УХВАЛА

20 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 940/1431/23

провадження № 61-1450ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Червинської М. Є. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Майоровим Василем Олександровичем, на рішення Тетіївського районного суду Київської області від 07 травня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бережного Ярослава Вікторовича, ОСОБА_2 , ТОВ «Національна електронна біржа», ОСОБА_3 про визнання недійсними електронних торгів, протоколів електронних торгів, актів про проведення електронних торгів, договорів купівлі-продажу та скасування державної реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, у якому просила:

визнати недійсними електронні торги, що відбулися 31 травня 2023 року з реалізації лоту № 71834303/1, проведені оператором, через електронний майданчик якого надано найвищу цінову пропозицію - ТОВ «Національна електронна біржа»;

визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки загальною площею 4,0900 га, кадастровий номер: :02:017:0010, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за адресою: Київська область, Тетіївський район, Стадницька сільська рада, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

визнати недійсним акт про проведені електронні торги від 12 вересня 2023 року, складений приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Бережним Я. В., яким встановлено придбання ОСОБА_2 земельної ділянки :02:017:0010;

витребувати з чужого незаконного володіння у ОСОБА_3 земельну ділянку площею 4,09 га, кадастровий номер: :02:017:0010, що знаходиться за адресою: Київська область, Тетіївський район, Стадницька сільська рада, у власність ОСОБА_1 ;

Рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 07 травня 2024, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 20 грудня 2024 року, у задоволенні позову відмовлено.

03 лютого 2025 року через систему «Електронний суд» представник ОСОБА_1 - адвокат Майоров В. О. звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Тетіївського районного суду Київської області від 07 травня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду

від 20 грудня 2024 року.

Вказана касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною другою статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Із Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що Київським апеляційним судом прийнято постанову 20 грудня 2024 року, тобто останнім днем касаційного оскарження даної постанови є 19 січня 2025 року. Забезпечено надання загального доступу 24 грудня 2024 року.

Заявник звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою через систему «Електронний суд» 03 лютого 2025 року, тобто з пропуском строку, встановленого статтею 390 ЦПК України.

До касаційної скарги додано клопотання про поновлення строку, в якому представник заявника посилається на те, що постанову апеляційного суду отримано засобами поштового зв`язкуза дорученням 03 січня 2025 року. Посилаючись на введення в Україні воєнного стану та не допущення тривалого необ`єктивного зволікання з поданням касаційної скарги, вважає, що строк пропущено з поважних причин.

Однак, наведені заявником причини пропуску процесуального строку на касаційне оскарження судового рішення не дають достатніх підстав для визнання їх поважними.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 листопада 2022 року у справі № 990/115/22 (провадження № 11-107заі22) вказано, що введення воєнного стану дійсно є підставою для поновлення особі строку оскарження у випадку, якщо особа зазначає конкретні обставини, що у зв`язку із введенням воєнного стану завадили їй вчасно подати апеляційну скаргу (наприклад виїзд з місця проживання у зв`язку з проведенням в місці проживання бойових дій, відсутність інформації про результати розгляду справи та неможливість вчасно її отримати, тощо). Введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам собою факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку. Сам факт запровадження воєнного стану в Україні без обґрунтування неможливості звернення до суду в розумні строки у зв`язку із запровадженням такого не може вважатися поважною причиною пропуску цих строків.

У клопотанні представник заявника посилається на загальновідомі обставини, при цьому не наводить змістовних міркувань неможливості подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання копії постанови апеляційного суду.

Згідно з пунктом другим частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.

Однак доказів на підтвердження отримання постанови Київського апеляційного суду від 20 грудня 2024 року не надає, тому Верховний Суд позбавлений можливості перевірити вказані посилання заявника.

Відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи викладене, заявник має право надіслати на адресу суду заяву про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження судових рішень, в якій навести обґрунтування неможливості вчасного звернення до суду з касаційною скаргою та надати докази на підтвердження дати отримання копії постанови Київського апеляційного суду від 20 грудня 2024 року.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Крім того, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

До касаційної скарги додано клопотання про відстрочення судових витрат до ухвалення судового рішення у справі, в якому представник заявника посилається на те, що розмір судового збору для заявника є значним та суттєво перевищує доходи позивача. Вказує, що заявник є особою пенсійного віку та інвалідом 3 групи. При цьому зазначає, що згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми доходів та утриманих податків, станом на 24 травня 2023 рік, загальна сума нарахованого доходу позивачу за 2022-2023 роки становить 24 846,11 гривень. Розмір доходів позивача також підтверджується довідкою про доходи, виданою Пенсійним фондом України, згідно з якою станом на 31 травня 2023 року загальний розмір доходів за останній рік складає 24 627,00 гривень. Копії довідок, що підтверджують вказані обставини додані до позовної заяви.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до змісту статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.

