Справа № 277/165/25
У Х В А Л А

"20" лютого 2025 р. смт Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Т.Г. Корсун, за участю секретаря судового засідання М.М. Сороки, представника органу ДВС не з`явився, розглянувши в селищі Ємільчине подання головного державного виконавця Звягельського відділу державної виконавчої служби у Звягельському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мельник Марини Вячеславівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Ємільчинського районного суду Житомирської області надійшло подання головного державного виконавця Звягельського відділу державної виконавчої служби у Звягельському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому вона просила тимчасова обмежити у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом №277/126 виданого 28.05.2019 про стягнення з ОСОБА_1 на користь потерпілої ОСОБА_2 150000 грн. моральної шкоди.

Подання мотивує тим, що у провадженні державного виконавця перебуває виконавче провадження №59347298 з примусового виконання виконавчого листа №277/126, що виданий 28.05.2019 Ємільчинським районним судом Житомирської області про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 150000 грн. моральної шкоди. 18.06.2019 постановою про відкриття виконавчого провадження було відкрито виконавче провадження №59347298 з примусового виконання вищевказаного виконавчого документа, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження. Однак боржник ОСОБА_1 не надав декларацію. Крім того, 18.06.2019 винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на майно, що належить боржнику, відомості про що внесено до відповідних реєстрів обтяжень нерухомого майна за № 32716273 від 07.08.2019 року. Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно інформації наданої на запити боржник отримує дохід в ТОВ «Київська насосна станція», транспортні засоби за боржником не зареєстровані. 07.06.2023 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, яку з накладенням електронного цифрового підпису направлено на виконання до банківських установ в порядку електронного документообігу. Дана постанова прийнята та опрацьована в AT «Приватбанк» - часткове виконання, АТ «Райффайзен Банк» - часткове виконання, іншими банками повернуто без виконання (відсутність рахунків/кліснта). У зв`язку з цим 07.06.2023 зроблено вимогу щодо наявності коштів на рахунку. Станом на 07.06.2023 кошти на рахунках відсутні. При періодичних вимогах щодо наявності коштів на рахунку, кошти у боржника відсутні. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта згідно якого встановлено, що за боржником не зареєстроване майно. ОСОБА_1 одержує доходи в ТОВ «Київська насосна станція» (КНК), однак кошти сплачуються не в повному обсязі та залишок заборгованості становить 464 487,63 грн.

Враховуючи викладене, рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів.

Згідно із вимогами ст. 441 ЦПК України суд негайно розглядає подання про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Головний державний виконавець Звягельського відділу державної виконавчої служби у Звягельському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мельник М.В. будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд подання без її участі.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про недоведеність обґрунтованості подання, поданого приватним виконавцем в заявлених ним межах, та про відсутність існування правових підстав для його задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

За приписами ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як вбачається з матеріалів подання, державним виконавцем Ємільчинського районного відділу виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Бернацькою Я.В. 18.06.2019 відкрито виконавче провадження №59347298 по виконанню виконавчого листа №277/126, виданого 28.05.2019 Ємільчинським районним судом Житомирської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь потерпілої ОСОБА_2 150000 грн. моральної шкоди.

Крім того, 18.06.2019 відкрито виконавче провадження №59347121 по виконанню виконавчого листа №277/126, виданого 28.05.2019 Ємільчинським районним судом Житомирської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь потерпілої ОСОБА_3 18800 грн. матеріальної шкоди, 150000 грн. моральної шкоди, а всього кошти в сумі 168800 грн., а також 18.06.2019 відкрито виконавче провадження №59346902 по виконанню виконавчого листа №277/126, виданого 28.05.2019 Ємільчинським районним судом Житомирської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь потерпілого ОСОБА_4 9844,17 грн. матеріальної шкоди, 150000 грн. моральної шкоди, а всього кошти в сумі 159844,17 грн.

