Справа № 626/197/25
Провадження № 2/626/316/2025
18.02.2025 року м. Берестин
Красноградський районний суд Харківської області у складі:
головуючої судді Бєлостоцької О.В.,
за участю секретаря Івашкіної Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, -
Ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 22 січня 2025 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача Петренко Н.С. звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи за його відсутності; заперечень проти ухвалення заочного рішення не висловив.
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явиласть про час і місце його проведення була належним чином повідомлена, причини неявки не повідомила, відзив на позовну заяву не подала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280, 281 ЦПК України.
З`ясувавши позицію представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
03 липня 2023 року між ТОВ «Будинок комфорту» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» укладено Договір факторингу № 01.02-28/23, відповідно до п.п.2.1, 2.2 якого ТОВ «Будинок комфорту» відступило ТОВ «Росвен Інвест Україна», а ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуло права вимоги згідно з Реєстром боржників, який складається сторонами в паперовому вигляді та у формі електронного документа. Загальний розмір заборгованостей складається із заборгованості боржників зі сплати сум орендної плати за договорами оренди; сум неустойки, обов`язок сплати яких виникає у зв`язку з невиконанням боржниками умов договорів оренди; сум вартості викупу орендованого майна, що фактор (ТОВ «Росвен Інвест Україна») матиме право самостійно нарахувати боржникам за договорами оренди у зв`язку із розірванням договорів оренди внаслідок прострочення сплати боржниками орендної плати за договорами оренди (а.с.36-41).
Відповідно до платіжної інструкції № 9196 від 10 липня 2023 року ТОВ «Росвен Інвест Україна» здійснено оплату на рахунок ТОВ «Будинок комфорту» у розмірі 7200000 грн гривень за договором факторингу № 01.02-28/23 від 03 липня 2023 року (а.с. 47).
Рішенням єдиного учасника ТОВ «Росвен Інвест Україна» № 1 від 25 березня 2024 року змінено назву з ТОВ «Росвен Інвест Україна» на ТОВ «Свеа Фінанс» (а.с. 49).

За вказаних обставин, суд вважає встановленим факт переходу права вимоги до відповідача від ТОВ «Будинок комфорту» до ТОВ «Свеа Фінанс».

ТОВ «Свеа Фінанс» направило на адресу ОСОБА_1 сповіщення від 27.06.2024 року № 18611763, яким повідомило про укладення договору факторингу № 01.02-28/03 від 03.07.2023 року, про розірвання договору оренди з правом викупу № № 067 від 04 червня 2021 року та висунуло вимогу про погашення заборгованості за вказаним договором оренди, яка станом на 28.06.2024 року становить 43623грн 36коп і складається із : простроченої заборгованості за орендними платежами в розмірі 17496 грн 00коп, заборгованості за пенею в розмірі 8631 грн 36коп, вартості неповернутого об`єкту оренди в розмірі 17496 грн 00коп (а.с.34-35).

Відповідно до ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 2 статті 639 ЦК України також визначено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків, яка оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4, 5 ст. 11 Закону).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Між сторонами склалися правовідносини з приводу виконання зобов`язання за договором оренди.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Судом встановлено, що права вимоги за договором оренди майна з правом викупу № 067 від 04 червня 2021 року, укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «Будинок комфорту» на підставі договору факторингу від 03 липня 2023 року № 01.02-28/23 перейшли до позивача по справі.

Відповідачкою ОСОБА_1 не надано доказів на підтвердження належного виконання зобов`язань за договором оренди майна з правом викупу № 067 від 04 червня 2021 року, наданий позивачем розрахунок заборгованості не спростовано, з урахуванням чого суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідачки на користь позивача слід стягнути заборгованість за вказаним договором, яка станом на 18.06.2024 року складається із заборгованості за простроченими орендними платежами у розмірі 17 496 грн 00 коп, заборгованості за пенею за договором у розмірі 8631 грн 36 коп, заборгованості за вартістю орендованого майна, донарахованої позивачем у розмірі 17 496 грн 00 коп, а всього - 43623 грн 36 коп (а.с.28).

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2422 грн 40 коп (а.с.8) відповіднл жл ч.1 ст.141 ЦПК України слід покласти на відповідачку.

Керуючись ст.ст.4, 12, 76-81, 89, 137, 141, 258-259, 263-268, 274, 280 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (місцезнаходження: 03124, м.Київ, Бульвар Вацлава Гавела, будинок 6; ідентифікаційний код в ) до ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості за договором - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» заборгованість за договором оренди з правом викупу №067 від 04 червня 2021 року, яка виникла станом на 18 червня 2024 року і складається із заборгованості за простроченими орендними платежами у розмірі 17 496 грн 00 коп, заборгованості за пенею за договором у розмірі 8631 грн 36 коп, заборгованості за вартістю орендованого майна, у розмірі 17 496 грн 00 коп, а всього - 43623 (сорок три тисячі шістсот двадцять три) гривні 36 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складений 24 лютого 2025 року.

Суддя