За змістом статті 136 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони і особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» Враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Визначення майнового стану сторони процесу є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Доказами рівня майнового стану можуть бути документи, які підтверджують скрутний майновий стан особи, що, відповідно, унеможливлює сплату судових витрат. Якщо через низький рівень майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати (постанова Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 31 липня 2019 року, справа № 821/1896/15-а, провадження № К/9901/14384/18).

Верховний Суд у постанові від 30 березня 2021 року у справі № 338/158/19 (провадження № 61-11548св20) зазначав, що єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати фізичної особи є врахування судом її майнового стану.

Верховний Суд зауважує, що обов`язок доведення існування обставин, що свідчать про скрутний матеріальний стан заявника для цілей відстрочення, розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони покладається саме на заявника. Підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків, тощо).

Отже, для вирішення клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати суд має встановити майновий стан сторони.

Однак, жодних доказів на підтвердження майнового стану ОСОБА_1 представником заявника до клопотання не додано.

У зв`язку з відсутністю в розпорядженні суду матеріалів справи, Верховний Суд позбавлений можливості перевірити вказані посилання заявника.

Наведені представником заявника доводи не можна визнати такими, що унеможливлюють чи утруднюють сплату судового збору або свідчать про відсутність коштів для сплати судового збору, оскільки не можливо встановити майновий стан ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Майоров В. О. про відстрочення сплати судового збору слід відмовити.

Частина третя статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачає, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою або фізичною особою - підприємцем, складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюванної суми.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 01 січня 2023 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2 684,00 грн.

Відповідно до частини третьої статті 2 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Предметом касаційного оскарження є вимоги немайнового характеру (визнання недійсними електронних торгів; визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки; визнання недійсним акту про проведені електронні торги) та вимога майнового характеру (витребування з чужого незаконного володіння земельної ділянки площею 4,09 га, кадастровий номер: :02:017:0010, що знаходиться за адресою: Київська область, Тетіївський район, Стадницька сільська рада).

Отже, заявник за подання касаційної скарги в частині немайнових вимог має сплатити судовий збір у розмірі 5 153 грн 28 коп.

(2 684,00 грн х 0,4) х 3) х 200 %) х 0,8.

Крім того, аналіз скарги та доданих до неї матеріалів не дозволяє встановити ціну позову в частині вимог майнового характеру, оскільки неможливо встановити вартість спірної земельної ділянки площею 4,09 га, кадастровий номер: :02:017:0010, що знаходиться за адресою: Київська область, Тетіївський район, Стадницька сільська рада.

Як наслідок, заявнику необхідно самостійно визначити розмір судового збору за подання касаційної скарги в частині вимог майнового характеру, підтвердивши його розмір належними доказами (зокрема, позовна заява з визначеною ціною позову станом на день їх подання, нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки, тощо) та сплатити його у розмірі 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви з урахуванням ціни позову.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду

у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Крім того, касаційна скарга сформована в системі «Електронний суд», проте в порушення пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявником не надано доказів надсилання до електронного кабінету відповідача

приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бережного Я. В. або надсилання у паперовій формі листом з описом вкладення копій цієї скарги цьому учаснику справи.

До касаційної скарги квитанцію про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету ТОВ «Київські енергетичні послуги», який не є учасником справи.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет. У разі подання скарги та доданих матеріалів в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Відповідно до частини сьомої статті 43 ЦПК України у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи.

Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Отже, представнику заявника необхідно надати докази надсилання касаційної скарги та доданих до неї матеріалів до електронного кабінету відповідача

приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бережного Я. В. або надсилання листом з описом вкладення цьому учаснику справи копії редакції касаційної скарги.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Ураховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Майоровим Василем Олександровичем, на рішення Тетіївського районного суду Київської області від 07 травня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 грудня 2024 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк - десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в частині наведення поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження заявниці буде відмовлено у відкритті касаційного провадження, а в разі невиконання вимог іншої частини даної ухвали касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Є. Червинська