24.02.2025 м. Бар Вінницької області
Барський районний суд Вінницької області у складі:
головуючого судді Питель О.В.,
секретар судового засідання Іщук А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу № 130/2051/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Жмеринської міської об`єднаної територіальної громади Вінницької області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Леляцького старостинського округу на території Жмеринської об`єднаної територіальної громади Вінницької області про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками,
Під час судового розгляду свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що за його участі ОСОБА_1 , яка є його матір`ю, зверталася до відповідачів щодо припинення ними свавілля та щодо того, щоб вони засипали яму, яку відповідачі безпідставно викопали. Свідок також розмовляв з відповідачами, які вказали, що викопування такої ями ними здійснено з метою заборонити вихід ОСОБА_1 та членів її родини, включаючи і його, на приватну земельну ділянку ОСОБА_1 , включаючи при цьому і спуск на земельну ділянку мотоблоками або тракторами. На думку відповідачів такі дії є законними, оскільки землі, що надані ОСОБА_1 , належать до комунальної власності, на яку вони також мають певне право. Однак на місці викопування ями є значний спуск із земельної ділянки, яку ОСОБА_1 отримала від Жмеринської міської ради на праві сервітутного користування для проходу та проїзду мотоблоком. При цьому усі подальші дії ОСОБА_1 та його звелися до того, що чисельні комісії Жмеринської міської ради та виходи посадових осіб Національної поліції фіксували наявні порушення земельного законодавства з боку відповідачів, а вони надавали гарантії щодо засипання викопаної ними ями. Однак після закінчення роботи таких комісій відповідачі не вчиняли тих дій, на які вони давали свою згоду. Після початку судового розгляду справи у Жмеринському суді відповідачі створили додаткові перешкоди у користуванні приватною земельною ділянкою ОСОБА_1 та землями, що надані їй на праві сервітутного користування, забивши у землю велику металеву трубу. Свідок звертався до відповідачів з приводу з`ясування мотивів вчинення таких дій відповідачами, на що відповідачі особисто зазначили свідку, що місце встановлення металевої труби та викопування глибокої ями є таким, що має на меті заборонити вихід ОСОБА_1 та членів її родини, включаючи і його, на приватну земельну ділянку ОСОБА_1 , включаючи при цьому і спуск на земельну ділянку мотоблоками або тракторами. При цьому у котре було ініційовано звернення ОСОБА_1 до Жмеринської міської ради та до Національної поліції України щодо встановленої відповідачами металевої труби. У зв`язку з цим вкотре відповідачі під час роботи певних комісій надавали обіцянки щодо усунення штучних земельних перешкод, які вони створили (особисто засипати та особисто демонтувати металеву трубу). Однак надані відповідачами обіцянки на даний час не виконанні у повному обсязі.
17.07.2023 позивач ОСОБА_1 подала додаткові ілюстровані пояснення, у яких вказала таке. Для обслуговування приватної земельної ділянки вона має мотоблок серії Форте 8 к.с. із мотофрезою, яка здійснює обробку земельної ділянки шириною 120-140 сантиметрів. До даного мотоблоку у позивача є моноблочний причеп 160 на 200 сантиметрів. Для даної механізованої техніки потрібна відповідна дорога та незначні наклони від такої дороги. Мотоблок має вагу 210 кілограм, мотофреза 90 кілограм, причеп 400 кілограм (пустий), а з відповідним вантажем вага такого причепу доходить до 1000 кілограм. Знаючи про цю особливість, відповідачі на сервітутній земельній ділянці, якою користується позивач, викопали яму, яка станом на 17.07.2023 не ліквідована. Із відео файла вбачається, що у зоні межування земель ОСОБА_1 , земель комунальної власності та приватних земель ОСОБА_4 межі зруйновані. При цьому, якщо до даної межі провести умовну лінію накладено на малюнку нижче то буде видно, що зліва існує певна яма у сторону ділянок ОСОБА_4 , яка зміщена у сторону на цьому малюнку вліво. Із урахуванням наведених вище пояснень слідує, що відповідачі фактично прийняли рішення щодо навмисного руйнування з`їзду мотоблоком позивачу, оскільки у місці руйнування з`їзду фактично приблизно вибрано таку кількість ділянки: висота з`їзду 0,8 метра, ширина з`їзду 1,5 метра, довжина з`їзду 2,5 метра. За даними розрахунку, проведеного позивачем, вага землі, що була вилучена відповідачами, складає 2175 кілограм. У даному випадку ОСОБА_1 заїхати мотоблоком, а тим паче з причепом неможливо, оскільки ці транспортні засоби перевертаються у бік земельних ділянок ОСОБА_4
25.09.2023 представник позивача ОСОБА_1 адвокат Ткаченко Т.В. подала додаткові пояснення, відповідно до яких вказала, що предметом доказування у справі, яка розглядається, є: законне перебування у приватній власності та у сервітутному користуванні позивача відповідних земельних ділянок; порушення відповідачами цього права створенням штучних перешкод у здійсненні права власника та користувача для переходу та проїзду через земельну ділянку, яка надана позивачу у сервітутне користування. Перша обставина доведена документально. Друга порушення відповідачами права користування власною та сервітутною земельною ділянкою шляхом викопування ями та монтажу металевої труби доводиться наявними у справі доказами: листом виконкому Жмеринської міської ради від 13.07.2020, у якому зазначено: «…відносно несанкціонованого викопування сім`єю ОСОБА_6 ями на межі земельних ділянок зафіксовано, що дійсно на даній території знаходиться яма. У ході розмови останні дали згоду здійснити закопування ями. Що стосується притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 , то було вирішено, що даний спір сусіди врегулюють мирним шляхом: ОСОБА_4 здійснить усі необхідні дії відносно усунення перешкод