліфікованого електронного підпису чи печатки; під час перевірки підтверджено цілісність електронних даних в електронній формі, з якими пов`язаний цей кваліфікований електронний підпис чи печатка.

Проте, вказана довіреність сформована в системі «Електронний Суд» самим представником та не є належним доказом на підтвердження повноважень Саліженко Миколи Васильовича на вчинення дій від імені М(т)СБУ, оскільки ані довіреність від 05.02.2025 року, видана Берназюк О.О. та Кузьменковим М.М., ані витяг, не містять кваліфікованого електронного підпису довірителів, у даному випадку, в першу чергу, а саме відсутній протокол створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підписів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Отже, до матеріалів справи не надано доказів, які підтверджують, що довіреності від 05 лютого 2025 року видані в порядку передоручення, були підписані з використанням кваліфікованого електронного підпису довірителя.

Також, до заявленої заяви не додано примірника довіреності, оформленої в паперовій формі у порядку, визначеному Цивільним кодексом України, або примірника довіреності з протоколом створення та перевірки кваліфікованого електронного підпису), від імені М(т)СБУ в особі керівника (з його власноручним підписом) про уповноваження Кузьменкова М.М. бути представником і діяти від імені М(т)СБУ та про уповноваження Саліженко М.В. бути представником і діяти від імені М(т)СБУ.

У той же час відповідно до ч. 2 ст. 245 Цивільного кодексу України довіреність, що видається у порядку передоручення, підлягає нотаріальному посвідченню, крім випадків, встановлених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 58 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, посвідчують довіреність, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність, видана в порядку передоручення, підлягає нотаріальному посвідченню після подання основної довіреності, в якій застережено право на передоручення, або після надання доказів того, що представник за основною довіреністю примушений до цього обставинами для охорони інтересів особи, яка видала довіреність.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про невідповідність долучених до заяви довіреностей в порядку передоручення від 05 лютого 2025 вимогам Цивільного кодексу України та Закону України «Про нотаріат», будь-яких інших документів, які б підтверджували повноваження Саліженко М.В. представляти інтереси М(т)СБУ, матеріали заяви не містять.

За таких обставин суд дійшов висновку про невідповідність поданої довіреності в порядку передоручення від 05 лютого 2025 року як такої, що суперечить положенням Цивільного кодексу України та Закону України «Про нотаріат».

Будь-яких інших документів, які б підтверджували повноваження Саліженко М.В., як представника заявника, матеріали заяви не містять.

За встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для повернення заяви, яка подана до суду за відсутності долучених до неї доказів, які підтверджують повноваження представника, що дає підстави застосувати наслідки, передбачені ч. 4 ст. 183 Цивільного процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 4 ст. 185, 260, 353 ЦПК України

У Х В А Л И В:

Повернути заяву Моторного (транспортного) страхового бюро України про видачу дублікату виконавчого листа по цивільній справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних із здійсненням регламентної виплати страхового відшкодування потерпілому та судових витрат.

Ухвала набрала законної сили 25 лютого 2025 року.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 354 ЦПК України з урахуванням положень п. 3 Розділу XII ПРИКІНЦЕВИХ ПОЛОЖЕНЬ ЦПК України.

Суддя О.А. Антонюк