Номер провадження: 22-ц/813/2433/25
Справа № 495/8691/23
Головуючий у першій інстанції Волкова Ю.Ф.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Вадовської Л.М.,

Комлевої О.С.,

за участю:

секретаря Козлової В.А.,

представника ОСОБА_1 адвоката Племениченка Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_2 та Селянського (фермерського) господарства «Широкий Лан» на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06 вересня 2024 року, повний текст якої складено 09 вересня 2024 року, про заміну заходу забезпечення позову, постановлену під головуванням судді Волкової Ю.Ф., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Селянського (фермерського) господарства «Широкий Лан» про стягнення заборгованості за договором позики, третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Селянського (фермерського) господарства «Широкий Лан» про визнання недійсним договору позики,

встановив:

22.08.2023 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до СФГ «Широкий Лан» про стягнення заборгованості за договором позики.

23.08.2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на все рухоме і нерухоме майно СФГ «Широкий Лан», а також накладення заборони суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав на нерухоме майно та державної реєстрації рухомого майна здійснювати будь-які реєстраційні дії та приймати будь-які рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, а також проводити державну реєстрацію щодо рухомого майна, в тому числі набуття, зміни та припинення таких прав на нерухоме майно та скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно у відповідних реєстрах та базах даних щодо всього рухомого та нерухомого майна, яке належить СФГ «Широкий Лан», місцезнаходження якого зареєстровано за адресою: Одеська область, Іванівський район с. Великий Буялик вул. Преображенська 161-А (т.1, а.с.22-28).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 серпня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову було відмовлено (т.1, а.с.33-37).

31.08.2023 року позивач ОСОБА_2 знову звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із заявою про забезпечення позову (т.1, а.с.40-47).

Ухвалю від 01 вересня 2023 року заяву позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову було задоволено частково та накладено заборону суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав на нерухоме майно та державної реєстрації рухомого майна здійснювати будь-які реєстраційні дії та приймати будь-які рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, а також проводити державну реєстрацію щодо рухомого майна, в тому числі набуття, зміни та припинення таких прав на нерухоме майно та скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно у відповідних реєстрах та базах даних щодо всього рухомого та нерухомого майна, яке належить СФГ «Широкий Лан» (т.1, а.с.57-63).

Ухвалою того суду від 30 жовтня 2023 року було задоволено заяву представника ОСОБА_1 адвоката Племениченка Г.В. і залучено ОСОБА_1 до участі у даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору (т.1, а.с.110-112).

В свою чергу, 06.02.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із самостійними вимогами за зустрічним позовом до ОСОБА_2 , СФГ «Широкий Лан» про визнання недійсним договору позики (т.1, а.с.147-151).

28.08.2024 представник третьої особи ОСОБА_1 - адвокат Племениченко Г.В. звернувся до суду із клопотанням про заміну одного заходу забезпечення позову іншим та накласти арешт на все нерухоме та рухоме майно, яке належить СПГ «Широкий Лан» (т.2, а.с.-2).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06.09.2024 року допущено заміну застосованого ухвалою суду від 01.09.2023 у справі № 495/8691/23 заходу забезпечення позову іншим та:

- скасовано заборону суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав на нерухоме майно та державної реєстрації рухомого майна здійснювати будь-які реєстраційні дії та приймати будь-які рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, а також проводити державну реєстрацію щодо рухомого майна,в тому числі набуття,зміни та припинення таких прав на нерухоме майно та скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно у відповідних реєстрах та базах даних щодо всього рухомого та нерухомого майна, яке належить Селянському (фермерському ) господарству «Широкий Лан».

- накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, яке належить СФГ «Широкий Лан» (т.2, а.с.53-55).

В апеляційних скаргах ОСОБА_2 та СФГ «Широкий Лан» ставлять питання про скасування ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06.09.2024 року, ухвалення нового судового рішення, яким відмовити у задоволенні заяви зміну застосованого заходу забезпечення позову (т.2, а.с.60-63, 66-74).

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 адвокат Племениченко Г.В. просить апеляційну скаргу СФГ «Широкий Лан» залишити без задоволення, ухвалу суду від 06.09.2024 року залишити без змін, посилаючись на необґрунтованість апеляційної скарги (т.2, а.с.97-102).

Вирішуючи питання про слухання справи у відкритому судовому засіданні, за участю представника ОСОБА_1 адвоката Племениченка Г.В., у відсутність інших учасників справи, колегія суддів виходить із того, що всі учасники справи були належним чином повідомлені про час і місце судового засідання (а.с.128-132, 135).

У зв`язку з цим, колегія суддів зазначає, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція), кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, ЄСПЛ в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції.

Також слід зазначити, що відповідно до ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність. Згідно зі ст. 12-2 вказаного Закону в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. Згідно зі ст. 26 вказаного Закону правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. Явка сторони до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою, а тому перешкоди для розгляду справи в даному випадку відсутні.