на межі із ОСОБА_1 …»; актом обстеження меж земельних ділянок від 21.08.2020, у якому засвідчено: «виявлено, що станом на 21.08.2020 місце положення поворотних точок меж вище вказаної земельної ділянки в натурі, тимчасово до моменту становлення межових знаків встановленого зразка, закріплено колами у кількості 8 штук. Також комісією було виявлено, що на місці одного з раніше встановлених 15.04.2020 металевих колів встановлено металеву трубу, яка станом на 26.06.2020 вже була встановлена»; наданими під час розгляду справи показами свідка ОСОБА_5 щодо обставин справи, який детально описав, яким чином наявні яма та металева труба перешкоджають позивачу здійснювати свої права щодо користування (проходу, проїзду) сервітутною земельною ділянкою та що яма викопана відповідачами на приватній земельній ділянці позивача та розташована на межі із сервітутною. Підтвердив тривалість існування створених відповідачами перешкод і на час розгляду справи, умисність дій відповідачів стосовно створення цих перешкод. При аналізі листа виконкому Жмеринської міської ради у взаємозв`язку з актом обстеження меж земельних ділянок можна зробити висновок, що відповідач ОСОБА_4 21.08.2021 зобов`язався здійснити усі необхідні дії відносно усунення перешкод на межі ОСОБА_1 як засипати яму разом з іншими членами своєї сім`ї так і демонтувати металеву трубу, оскільки на час прийняття на себе цих зобов`язань труба вже була встановлена. Вважає, що у матеріалах справи наявні належні, допустимі та достатні докази для задоволення позову.
У судове засідання 12.02.2025 позивач та представник позивача не з`явилися, представник позивача подала до суду заяву про те, що позов підтримує та просить розглянути справу за її та позивача відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечують.
Відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , представник Жмеринської міської об`єднаної територіальної громади Вінницької області, повторно у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про день час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, заяви про розгляд справи за їх відсутності або про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відзив на позовну заяву не подали.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Леляцького старостинського округу на території Жмеринської об`єднаної територіальної громади Вінницької області у судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не надіслав.
12.02.2025 судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, ураховуючи заяви представника позивача, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позов необґрунтований, з огляду на таке.
Судом було встановлено такі обставини та правовідносини, що їм відповідають.
Відповідно до даних копії договору купівлі-продажу житлового будинку, який зареєстрований у реєстрі за № 1-1458 від 24.11.2012, ОСОБА_4 купив будинок по АДРЕСА_1 . У п. 10 вказаного договору зазначено, що земельна ділянка, на якій розташований відчужуваний житловий будинок: площею 0,4805 га, що належить продавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії 1У-ВН № 057074, буде відчужена окремим договором за цією ж датою.
02.10.2019 позивачка зверталася до Президента України, Голови Національної поліції України, Прем`єр-міністра України, Голови Верховної Ради України, першого заступника Голови Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, начальника ГУНП у Вінницькій області, начальника Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області, виконкому Леляцької сільської ради зі скаргою на бездіяльність органів влади щодо не вжиття заходів реагування на порушення прав приватної власності у державі Україна щодо вжиття заходів припинення свавілля ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
За зверненнями позивачки виконавчий комітет Жмеринської міської ради Вінницької області листом № Р-1592/2 від 20.01.2020 повідомив, що розпорядженням секретаря міської ради № 2-рк від 09.01.2020 створено тимчасову комісію щодо розгляду її звернень. Ознайомившись з фактами, які описані у зверненнях, тимчасова комісія здійснила виїзд на місце та встановила таке: 1) відносно пролиття фекалій з боку ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_8 на межі земельних ділянок станом на 14.01.2020 фекалій виявлено не було; 2) на межі земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_4 виявлено хмиз із зрізаних дерев; при розмові з ОСОБА_2 останній обіцяв прибрати; 3) відносно несанкціонованого викопування сім`єю ОСОБА_6 ями на межі земельних ділянок зафіксовано, що дійсно на даній території знаходиться яма; у ході розмови останні дали згоду здійснити закопування ями; 4) що стосується притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 то було встановлено, що даний спір сусіди врегулюють мирним шляхом: ОСОБА_4 здійснить усі необхідні дії відносно усунення перешкод на межі із ОСОБА_1 . Окрім того, ОСОБА_4 був попереджений, що у разі не вжиття ним заходів щодо усунення перешкод, до нього будуть застосовані заходи адміністративного реагування. Також комісією було рекомендовано сусідам дотримуватися ст. 103 Земельного кодексу України та звернутися до сертифікованих інженерів-землевпорядників з метою проведення робіт із встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) відповідно до технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок, на підставі яких вказані вище земельні ділянки, що перебувають у приватній власності ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , будуть сформовані.
Вказані вище обставини також відображені у копії протоколу виїзду тимчасової комісії з розгляду звернень ОСОБА_1 від 14.01.2020, та у копії листа виконавчого комітету Жмеринської міської ради Вінницької області № Р-72/2 від 13.07.2020.
Рішення набрало законної сили 11.09.2020 (згідно з даними ЄДРСР).

