У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

21.02.2025 м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Баран О.І., розглянувши питання про відкриття провадження у справі:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ),

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ,

предмет позову: встановлення факту, що має юридичне значення

в с т а н о в и в:

10 грудня 2024 року (вх.36384/24) на адресу Франківського районного суду м. Львова надійшла указана позовна заява, відповідно до якої позивач просить суд встановити факт, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , - частину квартири АДРЕСА_3 .

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 16.12.2024 указану позовну заяву залишено без руху, встановлено процесуальний строк для усунення недоліків зазначених в мотивувальній частині ухвали.

Копія вищевказаної ухвали надсилалась позивачу на адресу, вказану у поданій позовній заяві, засобами поштового зв`язку рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулось на адресу суду із відміткою установи поштового зв`язку на конверті «за закінченням терміну зберігання».

Судом повторно 03.02.2025 направлено позивачу копію вищевказаної ухвали засобами поштового зв`язку рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулось на адресу суду із відміткою установи поштового зв`язку на конверті «адресат відсутній за вказаною адресою».

Крім цього, копію ухвали Франківського районного суду м. Львова від 16.12.2024 скеровувано на офіційну електронну адресу представника позивача, адвоката Колодій Ю.Ю., « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (належність якої захиснику підтверджується як змістом позовної заяви, так і даними Єдиного реєстру адвокатів України за посиланням: https://erau.unba.org.ua/profile/22732), що підтверджується довідкою про доставку електронного листа від 16.12.2024 о 20:18:27.

Суддя виходить з того, що якщо учасник надав суду електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши її у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник справи бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них. З огляду на це, суд, який комунікує з учасником за допомогою повідомлених ним засобів, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення.

Подібна позиція міститься у постановах Верховного Суду від 27.04.2023 у справі № 727/474/16-ц (провадження № 61-8157св22), від 26.04.2023 у справі № 127/32270/21 (провадження № 61-12567св22), від 20.01.2023 у справі № 465/6147/18 (провадження № 61-8101св22), від 30.11.2022 у справі № 759/14068/19 (провадження № 61-8505св22), від 30.11.2022 у справі №725/486/22 (провадження № 61-7107 св22).

В умовах воєнного стану надсилання судових рішень на електронну пошту, яка зазначена учасником процесу в поданих ним документах як власна електронна адреса, є доцільним і спрямованим на досягнення мети, яка полягає у повідомленні учасника процесу про ухвалене судове рішення (постанова Верховного Суду від 28.04.2023 у справі № 904/272/22).

Об`єднана палата Касаційного адміністративного суду у постанові від 08.02.2024 у справі №480/8341/22 дійшла висновку, що суд не зобов`язаний дублювати рішення в ситуації, коли позивач як фізична особа не має офіційної електронної адреси, але її має адвокат, який представляв в суді його інтереси. Відтак, надсилання електронної копії судового рішення адвокату як представнику позивача на офіційну електронну адресу є належним і достатнім способом вручення судового рішення учаснику справи.

Враховуючи викладене, є всі підстави вважати, що судом вжито всіх заходів для надіслання позивачу копії ухвали від 16.12.2024 та позивач повідомлений належним чином про залишення позовної заяви без руху.

При цьому позивач про зміну адреси суд не повідомляла, будь-яких заяв та повідомлень на адресу суду не надсилала, ні позивач, ні її представник провадженням у справі не цікавились.

Так, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19, від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

Реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що позивач, як сторона, що задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Тож, сам лише факт неотримання поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки це зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надала суду таку адресу для направлення кореспонденції, вказавши її у своїй скарзі. До таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 18.12.2019 року у справі № 2-4159/12 (провадження № 61-4961св19).

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001.

Разом з тим, станом на 21.02.2025, тобто понад два місяці, недоліки, зазначені в ухвалі судді Франківського районного суду м. Львова від 16.12.2024, не усунуто, будь-яких клопотань процесуального характеру не подано.

Крім цього, об`єктивних даних про обставини, в тому числі пов`язані із воєнним станом в Україні, які би перешкоджали виконанню ухвали суду, не встановлено.

Суддя дійшов висновку, що без усунення зазначених недоліків позовна заява не може бути прийнята до провадження суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Частинами 5, 6 ст.185 ЦПК України встановлено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

У зв`язку з тим, що представник позивача не усунув вказані в ухвалі недоліки у встановлений строк, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід вважати неподаною та повернути останньому.

Керуючись ст. 14, 185, ЦПК України, суддя -

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення - визнати неподаною та повернути позивачеві.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення.

Копію позовної заяви залишити в суді (ч. 6 ст. 185 ЦПК України).

Роз`яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із такою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви (ч. 7 ст. 185 ЦПК України).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу (ч. 3 ст.354 ЦПК України).

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://court.gov.ua/.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому у ст. 261 ЦПК України.

Суддя: Баран О.І.