печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року Печерський районний суд м. Києва

суддя Матійчук Г. О.

секретар судового засідання Музика В. П.

справа №757/63755/21-ц

учасники справи:

заявник: Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві

стягувач: ОСОБА_1

божник: Державний бюджет України

заінтересовані особи: Державна казначейська служба України, Київська обласна прокуратура,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про заміну боржника у виконавчому листі Печерського районного суду м. Києва від 18.10.2024 року у справі №757/63755/21-цза позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Київської обласної прокуратури про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду, -

представник заявника - Яровий Я. В.

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2024 року через систему «Електронний суд» від заявника надійшла вказана заява, у якій просить замінити боржника за виконавчим листом Печерського районного суду м. Києва від 18.10.2024 року у справі № 757/63755/21-ц з «Державної казначейської служби України» на «Державний бюджет України».

В обґрунтування поданої заяви зазначено, що до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві надійшла заява ОСОБА_1 про виконання виконавчого листа Печерського районного суду м. Києва від 18.10.2024 року у справі №757/63755/21-ц про стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 120 000, 00 грн.

Виконавчий лист видано на виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 31.01.2023 року у справі №757/63755/21-ц, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного суду від 08.08.2023 року.

Згідно з резолютивною частиною рішення Печерського районного суду м. Києва від 31.01.2023 року у справі №757/63755/21-ц, грошові кошти у розмірі 120 000, 00 грн підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 з Державного бюджету України, однак боржником у виконавчому листі визначено Державну казначейську службу України ().

Вказує, що згідно з ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили підлягають обов`язковому виконанню, однак Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві позбавлене можливості виконати дане рішення, оскільки у виконавчому листі №757/63755/21-ц помилково вказано боржника Державну казначейську службу України замість Державного бюджету України, а отже вважає, що наявні підстави для заміни боржника у виконавчому провадженні, що стало підставою для звернення до суду із вказаною заявою.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначено складу суду від 18.12.2024 року для розгляду вказаної справи визначено суддю Матійчук Г. О.

23.12.2024 року суддею було направлено запит до відділу організаційного забезпечення з розгляду цивільних та адміністративних справ Печерського районного суду м. Києва для передачі судді матеріалів цивільної справи №757/63755/21-ц

13.01.2025 року матеріали цивільної справи №757/63755/21-ц передано судді Матійчук Г. О.

У судове засідання учасники справи не з`явились, повідомлялись належним чином.

Представник заявника Яровий Я. В. у прохальній частині заяви просив розглядати справу за відсутності представника Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи, оскільки згідно з ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд, дослідивши матеріали справ та заяву з додатками, встановив наступні обставини та дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 31.01.2023 року, справа №757/63755/21-ц, позов ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Київської обласної прокуратури про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду - задоволено частково: стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 120 000, 00 грн компенсації моральної шкоди, в задоволенні іншої частини позову - відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 08.08.2023 року, справа №757/63755/21-ц, апеляційну скаргу Київської обласної прокуратури та Державної казначейської служби України - залишено без задоволення, рішення Печерського районного суду м. Києва від 31 січня 2023 року - залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20.12.2023 року касаційну скаргу Київської обласної прокуратури - залишено без задоволення, рішення Печерського районного суду міста Києва від 31 січня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 08 серпня 2023 року - залишено без змін.

18.10.2024 року Печерським районним судом м. Києва видано виконавчий лист №757/63755/21-ц про стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 120 000, 00 грн компенсації моральної шкоди, боржник: Державна казначейська служба України, стягувач: ОСОБА_1 .

04.12.2024 року Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві через систему «Електронний суд» подало заяву про заміну боржника у виконавчому документі, у якій просить замінити боржника за виконавчим листом Печерського районного суду м. Києва від 18.10.2024 року у справі № 757/63755/21-ц з «Державної казначейської служби України» на «Державний бюджет України».

У статті 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій, визначених у Законі України «Про виконавче провадження» органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець (ч. 2 ст. 442 ЦПК України).

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Під час виконавчого провадження заміна сторони виконавчого провадження відбувається на підставі частин першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України, зокрема у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження

З урахуванням наведеного заміна боржника може відбуватись у випадку правонаступництва.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Під правонаступництвом у виконавчому провадженні розуміють заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від попередника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брала участі у виконавчому провадженні.

Правонаступництво - це перехід суб`єктивного права (а у широкому розумінні - також і юридичного обов`язку) від однієї особи до іншої (правонаступника).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 червня 2020 року у справі №264/5957/17 (провадження № 14-37цс20) зазначила, що поняття «правонаступництво юридичної особи», «правонаступництво прав та обов`язків юридичної особи» і «процесуальне правонаступництво юридичної особи-сторони у справі» мають різний зміст.

