Справа № 561/1136/21 Головуючий у 1 інстанції: Світличний Р. В.
Провадження № 22-ц/802/50/25 Доповідач: Федонюк С. Ю.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

21 лютого 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Федонюк С. Ю.,

суддів - Матвійчук Л. В., Данилюк В. А.,

перевіривши апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_1 на рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 12 січня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Зарічненської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Зарічненського районного суду Рівненської області від 12 січня 2022 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Не погодившись із даним рішенням суду, ОСОБА_1 , як особа, яка не брала участі у справі, через свого адвоката Поляк М. В. у грудні 2023 року оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 05 листопада 2024 року апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі, ОСОБА_1 на рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 12 січня 2022 року в даній справі залишено без руху, надано апелянту строк для усунення недоліку десять днів з дня вручення копії даної ухвали. Зокрема, заявнику необхідно було звернутися до суду апеляційної інстанції із клопотанням (заявою) про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення та навести причини пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними.

На виконання вимог даної ухвали апеляційного суду ОСОБА_1 через свого представника Цуркан Д. Ю. подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 02 грудня 2024 року визнано наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження неповажними. Продовжено особі, яка не брала участі у справі, ОСОБА_1 строк на усунення недоліків апеляційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. Зокрема, судом надано можливість особі, яка подає апеляційну скаргу, звернутися до суду апеляційної інстанції з обґрунтованою заявою про поновлення строку апеляційного оскарження судового рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 12 січня 2022 року з підтвердженням належними і допустимими доказами обставин пропуску строку з наведенням інших підстав.

В ухвалі апеляційним судом наголошено на тому, що вирішення питання про поновлення процесуального строку належить до дискреційних повноважень суду і у кожній конкретній справі суд має перевіряти, чи є обставини, на які посилається заявник, такими, що свідчать про наявність поважних причин для поновлення строку.

З матеріалів справи вбачається, що з позовом до суду ОСОБА_2 звернулася в листопаді 2021 року.

В ході касаційного розгляду даної справи Верховним Судом позивачем було вказано, що ОСОБА_1 про рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 12 січня 2022 року стало відомо не 21 листопада 2023 року, а значно раніше.

Також зі змісту постанови суду касційної інстанції слідує, що позивач стверджувала, що ОСОБА_1 ще 22 березня 2021 року було відомо, що ОСОБА_2 здійснює процедуру успадкування за заповітом спірного житлового будинку, оскільки саме 22 березня 2021 року здійснено технічну інвентаризацію житлового будинку, в якому проживає ОСОБА_1 зі своєю сім`єю.

Крім того, зазначалось, що 22 липня 2022 року ОСОБА_2 подарувала спірний житловий будинок своєму сину ОСОБА_3 і ІНФОРМАЦІЯ_1 на його ім`я переоформлено в оператора системи розподілу ПрАТ «Рівнеобленерго» особовий рахунок домогосподарства на споживання електричної енергії.

Також вказано, що ще з липня 2022 року рахунки на оплату спожитої електричної енергії надходили на адресу проживання ОСОБА_1 та були вже оформлені на ім`я сина позивачки ОСОБА_3 і сплачувались ОСОБА_1 , отже це свідчить про те, що останній був обізнаний про оформлення позивачкою права на спадкове майно.

Тобто, стверджувалось, що саме з березня 2021 року ОСОБА_1 було відомо про порушення його прав, а не з 21 листопада 2023 року, як він вказує.

При скасуванні попереднього судового рішення апеляційного суду в цій справі Верховним Судом у постанові від 02 жовтня 2024 року зазначено, що суд вважає такі аргументи касаційної скарги обгрунтованими у цій частині.

Вказано, що суд апеляційної інстанції, поновлюючи ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 12 січня 2022 року, не звернув уваги на те, що ОСОБА_1 не звертався до суду з клопотанням про поновлення такого строку і, відповідно, не навів об`єктивні обставини, які безумовно перешкодили йому вчасно оскаржити судове рішення у справі.

Учинивши такі процесуальні дії, апеляційний суд взяв на себе функцію сторони у справі, так як мотивував причини поважності пропуску цього строку, не маючи для цього відповідного клопотання учасника справи, який би аргументував ці доводи.

Під час нового розгляду справи апеляційний суд повинен повторно вирішити питання про відкриття апеляційного провадження з наведенням обґрунтованих мотивів наявності підстав для відкриття чи відмови у відкритті апеляційного провадження у цій справі.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 417 ЦПК України вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Разом з тим, у поданому клопотанні про поновлення пропущеного строку жодних мотивів з даного приводу не зазначено і не спростовано доводи позивача.

Копію ухвали апеляційного суду від 02 грудня 2024 року було направлено апелянту на його поштову адресу та отримано ним 10 грудня 2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Станом на день постановлення даної ухвали суду 21 лютого 2025 року зазначені недоліки апеляційної скарги ОСОБА_4 у наданий строк не усунуто.

Згідно із ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч. 4 даної статті, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Згідно із п.4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Зазначеною нормою чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку апеляційного оскарження. Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти всі можливі та залежні від нього дії, використовувати в повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені чинним законодавством.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Верховний Суд у постанові від 12 жовтня 2022 року у справі № 345/2935/21 (провадження № № 61-2472 св 22) вказав на те, що зловживання процесуальними правами може мати форму штучного ускладнення цивільного процесу, ускладнення розгляду справи в результаті поведінки, що перешкоджає винесенню рішення у справі або вчиненню інших процесуальних дій.

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Оскільки апелянтом у встановлений судом апеляційної інстанції строк не подано до апеляційного суду заяви із зазначенням інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, то у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Керуючись статтями 127, 354, 357, 358 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, ОСОБА_1 на рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 12 січня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Зарічненської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду упродовж тридцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий

Судді