Справа № 464/8331/24
пр.№ 2/464/301/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.02.2025 року Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді Теслюка Д.Ю.,

за участі секретаря судового засідання Керницької І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, третя особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування,

у с т а н о в и в:

позивачка ОСОБА_1 06.12.2024 звернулась в суд із позовом, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 2/4 частини квартири АДРЕСА_1 , після смерті її матері - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 31.03.1995 Виконавчим комітетом Львівської міської ради народних депутатів їй та членам її сім`ї, а саме: батьку ОСОБА_4 , матері ОСОБА_3 та дочці ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_2 , відповідно до якого вищезгаданими особами було набуто право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_3 . Згідно з розпорядженням Львівської міської ради №250 від 23.04.2004 та №283 від 24.06.2011, назву вулиці змінено з «Дністровська» на «Дністерська». ІНФОРМАЦІЯ_2 її батько ОСОБА_4 помер. Оскільки, фактично проживаючи у згаданій квартирі, ОСОБА_4 не був зареєстрований за даною адресою, факт його проживання в цій квартирі підтверджується сукупністю таких доказів: заявою від 02.02.1995, поданою ОСОБА_4 до Органу приватизації про передачу квартири, що перебувала у державній власності (у якій він проживав разом із сім`єю), у спільну сумісну власність; довідкою, поданою ОСОБА_4 до Органу приватизації про склад сім`ї наймача; свідоцтвом № Г-01578 від 31 березня 1995 року «Про право власності на квартиру»; записом від 07.09.2004, зробленим ЛКП «Айсберг» в будинковій книзі стосовно осіб, які проживають у квартирі АДРЕСА_1 ; актом ПП Управляюча компанія «Дністер» №479 від 26.06.2024 щодо фактичного проживання незареєстрованої особи ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_1 . Разом із батьком позивачки, за вказаною адресою проживала також і мати позивачки ОСОБА_3 , що підтверджується відомостями з Реєстру Львівської міської територіальної громади №163290 (щодо осіб, які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_4 ). Після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно, а саме частка у праві спільної сумісної власності, зокрема 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 . Дружина спадкодавця ОСОБА_3 дану спадщину прийняла в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, з тієї підстави, що ОСОБА_3 , яка фактично проживала із своїм чоловіком ОСОБА_4 за однією адресою, не заявляла про відмову від спадщини. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 також померла, про що 09.04.2009 складено відповідний актовий запис №2088. На день її смерті залишилось таке спадкове майно: частка у праві спільної сумісної власності, а саме 1/4 частина квартири АДРЕСА_1 , а також успадкована ОСОБА_3 в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України (але не переоформлена) частка у праві спільної сумісної власності, яка раніше належала ОСОБА_4 . Окрім позивачки, інших спадкоємців, зокрема і тих, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, у спадкодавиці ОСОБА_3 немає. Вона є єдиною дитиною у своїх батьків, які померли, та, відповідно, згідно із ст.1261 ЦК України, є їх єдиним спадкоємцем першої черги за законом. Вона зверталась до державного нотаріуса Четвертої львівської державної нотаріальної контори Мельник Г.Я. із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину, однак 07.11.2024 нотаріус виніс постанову про відмову у видачі такого свідоцтва, мотивуючи таку відмову відсутністю факту прийняття спадщини за законом ОСОБА_3 після смерті її чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та запропоновано звернутись до суду.

Ухвалою від 10.12.2024 прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 27.01.2025 залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 .

Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 04.02.2025 надійшли письмові пояснення, у яких остання підтримала позовні вимоги своєї матері ОСОБА_3 та обставини, якими вона обґрунтовує позовну заяву. Зазначила, що рішення суду про задоволення позовних вимог жодним чином не порушує її права.

Ухвалою суду від 07.02.2025 закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду.

Від представника відповідача Львівської міської ради Процик І.І. 18.02.2025 надійшли письмові пояснення у справі, у яких остання зазначила, що при ухвалення рішення у даній справі покладається на розсуд суду, однак зазначила, що даний спір виник не з вини Львівської міської ради.

В судове засідання позивачка та її представник не з`явились, від представника позивачки адвоката Овчарука В.І. 19.02.2025 надійшла заява, у якій останній просив розглядати справу у його відсутності, позов підтримав, просив такий задовольнити. Окрім цього, просив судові витрати не стягувати із відповідача в користь позивачки, а залишити такий за нею.

