справа № 362/2151/20 головуючий у суді І інстанції Кравченко Л.М.
провадження № 22-ц/824/5537/2024 суддя-доповідач у суді ІІ Інстанції Фінагеєв В.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 лютого 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Надточий К.О.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по договору позики, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2024 року ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою та просив видати дублікат виконавчого листа та поновити ОСОБА_3 пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа по справі № 362/2151/20 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по договору позики.

Заява обґрунтована тим, що в провадженні Васильківського міськрайонного суду Київської області перебувала судова справа № 362/2151/20 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по договору позики. Рішенням Васильківським міськрайонним судом Київської області від 30 листопада 2020 року позов ОСОБА_3 було задоволено. 20 січня 2021 року Васильківським міськрайонним судом Київської області було видано виконавчий лист на виконання рішення суду. 14 лютого 2024 року постановою Васильківського ВДВС виконавчий лист було повернуто стягувачу ОСОБА_3 09 вересня 2024 року оригінал виконавчого листа було направлено службою кур`єрської доставки на адресу приватного виконавця. Листом ТОВ «Грандекс Груп» від 13 вересня 2024 року за вих. №1/12, який надійшов 20 вересня 2024 року, було повідомлено ОСОБА_3 про втрату при перевезені поштового відправлення за накладною № 2262412.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27 листопада 2024 рокузаяву ОСОБА_3 задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції через порушення норм процесуального права та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує, що розглядаючи заяву позивача про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання суд першої інстанції мав у першу чергу встановити чи подано таку заяву у строк пред`явлений виконавчого листа до виконання, а якщо заяву подано поза цим строком, чи є причини пропуску такого строку поважними. Поряд з цим, на момент звернення позивача до суду із заявою вже пройшов строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання. У заяві від 10 грудня 2024 року позивач порушує перед судом питання щодо поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання. Проте, у заяві позивач не вказує жодної обставини з якої можна було б зробити висновок, ще строк пред`явлення виконавчого листа для виконання пропущено з поважних причин та він підлягає поновленню. Таким чином, позивач не навів поважних причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа від 31 грудня 2020 року у справі № 362/2151/20 до виконання. В ухвалі від 27 листопада 2024 року суд першої інстанції також не наводить жодної обставини з якої він дійшов висновку, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання має бути поновлений. Позивач підтверджує втрату виконавчого листа копію накладної № 2262412 поштової служби «Grandex» та лист ТОВ «Грандекс Груп» № 1/12 від 13 вересня 2024 року. Разом з тим надані позивачем докази є недопустимими та недостовірними доказами. На сайті поштової служби «Grandex» міститься розділ «Відстеження замовлення». За номером накладної 2262412 у системі «Grandex» нічого не знайдено. Відповідно, можна дійти обґрунтованого висновку, що відправлення за накладною № 2262412 взагалі не створювалося у поштовій службі «Grandex». У наданий позивачем накладній № 2262412 взагалі не відмічено скільки коштує послуга поштового відправлення та не зазначено хто саме має її сплатити. Не вказано також Категорія доставки. Отже, дані обставини в сукупності вказують на те, що позивачем не пред`явлено жодного достовірного і допустимого доказу оформлення відправлення саме 09 вересня 2024 року, а також щодо оплати вказаного відправлення. Позивачем не подано доказів втрати виконавчого листа, що унеможливлює видачу його дублікату.

До суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його представник не з`явилися. При цьому від представника ОСОБА_1 - адвоката Гаврик А.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з його перебуванням у відрядженні у м. Суми, що на його думку не уможливлює розгляд справи.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т.ч. правом визначити свою участь в тому чи іншому судовому засіданні, а явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 01 жовтня 2020 року у справі №361/8331/18 виснував, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

Враховуючи зазначене, та те, що ОСОБА_1 та його представник реалізували своє право на викладення відповідних аргументів у апеляційній скарзі, наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи.

Зважаючи на межі розгляду справи в суді апеляційної інстанції (стаття 367 ЦПК України), апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково виходячи з наступного.

Судом встановлено, 30 листопада 2020 року Васильківським міськрайонним судом Київської області було ухвалено рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договорами позики від 10 жовтня 2007 року з урахуванням 3% річних від простроченої суми заборгованості та відсотків з врахуванням встановленого індексу інфляції у сумі - 585 748,81 грн. та за договором позики від 27 лютого 2008 року з урахуванням 3 % річних від простроченої суми заборгованості та відсотків з врахуванням встановленого індексу інфляції у сумі - 1 099 328,20 грн.

На підставі зазначеного рішення, 20 січня 2021 року виданий виконавчий лист. 14 лютого 2024 року постановою Васильківського ВДВС виконавчий лист було повернуто стягувачу ОСОБА_3 за його заявою.