Як вбачається зі змісту вказаного судового рішення, позивач ОСОБА_1 набула право сервітуту на земельну ділянку комунальної власності з кадастровим номером :01:003:0082 з 27.05.2020, а з позовом про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками, у тому числі і земельною ділянкою кадастровим номером :01:003:0082, звернулася 02.10.2019. При цьому позивач не долучила до позовної заяви та у справі відсутні документи, на які посилається у своєму рішенні Вінницький окружний адміністративний, та які підтверджують у належний спосіб наявність у позивача права сервітуту щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0082.

За зверненнями позивачки щодо обстеження земельних ділянок з кадастровими номерами: :01:003:0082, :01:003:0067, :01:003:0051 на предмет усунення перешкоди у вигляді ями, яка була розташована на межі вказаних вище земельних ділянок, виконавчий комітет Жмеринської міської ради Вінницької області листом № М-829/2 від 12.08.2020 повідомив, що головним спеціалістом відділу землеустрою управління земельних ресурсів ОСОБА_10 , 11.08.2020 виходом на місце було здійснено огляд зазначених вище земельних ділянок та підтверджено факт усунення вказаної вище перешкоди шляхом її закопування.

Відповідно до даних копії акту обстеження земельної ділянки від 21.08.2020, що складений комісією у складі: в.о. старости Леляцького старостинського округу Смущака О.П., юрисконсульта виконавчого комітету Жмеринської міської ради Козакова Г.Г., головного спеціаліста відділу землеустрою управління земельних ресурсів ОСОБА_10 на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду, яким зобов`язано Виконавчий комітет Жмеринської міської ради повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 16.04.2020 та надати відповідь щодо суті даного звернення, обстежено земельну ділянку комунальної власності з кадастровим номером :01:003:0082, що передана ОСОБА_1 на умовах строкового безоплатного користування «для проходу та проїзду на велосипеді» площею 0,0178 га, у присутності зацікавлених осіб: ОСОБА_1 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 . Виявлено, що станом на 21.08.2020 місце положення поворотних точок меж вказаної вище земельної ділянки в натурі тимчасово до моменту виготовлення межових знаків встановленого зразка, закріплено колами у кількості 8 штук. Також комісією було виявлено, що на місці одного, встановленого 15.04.2020, металевого кола встановлено металеву трубу, яка станом на 26.06.2020 вже була встановлена. Підтвердити чи спростувати факт зміщення даних колів, якими 15.04.2020 сертифікованим інженером-землевпорядником було закріплено місце положення поворотних точок меж земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером :01:003:0082, можливість відсутня, у зв`язку з тим, що комісія не володіє необхідними технічним і технологічним забезпеченням. На вказаній вище земельній ділянці у присутності комісії ОСОБА_2 було викошено бур`ян, по вище вказаних колах по контуру ділянки натягнуто шнурки, перешкоди для використання вказаної ділянки за її призначенням відсутні. Інших перешкод у вигляді дерев та металевих ємностей, мова про якій йдеться у зверненні ОСОБА_1 від 16.04.2020, виявлено не було.

