Справа №: 164/1068/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2025 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді Невара О.В.,

при секретарі Шумік О.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Маневичі справу за позовом ОСОБА_1 до Маневицької селищної ради Камінь-Каширського районуВолинської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Маневицької селищної ради Камінь-Каширського районуВолинської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно, вказавши, що вона являється спадкоємцем за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті її батька ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті ОСОБА_7 позивач у встановлений законом термін фактично прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заяви про відмову від спадщини вона не подавала. Ще за свого життя 21 листопада 2016 року ОСОБА_7 склав заповіт, який було посвідчено Лісівською сільською радою Маневицького району Волинської області, згідно якого все належне йому майно він заповів своєму сину ОСОБА_6 . Позивач являється інвалідом ІІ групи, має право на обов?язкову частку у спадщині. ОСОБА_6 після смерті батька ОСОБА_7 у встановлений законом термін фактично прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, подав відповідну заяву в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини. Заяви про відмову від спадщини він не подавав. Інших спадкоємців, які у визначений законом термін вчинили будь-які дії, що свідчать про прийняття ними спадщини після смерті ОСОБА_7 , ні за законом, ні за заповітом на вказане спадкове майно не має. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Посилаючись на зазначені обставини, позивач ОСОБА_1 просила суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на 1/14 частину житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , які належали ОСОБА_7 .

Позивач ОСОБА_1 , відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , представник відповідача - Маневицької селищної ради Камінь-Каширського району Волинської області в судове засідання не з`явилися, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленими про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , представник відповідача - Маневицької селищної ради Камінь-Каширського району Волинської області подали до суду заяви, в яких вказали, що проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 вони не заперечують, просили розгляд справи проводити у їх відсутності.

Враховуючи те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивача ОСОБА_1 , відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та представника відповідача - Маневицької селищної ради Камінь-Каширського району Волинської області.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення.

Згідно з ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ч. 1 ст. 1241 Цивільного кодексу України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов?язкова частка). Розмір обов?язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 являвся власником житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 . ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті ОСОБА_7 позивач у встановлений законом термін фактично прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заяви про відмову від спадщини вона не подавала. Ще за свого життя 21 листопада 2016 року ОСОБА_7 склав заповіт, який було посвідчено Лісівською сільською радою Маневицького району Волинської області, згідно якого все належне йому майно він заповів своєму сину ОСОБА_6 . Позивач являється інвалідом ІІ групи, має право на обов?язкову частку у спадщині. ОСОБА_6 після смерті батька ОСОБА_7 у встановлений законом термін фактично прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, подав відповідну заяву в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини. Заяви про відмову від спадщини він не подавав. Інших спадкоємців, які у визначений законом термін вчинили будь-які дії, що свідчать про прийняття ними спадщини після смерті ОСОБА_7 , ні за законом, ні за заповітом на вказане спадкове майно не має. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Зазначені обставини не оспорюються сторонами, а також це встановлено з досліджених судом письмових доказів, зокрема, свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 23 серпня 2017 року, свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 23 лютого 1990 року, свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 27 квітня 2017 року, заповіту від 21 листопада 2016 року, посвідченого Лісівською сільською радою Маневицького району Волинської області та зареєстрованого в реєстрі за № 64, довідки Маневицької селищної ради Камінь-Каширського району Волинської області № 338 від 13 березня 2024 року, витягу з погосподарської книги № 1 за 2017 рік села Лісове Камінь-Каширського району Волинської області, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 6 вересня 2022 року, технічного паспорта на будинковолодіння по АДРЕСА_1 , довідки ГУ Пенсійного фонду України у Волинській області № 802 від 18 березня 2024 року, постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 213/02-31 від 18 березня 2024 року, нотаріально посвідченої заявиОСОБА_6 про прийняття спадщини,повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори № 1120/01-16 від 20 листопада 2024 року.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 , являючись спадкоємцем за законом на 1/14 частину житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , які належали ОСОБА_7 , фактично набула право власності на вказане спадкове майно. На даний час право власності на нього ніким не оспорюється, а тому є всі підстави для визнання права власності на це спадкове майно за ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 2-5, 10-13, 76-81, 133, 141, 258-259, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 328, 1216, 1241, 1261, 1268-1270, 1296 Цивільного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/14 частину житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , які належали ОСОБА_7 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 .

Відповідач: ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 .

Відповідач: ОСОБА_5 , місце проживання: АДРЕСА_4 ,ідентифікаційний номер НОМЕР_8 .

Відповідач: ОСОБА_6 , місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_9 .

Відповідач: Маневицька селищна рада Камінь-Каширського району Волинської області, місцезнаходження: 44601, смт. Маневичі, вул. Незалежності, 30 Камінь-Каширського району Волинської області, .

Повний текст судового рішення складено 24 лютого 2025 року.

Суддя районного суду О.В. Невар