Провадження №2-др/463/3/25
УХВАЛА

про розподіл судових витрат

05 лютого 2025 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Білоуса Ю.Б.

за участю секретаря судових засідань Козак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ОБРЕ» - адвоката Івашківа Юрія Володимировича про стягнення в порядку вимог ст.141,142 ЦПК України судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОБРЕ» про стягнення заробітної плати, -

в с т а н о в и в :

29.01.2025 року представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ОБРЕ» - адвокат Івашків Юрій Володимирович звернувся до суду із письмовою заявою, яка скерована на адресу суду засобами поштового зв`язку 24.01.2025 року, про стягнення в порядку вимог ст.141,142 ЦПК України судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОБРЕ» про стягнення заробітної плати.

Згідно поданої заяви просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОБРЕ», судові витрати (витрати на професійну правничу допомогу) у розмірі 6000.00 грн.

Заяву мотивує тим, що Личаківським районним судом м.Львова розглядалась справа №463/11211/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОБРЕ» про стягнення заробітної плати.

Користуючись свої правом передбаченим ст. 58 ЦПК України відповідач 13.01.2025 року уклав Договір № 1/01 про надання правової допомоги (професійної правничої допомоги) з АО «Івашків і Партнери». На підтвердження вищевказаного, до матеріалів справи було долучено копію Договору про надання правової допомоги та Ордер на надання правової допомоги.

У відповідності до строків визначених судом в ухвалі про відкриття провадження відповідачем було подано Відзив на позовну заяву. У відзиві на позовну заяву відповідачем було вказано, що попередній розрахунок судових витрат Відповідача, які пов`язані з розглядом даної судової справи в суді першої інстанції становить 10000,00 гривень, що складаються з витрат на професійну правничу допомогу, які Відповідач просив стягнути з Позивача.

Також у відповідності до ч.8 ст. 141 ЦПК України у відзиві було вказано, що докази понесених судових витрат та остаточний розрахунок судових витрат будуть надані Суду до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Вищевказана сума була визначена відповідно до п.п. 3.3. та 3.4. Договору про надання правової допомоги (професійної правничої допомоги) №1/01, в яких сторони погодили, що вартість однієї години надання правової допомоги становить 2 000,00 гривень. та клієнт зобов`язався сплатити Адвокатському об`єднанню гонорар в розмірі 10 000,00 грн., в якості передоплати за 5 годин надання професійної правничої допомоги.

Однак, в першому судовому засіданні, 20 січня 2025 року Позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву про відмову від позову, та зазначила, що ознайомившись з відзивом на позовну заяву зрозуміла, що її позов є безперспективним та нею було залучено неналежного відповідача, про що було вказано у відзиві.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 20.01.2025 року було закрито провадження у справі у зв`язку з відмовою позивача від позову.

Покликавшись на положення ч.3 ст. 142 ЦПК України, відповідно до якої У разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача, зазначив, що судові витрати, понесені Відповідачем, підлягають стягненню з Позивача.

Крім того, зазначив, що оскільки об`єм наданої правової допомоги був меншим ніж це попередньо передбачалось, між АО «Івашків і Партнери» та відповідачем було укладено Додаткову угоду №1 до Договору про надання правової допомоги №1/01, відповідно до якої зменшили суму визначену п 3.4. Договору до розміру реальної вартості правової допомоги. Так відповідно до п.1.1. Додаткової угоди: «Сторони домовились, що вартість наданої правової допомоги, визначеної в п. 1.3. Договору, а саме у справі за позовом ОСОБА_1 до Клієнта про стягнення заробітної плати, становив 6 000 грн..».

21 січня 2025 року клієнтом було сплачено погоджену суму вартості наданої правової допомоги, що підтверджується платіжною інструкцією №460, долученою до даної заяви.