Пунктом 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Випадки тимчасових обмежень права громадян України на виїзд за кордон та підстави для застосування таких обмежень визначені в ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», згідно якої громадянину України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Приписами ст.441 ЦПК України унормовано, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Отже, суд зазначає про те, що нормами діючого законодавства передбачена можливість тимчасового обмеження виїзду за кордон боржника лише у разі ухилення боржником від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

Як роз`яснив Верховний Суд України у листі від 01.02.2013 «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Тобто, відсутність майна чи достатньої суми грошових коштів, не свідчить про вчинення свідомих дій боржником, спрямованих на ухилення від виконання судового рішення.

Отже однією з підстав для відмови у задоволенні подання є неповнота вчинення виконавчих дій, відсутність доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов`язань і відомостей про обізнаність боржника щодо наявності відкритого виконавчого провадження та строків його добровільного виконання.

В даному випадку, як вбачається зі змісту подання, обґрунтованість та вмотивованість звернення до суду із такими вимогами державний виконавець обумовлює неподанням боржником декларації та наявністю невиконаного рішення суду.

Разом з тим, законодавством встановлено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Таким чином, неподання декларації та наявність самого лише зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон, якщо не доведений факт ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань

У даному випадку в матеріалах подання державного виконавця відсутні докази свідомого ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання рішення суду, водночас державний виконавець в поданні зазначає, що боржник ОСОБА_1 одержує доходи в ТОВ «Київська насосна станція» та сплачує кошти не в повному обсязі.

Судом також встановлено, що державним виконавцем не надано належних, достовірних та достатніх доказів, які «поза розумним сумнівом» могли б свідчити про те, що боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, умисно ухиляється від виконання, покладених на нього зобов`язань по сплаті боргу.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Суду не надано жодних доказів на підтвердження того, що боржнику відомо про відкрите виконавче провадження, чи мали місце виклики боржника державним виконавцем до відділу Державної виконавчої служби і доказів того, що боржник не з`являється без поважних причин до відділу Державної виконавчої служби на такі виклики, а також доказів, які б давали підстави вважати, що боржник може виїхати за кордон, не виконавши зобов`язань.

Окрім цього до подання не додано доказів, які містять відомості про прийняття держаним виконавцем заходів щодо виконання виконавчого листа у повному обсязі, не зазначено, які обставини дають підстави вважати, що божник ОСОБА_1 має намір виїхати за кордон, не обґрунтовано, яким чином застосування до боржника обмеження у праві виїзду за межі України буде сприяти виконанню рішення суду та погашенню ним заборгованості.

Відповідно до ст.13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, так як пов`язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Стецов проти України» від 11.05.2021 Європейський суд вважає, що, по-перше, намір боржника у разі несплати судового боргу важко встановити та значною мірою така оцінка суб`єктивна; по-друге, це не може бути єдиною підставою для обмеження, яке є предметом спору, якщо воно триває довше, аніж протягом короткого початкового періоду. Відповідна служба має бути спроможна пояснити, яким чином заборона на поїздки може сприяти стягненню заборгованості з урахуванням конкретного випадку заявника та інших обставин справи.

Указом Президента України № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 введено воєнний стан.

У зв`язку з введенням в Україні правового режиму воєнного стану та на виконання вимог Закону України «Про правовий режим воєнного стану» визначено правила виїзду за межі України окремих категорій осіб. За загальним правилом на період дії правового режиму воєнного стану чоловікам - громадянам України, віком від 18 до 60 років, а також жінкам-військовозобов`язаним обмежено виїзд за межі України.

Відтак, у випадку якщо ОСОБА_1 є військовозобов`язаним, він і так обмежений у праві виїжджати за межі України.

Відповідно до ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Крім того, ст. 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

З врахуванням наведеного, враховуючи введення в Україні воєнного стану, не доведеністю подання щодо необхідності обмеження права на свободу пересування боржника з метою стягнення несплаченого боргу, та не доведеністю того, що таке обмеження дійсно сприятиме погашенню заборгованості, суд приходить до висновку щодо відмови у його задоволенні.

Керуючись ст.ст. 247, 258, 260, 261, 353, 354, 441 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання головного державного виконавця Звягельського відділу державної виконавчої служби у Звягельському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мельник Марини Вячеславівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржене в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду згідно ст. 354 ЦПК України.

Суддя Т.Г.Корсун