Представник відповідача Львівської міської ради в судове засідання не з`явився, у письмових поясненнях представника ОСОБА_5 , остання просила розглядати справу у відсутності Львівської міської ради.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, подала 18.02.2025 заяву про розгляд справи у її відсутності, просила прийняти рішення із врахуванням її письмових пояснень.

У зв`язку з неявкою сторін та з врахуванням поданих заяв, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Положеннями статей 15, 16 ЦК України та статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом частини другої статті 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, визнання права власності є самостійним майновим правом та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову зареєструвати вказане майно, не може бути захищене в інший спосіб.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України).

Згідно із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, згідно із свідоцтвом про право власності на квартиру № НОМЕР_1 від 31.03.1995, Виконавчий комітет Львівської міської ради народних депутатів посвідчує, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , дійсно належить на праві спільної сумісної власності: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Згідно із розпорядженням Львівської міської ради №250 від 23.04.2004 та №283 від 24.06.2011, назву вулиці «Дністровська» перейменовано на «Дністерська».

Згідно із свідоцтвом про смерть № НОМЕР_2 (сертифікат Відділу ЗАГС, місто Ньою-Йорк), ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановлено, що померлий ОСОБА_4 не був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , однак фактично за такою проживав, що підтверджується такими доказами:

-заявою від 02.02.1995, поданою ОСОБА_4 до Органу приватизації про передачу квартири, що перебувала у державній власності (у якій він проживав разом із сім`єю), у спільну сумісну власність;

-довідкою, поданою ОСОБА_4 до Органу приватизації про склад сім`ї наймача, що проживає у квартирі АДРЕСА_1 , у якій зазначено проживаючих у квартирі осіб, зокрема і ОСОБА_4 ;

-актом ПП Управляюча компанія «Дністер» №479 від 26.06.2024, згідно з яким, зі слів сусідів ОСОБА_4 у період 2004-2005 проживав за адресою: АДРЕСА_4 .

Згідно із Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №2 від 11.02.2025, ОСОБА_4 із 19 лютого 1967 року перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_7 , актовий запис №3.

Як вбачається із Відомостей з Реєстру Львівської міської територіальної громади про кількість зареєстрованих осіб №163290 від 24.06.2024, у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано четверо осіб: ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Статтями 1268 та 1269 ЦК України презюмується, що у разі, коли спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.

Згідно із зазначеними відомостями з Реєстру Львівської міської територіальної громади про кількість зареєстрованих осіб №163290 від 24.06.2024, ОСОБА_3 із 02.02.1988 зареєстрована та проживає у зазначеній квартирі, а відтак проживала у такій на момент смерті чоловіка ОСОБА_4 , не подала заяву про відмову від прийняття спадщини, тому вважається такою, що прийняла спадщину після його смерті, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, яка складається із 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 02.08.1968, ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , її батьками є: батько ОСОБА_4 , мати ОСОБА_3 .

Згідно із свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим 20.07.2017 Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до державного нотаріуса Четвертої львівської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_11 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкоємцем якої була його дружина ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак постановою від 07.11.2024 їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю факту прийняття спадщини за законом ОСОБА_3 після смерті її чоловіка ОСОБА_12 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Враховуючи наведене вище, ОСОБА_3 (мати позивачки), яка вважається такою, що прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 , що складається із 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 , а також такій належала 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 , померла, а у позивачки ОСОБА_1 , як спадкоємиці першої черги після смерті її матері, існують перешкоди для реалізації своїх спадкових прав, відтак суд приходить до висновку, що визнання права власності на 2/4 частини квартири АДРЕСА_1 є винятковим способом захисту, який підлягає захисту, відтак позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо вирішення судових витрат у справі, слід вказати таке.

Згідно із квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №6 від 04.12.2024, а також виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України від 05.12.2024, позивачкою ОСОБА_1 при поданні даної позовної заяви до суду сплачено судовий збір в сумі 1 211, 20 грн.

Оскільки в заяві від 19.02.2025 представник позивача адвокат Овчарук В.І. зазначив про те, що судові витрати позивачки слід залишити за нею, враховуючи принцип диспозитивності процесу, вказаний розмір судового збору слід залишити за позивачкою ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 13, 81, 89, 263 265 ЦПК України,

у х в а л и в:

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 2/4 частини квартири АДРЕСА_1 , після смерті її матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 21.02.2025.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивачка: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_4 .

Відповідач: Львівська міська рада, , м.Львів, пл.Ринок, 1.

Третя особа: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_4 .

Суддя Дмитро ТЕСЛЮК