В період з 13.01.2025 року по 22.01.2025 року АО «Івашків і Партнери» було надано наступну правову допомогу за Договором №1/01 від 13.01.2025 року та витрачено часу: Ознайомлення з матеріалами справи та підготовка відзиву на позовну заяву 2 год. 30 хв.; Підготовка до судового засідання та участь в судовому засіданні 20.01.2025 року 30 хв. Загалом витраченого часу станом на 21.01.2025 року 3 год. Загальна вартість наданої правової допомоги відповідно до умов Договору №1/01 від 13.01.2025 року та Додаткової угоди №1 до Договору 6 000,00 грн., що підтверджується актом №1-01/01/25 прийому-передачі наданої правової допомоги.

Враховуючи усі вищевказані докази, сума понесених позивачем судових витрат в суді першої інстанції становить 6 000,00 грн., що складаються з витрат на професійну правничу допомогу.

На підтвердження вказаних покликань долучив до поданої заяви відповідні письмові документи.

Позивач до судового засідання подала письмові заперечення на заяву представника відповідача про стягнення судових витрат, а також заяву про розгляд справи у її відсутності. Просила в задоволенні заяви про стягнення судових витрат відмовити. Крім того, зазначила, що в судовому засіданні 20.01.2025 року при розгляді клопотання позивача про залишення позову без розгляду, представник відповідача зазначив, що вказана у відзиві на позов сума судових витрат у вигляді витрат на правову допомогу є попередньою та орієнтовною, вимоги про стягнення такої представник відповідача в судовому засіданні 20.01.2025 року не заявляв.

Представник відповідача просив розгляд заяви проводити у його відстуності.

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Сторони у судове засідання не з`явились, тому фіксування судового процесу 05.02.2025 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Оглянувши матеріали заяви про стягнення судових витрат та додані до неї письмові документи, а також матеріали цивільної справи №463/11211/24, Провадження №2/463/631/25, суд приходить до висновку про наступне.

В провадженні Личаківського районного суду м.Львова перебували матеріали цивільної справи №463/11211/24, Провадження №2/463/631/25 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОБРЕ» про стягнення заробітної плати.

Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 20.01.2025 року у звязку з подачею позивача відповідної письмової заяви відповідно до вимог п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОБРЕ» про стягнення заробітної плати було залишено без розгляду.

Як вбачається зі змісту ухвали проти залишення позову без розгляду представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ОБРЕ» - адвокат Івашків Юрій Володимирович не заперечив, а тому його покликання в поданій заяві про те, що ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 20.01.2025 року було закрито провадження у справі у зв`язку з відмовою позивача від позову є необгрунтованими та суперечать матеріалам справи.

При цьому, суд наголошує, що процесуальні інститути залишення позову без розгляду та закриття провадження по справі відрізняються за своєю правовою природою, правовими підставами та наслідками.

А тому покликання представника відповідача на положення ч.3 ст.142 ЦПК України, відповідно до якої у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача, як на підставу мотивованості поданої заяви, суд вважає необгрунтованими.

Особливості розподілу судових витрат у випадку залишення позову без розгляду врегульовано положеннями ч.5-6 ст.142 ЦПК України, відповідно до яких у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору (ч.9 ст.141 ЦПК України).

Відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленій у постанові від 05 липня 2023 року, Справа № 911/3312/21, Провадження № 12-43гс22: 7.19. При компенсації правничих витрат відповідача у справі за рахунок позивача із застосуванням частини п`ятої статті 130 ГПК України (частини п`ятої статті 142 ЦПК України) має бути встановлена необґрунтованість дій позивача, пов`язаних з розглядом справи, та необхідність понесення витрат відповідачем з надання правничої допомоги в порушеній позивачем справі (необхідність ознайомлення адвокатом з матеріалами справи, подання відзиву відповідачем у справі, участь адвоката в судових засіданнях, вчинення дій щодо збирання доказів та інше). 7.20. Таким чином, компенсація витрат позивачем за надану правничу допомогу відповідачу у випадку залишення позову без розгляду здійснюється з дотриманням загальних процесуальних гарантій щодо розподілу судових витрат за наслідком розгляду спору по суті, з дотриманням вимог, передбачених частиною п`ятою статті 126, частиною восьмою статті 129 ГПК України (частиною п`ятою статті 137, частиною восьмою статті 141 ЦПК України).