17.07.2023 позивач ОСОБА_1 за допомогою електронного кабінету у підсистемі «Електронний суд» надіслала до суду додаткові ілюстровані пояснення, де вказує про наявність ями, наводить геометричні розрахунки об`єму землі, що необхідна для облаштування порушеного заїзду, а також додаються фото мотоблоку з причепом. Однак, з фото не вбачається, що на земельній ділянці є перешкода яма.

Дослідивши подані докази та позиції сторін, суд дійшов висновку, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюють такі норми права.

Згідно з положеннями ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Негаторний позов (ст. 391 ЦК України) - це вимога власника, який володіє річчю, про усунення перешкод у здійсненні користування і розпорядження нею. Отже ознаками негаторного позову є: позов подається власником або титульним володільцем; стосовно майна, яке перебуває у власника (володільця); інша особа заважає користуванню або розпорядженню цією річчю; для створення таких перешкод немає правових підстав.

Таким чином, умовою задоволення негаторного позову є встановлення протиправності дій відповідача. Якщо дії відповідача є правомірними або між сторонами існують договірні відносини, негаторний позов задоволенню не підлягає. При цьому захист прав та інтересів позивача надається судом у формі припинення дій, що порушують право, або відновлення становища, яке існувало до порушення права. Позивач самостійно визначає спосіб, у який він вбачає можливим усунути виявлені порушення. Якщо негаторний позов визнано обґрунтованим, суд визначає дії, які має вчинити або не вчинювати відповідач для усунення порушень, і строк виконання цих дій.

При цьому закон розуміє, що титульним володільцем є також особа, яка користується чужим майном на праві сервітуту/емфітевзису/суперфіцію.

Згідно з положеннями статті 401 Цивільного кодексу України, право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Земельний сервітут підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно (ст. 402 ЦК України).

Згідно з положеннями статей 403, 404 ЦК України, сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном ; сервітут може бути встановлений на певний строк або без визначення строку, а право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв`язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (стаття 317 ЦК України).

Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону (частина четверта статті 334 ЦК України).

Особа, яка зареєструвала право власності на об`єкт нерухомості, набуває щодо нього всі правоможності власника. Факт володіння нерухомим майном (possessio) може підтверджуватися, зокрема, державною реєстрацією права власності на це майно у встановленому законом порядку (принцип реєстраційного підтвердження володіння).

Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду № 651/1096/16-ц від 04.07.2018.

Згідно з положеннями статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. У свою чергу предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (стаття 77 ЦПК України).

Оцінюючи докази щодо відповідності критерію допустимості, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом, та ураховує, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 78 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Вирішуючи питання достатності поданих доказів, суд виходить з того, що відповідно до статті 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування; а питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

На виконання положень статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з положеннями статті 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд погоджується із твердженнями представника позивача про те, що предметом доказування у даній справі є - законне перебування у приватній власності та у сервітутному користуванні позивача відповідних земельних ділянок; порушення відповідачами цього права створенням штучних перешкод у здійсненні права власника та користувача для переходу та проїзду через земельну ділянку, яка надана позивачу у сервітутне користування.

Оцінюючи наявні у справі докази через призму наведених вище процесуальних норм права, суд дійшов такого.

У даній справі позивач довела, що їй на праві приватної власності належить земельна ділянка з кадастровим номером :01:003:0067. Позивач вказує, що цією земельною ділянкою їй перешкоджають користуватися відповідачі, оскільки на межі цієї ділянки та ділянки з кадастровим номером :01:003:0082 (комунальна власність) відповідачі викопали яму, через наявність якої позивач не може проїхати мотоблоком на власну земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0067. Позивач зазначає, що їй надано право користування земельною ділянкою, що є комунальною власністю, на праві сервітуту, однак документів, які підтверджують дане право позивач до матеріалів справи не долучила.

