Суддя Зайцева М. С.
Справа № 644/1625/25
Провадження № 2-о/644/94/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого Зайцевої М.С.,

за участі секретаря судового засідання Селіхової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про встановлення факту смерті,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить, з метою подальшої реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного свідоцтва про смерть, встановити факт смерті його матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Моспіно Пролетарського району міста Донецька, причина смерті хронічна судинно мозкова недостатність 2-3 ступеню, церебральний атеросклероз 2-3 ступеню.

В обґрунтування заяви зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 мати заявника, ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , однак проживала на тимчасово окупованій території у місті Моспіно, Пролетарського району м. Донецьк, Донецької області. Маючи в наявності свідоцтво про смерть від 03.04.2023 року, актовий запис про смерть №59, видані незаконними органами на тимчасово окупованої території України, заявник через свого представника звернувся щодо реєстрації смерті ОСОБА_2 до Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Проте, Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надав усну відмову в реєстрації смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Моспіно, Пролетарського району м. Донецьк з причини відсутні підстави для державної реєстрації смерті та видачі свідоцтва про смерть українського зразку відповідно до законодавства України на підставі наданих заявником документів та роз`яснив про необхідність отримати з цього приводу рішення суду, щодо встановлення факту смерті особи, яка померла на тимчасово окупованій території України. Станом на сьогодні у заявника відсутні документи, які дозволяють зареєструвати смерть згідно вимог національного законодавства та отримати свідоцтво про смерть, встановленого Україною зразка. Встановлення факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації смерті померлої особи, проведення якої покладено на державні органи України.

Представник заявника ОСОБА_3 надіслав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та заявника, заяву підтримав, просить задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надіслав суду письмові пояснення, відповідно до яких просив проводити розгляд справи за відсутності представника, заперечень щодо встановлення факту смерті не має.

Суд, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, дійшов наступних висновків.

Відповідно до актового запису про народження № 2007 від 25.02.1981 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками останнього є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно копії паспорта серії НОМЕР_1 громадянка України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженка м. Моспіно, Пролетарського району, Донецької області.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 у місті Моспине Пролетарського району Донецької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть та довідкою про смерть, які видані, окупаційною владою, тобто органом, створеним всупереч законодавства України, відповідними установами.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Згідно з п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

За правилами до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є членом сім`ї померлої ОСОБА_2 .

Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який триває до теперішнього часу.

Місто Моспине, Донецького району, Донецької області наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» віднесено до тимчасово окупованих Російською Федерацією території України.

Отже, органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження на території Донецької міської громади Донецького району Донецької області.

На підтвердження факту смерті заявник надав до суду свідоцтво про смерть та довідку про смерть, які видані створеним всупереч законодавства України, відповідною установою, з яких вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Таким чином, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про смерть особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки адже можливості збору доказів смерті особи на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право власності (спадкування), право на повагу до приватного та сімейного життя тощо.

Однак, державна реєстрація смерті ОСОБА_2 не була проведена на території України.

Враховуючи викладене, єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даних випадках є рішення суду про встановлення факту смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території.

У зв`язку з тим, що смерть ОСОБА_2 настала на території міста Моспине Донецького району Донецької області, де жодний орган державної влади України не працює, суд погоджується з тим, що отримати лікарське свідоцтво про смерть, встановленого зразка і виданого компетентним органом державної влади України, є неможливим.

Оскільки реєстрація органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті у місті Моспине Донецького району Донецької області неможлива, то суд вважає за необхідне встановити такий факт, задовольнивши вимоги заявника, які є доведеними та обґрунтованими.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 9-13, 19, 258, 259, 263-268, 315-317, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про встановлення факту смерті задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка народилась у місті Моспіно, Пролетарського району, Донецької області, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Моспине Донецького району, Донецької області, Україна.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Повний текст рішення складено та проголошено 25 лютого 2025 року.

Головуючий