Отже, для стягнення компенсації здійснених витрат, пов`язаних з розглядом справи, заявнику необхідно довести, а суду - встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені.

Тобто стягнення з позивача компенсації понесених учасником справи витрат, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, можливе лише у випадку встановлення необґрунтованості дій позивача. Отже відповідач повинен обґрунтовано заявити про наявність витрат, які виникли у зв`язку із поданням позову до нього і у подальшому закриттям провадження у справі або залишенням його без розгляду.

ЦПК України не містить норм, які б встановлювали критерії визначення необґрунтованості дій позивача. Проте, відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 16.02.2021 у справі № 905/121/19, від 13.05.2021 у справі № 910/16777/20, від 15.09.2021 у справі № 902/136/21, від 18.01.2022 у справі № 922/2017/17, очевидно, що під такими діями можна розуміти таку реалізацію позивачем своїх процесуальних прав, внаслідок якої виникають підстави для закриття провадження або залишення позову без розгляду. Тобто, ч. 5 ст. 142 ЦПК України не встановлює конкретні критерії для оцінки дій позивача на предмет обґрунтованості/ необґрунтованості, а тому такі встановлюються судом у кожній справі відповідно до встановлених обставин.

Разом з тим, поняття "необґрунтованість дій позивача" не є тотожним таким поняттям як "зловживання правом", "неправомірність дій" або ж "встановлення того, що спір виник внаслідок необґрунтованих дій позивача" (така правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 01.12.2022 у справі 922/2017/17).

Процедура розгляду заяви про розподіл судових витрат у випадку залишення позовної заяви без розгляду має здійснюватися з урахуванням особливостей, визначених частиною п`ятою статті 142 ЦПК України, та з урахуванням загальної чи спрощеної процедури позовного провадження, яка застосовувалася щодо розгляду позовної заяви в конкретній справі. У такому випадку процесуальним законом відповідачу надається право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, яким він може скористатись або не скористатись.

Як вбачається зі змісту поданої представником відповідача заяви ні на положення ч.5-6 ст.142 ЦПК України, ні на положення ч.9 ст.141 ЦПК України, як на підставу звернення до суду з відповідною заявою останній не покликається, та відповідно про необгрунтовані дії позивача, які б спричини понесення відповідачем відповідних судових витрат не заявляв.

Згідно матеріалів справи дійсно стороною відповідача було подано відзив на позов, в якому вказано, що попередній розрахунок судових витрат Відповідача, які пов`язані з розглядом даної судової справи в суді першої інстанції становить 10000,00 гривень, що складаються з витрат на професійну правничу допомогу, які Відповідач просив стягнути з Позивача.

Однак, згідно прослуханого звукозапису судового засідання, яке відбулось 20.01.2025 року, встановлено, що в такому представник відповідача адвокат Івашків Ю.В. на відповідне запитання головуючого щодо судових витрат зазначив, що розмір таких вказаний у відзиві на позов є попереднім та орієнтовним, більше того, стягувати такі з позивача сторона відповідача не планує.

З урахуванням наведеного в задоволенні заяви суд відмовляє.

Керуючись ст.ст. 141,142 ЦПК України, суд-

п о с т а н о в и в :

В заяві представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ОБРЕ» - адвоката Івашківа Юрія Володимировича про стягнення в порядку вимог ст.141,142 ЦПК України судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОБРЕ» про стягнення заробітної плати відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду в порядок та строки, передбачені ст.ст.354,355 ЦПК України.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 (місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОБРЕ» (зареєстроване місце знаходження: м.Львів, вул.Джерельна, 38, офіс 201, фактичне місце знаходження: м.Львів, вул.Шевська, 3, (ТЦ Вернісаж Lviv Mall), ) ;

Повний текс ухвали складено та підписано 05 лютого 2025 року.

Суддя: Білоус Ю. Б.