Правонаступництво юридичної особи має місце у випадку її припинення шляхом реорганізації: злиття, приєднання, поділу, перетворення (частина перша статті 104 ЦК України). У такому разі відбувається одночасне правонаступництво (передання) прав і обов`язків юридичної особи або, іншими словами, одночасне правонаступництво щодо майна, прав і обов`язків юридичної особи (частина друга статті 107 ЦК України). Тому правонаступництво юридичної особи, так само як і спадкове правонаступництво (стаття 1216 ЦК України), завжди є універсальним, тобто передбачає одночасний перехід до правонаступника за передавальним актом або розподільчим балансом (частина перша статті 104, статті 106-109 ЦК України) і прав, і обов`язків юридичної особи, яка припиняється шляхом реорганізації (пункти 37, 38, 40-43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 910/5953/17 (провадження № 12-98гс19)).

Натомість правонаступництво прав та обов`язків юридичної особи не завжди є наслідком правонаступництва юридичної особи. А тому перше може бути не тільки універсальним (ч. 1 ст. 104 ЦК України), але й сингулярним, тобто таким, за якого до правонаступника переходить певне право кредитора чи обов`язок боржника.

Разом з цим, заявник наполягає на заміні боржника у виконавчому листі у справі №757/63755/21-ц із Державної казначейської служби України на Державний бюджет України, однак жодних доказів правонаступництва не надає суду, посилаючись лише на неможливість виконання рішення суду у справі №757/63755/21-ц.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначає Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року №845 (далі - Порядок №845).

Відповідно до п. 2 Порядку № 845 боржники - визначені в рішенні про стягнення коштів державні органи, розпорядники бюджетних коштів (бюджетні установи), а також одержувачі бюджетних коштів в частині здійснення передбачених бюджетною програмою заходів, на які їх уповноважено, які мають відкриті рахунки в органах Казначейства, крім рахунків із спеціальним режимом використання.

Виконавчі документи - оформлені в установленому порядку виконавчі листи судів та накази господарських судів, видані на виконання рішень про стягнення коштів, а також інші документи, визначені Законом України «Про виконавче провадження»

Пунктом 3 Порядку №845 визначено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Відповідно до пункту 35 Порядку №845 безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації) шкоди, заподіяної фізичним особам, незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що провадить оперативнорозшукову діяльність, досудове розслідування, органу прокуратури або суду, здійснює Державна казначейська служба України ().

Для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 35 цього Порядку в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок. Безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Казначейством за рахунок і в межах бюджетних призначень, передбачених у державному бюджеті на зазначену мету (пункт 38 Порядку № 845).

Таким чином, на Державну казначейську службу України покладається обов`язок безспірного списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації) шкоди, заподіяної фізичним особам, незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що провадить оперативнорозшукову діяльність, досудове розслідування, органу прокуратури або суду.

Щодо твердження заявника про неможливість виконання рішення суду у справі №757/63755/21-ц, то суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 435 ЦПК України визначено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч. 3 ст. 435 ЦПК України).

Таким чином, у разі не можливості виконання рішення суду ст. 435 ЦПК України передбачено право сторони подати заяву про встановлення або зміну способу або порядку виконання рішення суду.

Заява про заміну боржника у виконавчому документі не є заявою про встановлення або зміну способу або порядку виконання рішення суду у розумінні ст. 435 ЦПК України, а тому посилання заявника на ст. 435 ЦПК України про подання заяви про заміну боржника у виконавчому документі є безпідставними.

Із заявою про зміну способу або порядку виконання рішення заявник до суду не звертався.

Згідно ч. 1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд зауважує, що Головним управлінням Державної казначейської служби України у м. Києві у поданій заяві не ставиться питання про виправлення помилки у виконавчому документі.

Заявником у заяві порушено лише питання щодо заміни боржника у виконавчому листі.

Проте, зважаючи на вищевикладене, підстави для заміни боржника у виконавчому листі відсутні.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про заміну боржника у виконавчому листі Печерського районного суду м. Києва від 18.10.2024 року у справі №757/63755/21-ц за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Київської обласної прокуратури про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду.

Разом з тим, суд вважає за необхідне відмітити, що боржник або стягувач у разі виявлення помилки, допущеної при оформленні або видачі виконавчого листа не позбавлений права звернутись до суду із заявою про виправлення помилки у виконавчому листі на підставі ст. 432 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 129-1 Конституції України,Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 4, 5, 12, 13, 18, 260, 353-355, 432, 435, 442, 15.5) Перехідних положень ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про заміну боржника у виконавчому листі Печерського районного суду м. Києва від 18.10.2024 року у справі №757/63755/21-ц за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Київської обласної прокуратури про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному вебпорталі судової влади України за вебадресою: http://court.gov.ua/fair/sud2606.

Суддя Г.О.Матійчук