На підставі викладеного, а також враховуючи, що в своїх рішеннях ЄСПЛ наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, колегія суддів вирішила слухати справу участю представника ОСОБА_1 адвоката Племениченка Г.В., тана підставі наявних у справі доказів.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційних скарг, виходячи з наступних підстав.

Із клопотання представника третьої особи ОСОБА_1 адвоката Племениченка Г.В. від 28.08.2024 року про зміну заходу забезпечення позову вбачається, що застосовані 01.09.2023 року заходи забезпечення позову перешкоджають виконанню рішення Іванівського районного суду Одеської області від 13 червня 2019 року, яке набрало законної сили, ухваленого за позовом ОСОБА_1 до СФГ «Широкий Лан». Зазначеним судовим рішенням, у цивільній справі № 499/275/17, з СФГ «Широкий Лан» на користь ОСОБА_1 було стягнуто заборгованість у сумі 240 291,60 доларів США (т.2, а.с.4-6, 7-13, 18-24).

Як вбачається з матеріалів даної цивільної справи, 22.08.2023 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до СФГ «Широкий Лан» про стягнення заборгованості за договором позики від 27.04.2019 у сумі 324 000 доларів США.

Крім того, 31.08.2023 ОСОБА_2 подав заяву про забезпечення позову, шляхом арешту усього рухового та нерухомого майна, яке належить СФГ «Ширкий Лан», а також заборони суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав на нерухоме майно та державної реєстрації рухомого майна, здійснювати будь-які реєстраційні дії та приймати будь-які рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, а також проводити державну реєстрацію щодо рухомого майна, в тому числі набуття, зміни та припинення таких прав на нерухоме майно та скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно у відповідних реєстрах та базах даних щодо всього рухомого та нерухомого майна, яке належить СФГ «Широкий Лан» (т.1, а.с.28).

Як було зазначено вище, ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01 вересня 2023 заяву про забезпечення позову було задоволено частково; постановлено: заборонити суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав на нерухоме майно та державної реєстрації рухомого майна, здійснювати будь-які реєстраційні дії та приймати будь-які рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, а також проводити державну реєстрацію щодо рухомого майна, в тому числі набуття, зміни та припинення таких прав на нерухоме майно та скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно у відповідних реєстрах та базах даних щодо всього рухомого та нерухомого майна, яке належить СФГ «Широкий Лан» (Одеська область Іванівський район, с. Великий Буялик, вул. Преображенська, 161-А) (т.1, а.с.57-63, т.2, а.с.14-17).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області суду від 28 серпня 2024 року було відмовлено у задоволенні клопотання представника третьої особи ОСОБА_1 адвоката Племениченка Г.В. про скасування вищевказаних заходів забезпечення позову (т.1, а.с.246-247).

Саме зазначені обставини стали підставою звернення представника третьої особи ОСОБА_1 - адвоката Племениченко Г.В. до суду із клопотанням про заміну одного заходу забезпечення позову іншим.

У відповідності до ч.1 ст. 156 ЦПК України за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим.

Колегія суддів зазначає, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, або до набрання законної сили рішенням про відмову в позові.

Арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна. За правовою сутністю цей вид забезпечення позову обмежує право відповідача розпоряджатися спірним майном, без позбавлення відповідача та інших осіб права користування ним.

Враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, їх вжиття щодо нерухомого майна не вимагає обмеження в користуванні ним.

Обгрунтовуючи застосовані заходи забезпечення ОСОБА_2 в ухвалі від 01.09.2023, суд вказав, що заборона відчуження нерухомого майна не виключає його використання.

Суд першої інстанції правильно вказав, що арешт майна і заборона на відчуження майна є самостійними видами (способами) забезпечення позову, обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном, але вони є різними для виконання ухвали про забезпечення позову, тому суттєвого значення у виборі їх застосування немає для вирішення справи та способу забезпечення позову.

Таких правових позицій дотримується Верховний Суд, які викладені в його постанові від 19.02.2021 року (справа № 643/12369/19).

Зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про те, що враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову у цій справі (збереження майна, належного СФГ «Широкий Лан»), зміст первісного позову (стягнення заборгованості за договором позики), та зміст заявленого позову третьої особи (визнання договору позики недійсним) суд дійшов правильного висновку, що заміна застосованого заходу забезпечення позову на арешт майна не вплине негативно на право відповідача та інших осіб користуватися майном, проте арешт майна СФГ «Широкий Лан»), цілком виконає мету забезпечення позову у цій справі.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявники апеляційних скарг не надали суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх заперечень проти позовних вимог, і доводів апеляційних скарг.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів також зазначає, що Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, доводи апеляційних скарг її не спростовують, оскільки ухвала прийнята у відповідності до вимог процесуального права, у зв`язку з чим апеляційні скарги слід залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381 384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та Селянського (фермерського) господарства «Широкий Лан» залишити без задоволення.

Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06 вересня 2024 року про заміну заходу забезпечення позову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24.02.2025 року

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Л.М. Вадовська

О.С. Комлева