09 вересня 2024 року оригінал виконавчого листа було направлено службою кур`єрської доставки на адресу приватного виконавця, який було втрачено.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки оригінал виконавчого листа втрачено, рішення не виконано і не втратило своєї законної сили, заява про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання підлягає задоволенню.

Апеляційний суд не може в повній мірі погодиться з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Так, відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною першою статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа.

Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано, та чи не втратило судове рішення законної сили.

Конституційний Суд України у Рішенні від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 у справі № 1-7/2010 за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положення пункту 18 частини першої статті 293 ЦПК України у взаємозв`язку зі статтею 129 Конституції України (про апеляційне оскарження ухвал суду) зробив висновок, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 зазначено, що: «єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13-ц.

У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду».

Чинним законодавством передбачена можливість видачі дубліката виконавчого документу лише у разі дотримання або ж поновлення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (постанова Верховного Суду від 03 листопада 2021 року в справі № 2-3552/10.

Отже, дублікат виконавчого листа може видаватись у випадках втрати його оригіналу в межах строку пред`явлення його до виконання.

Так, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців (частина перша статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, яка діяла на момент видачі виконавчого листа).

Згідно пункту 1 частини четвертої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» строк пред`явлення виконавчого документа до виконання переривається у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно з пунктом 17.4 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Судом встановлено, що заочним рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 листопада 2020 року по справі № 362/2151/20 позов ОСОБА_3 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договорами позики від 10 жовтня 2007 року з урахуванням 3% річних від простроченої суми заборгованості та відсотків з врахуванням встановленого індексу інфляції у сумі - 585 748,81 грн. та за договором позики від 27 лютого 2008 року з урахуванням 3 % річних від простроченої суми заборгованості та відсотків з врахуванням встановленого індексу інфляції у сумі - 1 099 328,20 грн. Рішення набрало законної сили 30 грудня 2020 року.

20 січня 2021 року Васильківським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист № 362/2151/20 з примусового виконання рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 листопада 2020 року по справі № 362/2151/20.

Вказаний виконавчий лист було отримано ОСОБА_3 і 20 січня 2021 року пред`явлено його до виконання до Васильківського відділу державної виконавчої служби у Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до постанови головного державного виконавця Василькіського відділу державної виконавчої служби у Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гриченюк А.А. від 14 лютого 2024 року вищевказаний виконавчий лист було повернуто стягувачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 151-152).

Так, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа (п. 1 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції чинній на час винесення постанови).

У відповідності до вимог п. 1 ч. 4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, пред`явивши виконавчий лист до виконання 20 січня 2021 року, стягувач перервав строк пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Після повернення виконавчого листа стягувачу 14 лютого 2024 року, зазначений строк розпочинає свій відлік спочатку. За таких обставин, позивач має право пред`явити виконавчий лист до виконання до 14 лютого 2027 року.

З огляду на викладене, позивачем не пропущено строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, що свідчить про відсутність як необхідності так і підстав до його поновлення.

На зазначене суд першої інстанції уваги не звернув та безпідставно поновив строк, який позивачем не пропущений.

Також за обставинами справи встановлено, що 09 вересня 2024 року оригінал виконавчого листа було направлено службою кур`єрської доставки на адресу приватного виконавця. (а.с.153)

Листом ТОВ «Грандекс Груп» від 13 вересня 2024 року за вих. №1/12, було повідомлено ОСОБА_3 про втрату при перевезені поштового відправлення за накладною №2262412 від 09 вересня 2024 року.

З урахуванням того, що виконавчий лист був втрачений, строк його пред`явлення до виконання не сплив, рішення суду, на підставі якого його видано, не виконано у повному обсязі, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого документа.

Доводи апеляційної скарги в частині відсутності доказів втрати даного виконавчого листа не заслуговують до уваги, оскільки як було зазначене вище, сама відсутність у стягувача чи виконавця виконавчого листа свідчить, що він був втрачений (Постанова Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11). Окрім цього, факт втрати підтверджується Листом ТОВ «Грандекс Груп» від 13 вересня 2024 року за вих. №1/12.

Посилання відповідача на не сплату позивачем судового збору за видачу дубліката виконавчого листа, апеляційний суд вважає безпідставним, оскільки такий судовий збір може бути сплачений перед видачею дубліката виконавчого листа, стягнутий додатковим судовим рішення суду першої інстанції.

Разом з тим, у відповідності до вимог ст. 376-379 ЦПК України, не сплата судового збору не є підставою до скасування ухвали суду.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Отже, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27 листопада 2024 року в частині поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27 листопада 2024 року в частині поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконанняскасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по договору позики відмовити.

В іншій частині ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 20 лютого 2025 року.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.