Справа № 945/1847/24
Провадження № 2/489/387/25
24 лютого 2025 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого судді Костюченко Г.С.,
за участю секретаря судового засідання Козловської А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (далі ТОВ «Діджи Фінанс») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
У серпні 2024 року ТОВ «Діджи Фінанс» звернулося до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором № 200522598 від 05.05.2016 у розмірі 44 426,47 грн. та понесені судові витрати.
Як на підставу позовних вимог вказано, що 11.04.2016 між Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» (далі Банк, ПАТ «Банк Михайлівський») та відповідачем ОСОБА_1 було укладено угоду № 200522598 щодо кредитування. Відповідно до умов кредитного договору Банк надав позичальнику у користування кредитні кошти в розмірі 10 999,9 грн., з встановленим строком користування з 05.05.2016 по 05.05.2017, а відповідач зобов`язався повернути отримані кошти у встановлений в кредитному договорі строк та сплати відсотки за користування ними.
Таким чином, Банк, правонаступником якого є позивач, виконав свої зобов`язання за кредитним договором належним чином, в той же час відповідач порушила умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків. У зв`язку із чим, станом на 14.06.2024 загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 29 679,91 грн., з яких 9 954,32 грн. заборгованість за кредитом та 19 725,59 заборгованості за відсотками.
Посилаючись на порушення відповідачем своїх зобов`язань позивач просить стягнути наведену заборгованість з відповідача.
Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 30.09.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.
Про розгляд справи сторони повідомлені належним чином.
Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та просив позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Направлена на адресу відповідача судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судовий розгляд.
Відзиву на позовну заяву відповідачем не надано.
Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.
Суд, дослідивши матеріали справи та встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.
Як вбачається з матеріалів справи, що 05.05.2016 між ПАТ «Банк Михайлівський» (надалі Банк) та ОСОБА_1 у формі заяви був укладений кредитний договір № 200522598 (далі - Договір). Відповідно до умов Договору Банк надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 10 999,9 грн., з встановленим строком користування з 05.05.2016 по 05.05.2017 зі сплатою до 5 числа кожного місяця щомісячного платежу в розмірі 1082,00 грн. та останнього платежу 1077,90 грн.
Отриманні в кредит кошти відповідачем були використані на споживчі потреби, а саме придбання мобільного телефону APPLE IPhone 6s 16GB Space Gray, що позивач підтвердив товарним чеком № 3434007 від 05.05.2016, вартістю 13 999,90 грн.
20.07.2020 між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №7_БМ, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №200522598, укладеним 05.05.2016 між Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «Діджи Фінанс».
Відповідно до витягу з додатку №1 до Договору факторингу №7_БМ про відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 20 липня 2020 року, загальна заборгованість ОСОБА_1 за договором №200522598 від 05.05.2016 складає 29 679,91 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту 9 954,32 грн., заборгованості за доходами 19 725,59 грн., а також вказана дата закінчення кредитного договору 05.05.2017.
Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Заборгованість відповідача за кредитним договором № 200522598 від 05.05.2016 року - 29 679,91 грн. Сума збитків з урахуванням 3% річних 2 674,96 грн. Сума збитків інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань - 12 071,60 грн. Разом заборгованість становить - 44 426,47 грн.
Вказану заборгованість, яка відповідачем не погашена, позивач, як новий кредитор, просить стягнути з відповідача.
Вирішуючи даний спір суд виходить з наступного правового регулювання.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України).
За правилами статей 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статі 611 ЦК України).
Частиною першою статті 1054ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі статтею 638 цього ж Кодексу, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Стаття 513 ЦК України передбачає, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з положеннями статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За вимогами статті 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України.) Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що відповідач порушила взяті на себе грошові зобов`язання, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 44 426,47 грн., який нічим не спростовано, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 422,40 грн.
Керуючись статтями4,19,141,263-265 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» заборгованість за договором № 200522598 від 05.05.2016 у розмірі 44 426,47 грн. (сорок чотири тисячі чотириста двадцять шість гривень 47 коп.), а також судовий збір в сумі 2 422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.)
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Відомості про учасників справи:
Відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , остання відома адреса проживання: АДРЕСА_1 ,
Повний текст судового рішення складено 24.02.2025.
Суддя Г.С.Костюченко