У матеріалах справи наявна копія судового рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 06.08.2020 № 120/2769/20-а, у якому йдеться, що рішенням Жмеринської міської ради 57 сесії 7 скликання № 1033 від 27.02.2020 ОСОБА_1 надано право проходу та проїзду на велосипеді, на умовах безоплатного земельного сервітуту на земельній ділянці комунальної власності, площею 0,0178 га з кадастровим номером № :01:003:0082, яка знаходиться в АДРЕСА_1 ; земельна ділянка передана ОСОБА_1 в особистий сервітут для права проходу та проїзду на велосипеді на підставі акту від 10.03.2020; 27.05.2020 державним реєстратором Виконавчого комітету Жмеринської міської ради вказане право користування (сервітут) строком до 10.03.2025 з правом пролонгації зареєстровано за ОСОБА_1 .

Однак, вказане рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 06.08.2020 № 120/2769/20-а не може бути доказом наявності права позивача користування земельною ділянкою комунальної власності, оскільки такі обставини повинні бути підтверджені відповідними правовстановлюючими документами, які у справі відсутні.

Наявним у матеріалах справи актом обстеження земельної ділянки від 21.08.2020 (поданий позивачем), що складений комісією у складі: в.о. старости Леляцького старостинського округу Смущака О.П., юрисконсульта виконавчого комітету Жмеринської міської ради Козакова Г.Г., головного спеціаліста відділу землеустрою управління земельних ресурсів ОСОБА_10 на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду зафіксовано, що на земельній ділянці з кадастровим номером :01:003:0082 у присутності комісії ОСОБА_2 було викошено бур`ян, по вище вказаних колах по контуру ділянки натягнуто шнурки, перешкоди для використання вказаної ділянки за її призначенням відсутні. Інших перешкод у вигляді дерев та металевих ємностей виявлено не було.

Даний документ відповідає критеріям належності та достовірності та приймається судом у якості доказу обставин, що підлягають доказуванню у даній справі.

На противагу наведених обставин, та у якості доказу наявності перешкод у користуванні земельною ділянкою, пізніше (17.07.2023) до матеріалів справи позивач додала фото та графічні матеріали, які виготовлені позивачкою, на яких, як вона вказує, зображено перешкоду у вигляді ями, однак суд вважає, що подані позивачем самостійно виготовлені фотографії та графічний малюнок не можуть бути об`єктивним доказом наявності перешкод у користуванні земельною ділянкою, крім того, з фотографії неможливо встановити місце і час її виготовлення, та з фото неможливо чітко встановити наявність ями на зображенні. Такі письмові докази не відповідають критеріям належності та достовірності, тому не приймаються судом.

Оцінюючи доказ позивачки, - пояснення свідка ОСОБА_5 , який був допитаний під час судового засідання, та який є рідним сином позивачки, суд вважає, що вказаний доказ є недостатнім для доведення обставин (наявність перешкод для користування земельною ділянкою), на які посилається позивачка.

Таким чином, суд вважає, що позивачем не доведено наявності перешкоди для використання земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0067, що перебуває у її приватній власності.

Крім того, слід звернути увагу, що сервітут (про який йдеться у судовому рішенні ВОАС від 06.08.2020) надає право використання земельної ділянки :01:003:0082 (комунальна власність) позивачем для проходу та проїзду на велосипеді, тому аргументи позивача про неможливість проїзду земельною ділянкою мотоблоком через наявність ями суд відхиляє, оскільки таке право не надано позивачу власником земельної ділянки.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що подані позивачем докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, не відповідають критерію достовірності та достатності, не дають суду підстав для висновку про наявність порушеного права позивача, тому у позові ОСОБА_1 слід відмовити.

Відомості про судові витрати у справі відсутні. Відповідно до даних копії довідки до акта огляду МСЕК серії 10 ААВ № 538963, ОСОБА_1 є інвалідом другої групи (загальні захворювання), тому звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

На підставі викладеного і керуючись ст. 12, 13, 81, 263-265, 273, 280-282, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У позові ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Відповідачі: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , інші дані у справі відсутні);

ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , інші дані у справі відсутні);

ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 );

Жмеринська міська об`єднана територіальна громада Вінницької області (вул. Центральна, 4, м. Жмеринка, Вінницька область, 23100);

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Леляцький старостинський округ на території Жмеринської об`єднаної територіальної громади Вінницької області (вул. Центральна, 32, с. Леляки, Жмеринський район, Вінницька область, 23108).

Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24.02.2025.

Суддя