Провадження 2/175/1649/24
УХВАЛА

20 лютого 2025 року Дніпропетровський районний суд

Дніпропетровської області

у складі: головуючого

судді Васюченка О.Г.

з секретарем Кульпіною Л.Г..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області в смт. Слобожанське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у липні 2024 року за допомогою поштового зв`язку звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

14 серпня 2024 року постановлена ухвала про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначене судового засідання.

В судові засідання призначені на 17 вересня 2024 року, 09 жовтня 2024 року, 09 січня 2025 року позивач не з`явилась, про час та дату повідомлялась належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази, проте про причини своєї неявки суд не повідомила відповідних заяв або клопотань не надавала, в судове засідання призначене на 20 лютого 2025 року позивач в котре не з`явилась, про час та дату повідомлялась належним чином, проте від позивача відповідних клопотань чи заяв не надходило, про причини неявки позивача не відомо.

Підтверджуючих документів про поважність причини неявки в судове засідання, позивача ОСОБА_1 суду не надано. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, однак неодноразово без поважних причин не з`явилася до судового засідання.

Згідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Загальнообов`язкові процесуальні правила ст. 223 ЦПК України є свого роду формою реалізації гарантій особи (кожного) на звернення до суду за захистом свого порушеного права чи обмеження свобод. У них іманентно презюмується, що кожен, хто звертається до суду за захистом свого права, відповідно до принципів верховенство права, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, гласності і відкритості судового процесу, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, буде активним учасником судового провадження, зможе безпосередньо чи опосередковано через свого представника отримати судовий захист свого права.

Правила цієї статті встановлюють умови та підстави, які спрямовані не те, щоб учасники судового процесу й, зокрема, суд не могли свавільно обмежити право особи на судовий розгляд справи по суті заявлених вимог через ухвалення будь-якого виду судового рішення, що припинить провадження у справі. Водночас правила цієї статті прописують наслідки та умови, які можуть настати для особи, яка не дотримується правил (процесу) судового провадження.

Згідно з ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Залишаючи позов без розгляду, суд також зважає на недотримання позивачем принципу добросовісності, закріпленого у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Згідно з вимогами ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Крім того, при прийнятті рішення про залишення позову без розгляду, суд приходить до переконання, що таке рішення не буде визначати обмеження права позивача на звернення до суду, так як він не втрачає права знов звернутися до суду з таким саме позовом. Разом з тим, продовження розгляду справи, буде порушувати вимоги ст.ст. 223, 257 ЦПК України, та може призвести до порушення розумного строку її розгляду.

Суд встановив, що розглядати позовні вимоги за наявності матеріалів без участі позивача неможливо, клопотання про розгляд справи у її відсутність не надходило, належним чином повідомлена позивач в судове засідання неодноразово не з`явилася без поважних причин, тому суд вважає за необхідне позовну заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду у зв`язку з неявкою позивача.

Керуючись ст. ст. 131, 223, 257, 260, 353-355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що вона має право звернутися до суду із позовом повторно, після усунення умов, що були підставою для залишення позову без розгляду.

Ухвала набрала законної сили 20 лютого 2025 року.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 354 ЦПК України з урахуванням положень п. 3 Розділу XII ПРИКІНЦЕВИХ ПОЛОЖЕНЬ ЦПК України.

Суддя О.Г. Васюченко