ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.,

суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.

секретар судового засідання Лідовська А.А

сторони справи:

позивач - Публічне Акціонерне Товариство «Перший Український Міжнародний банк»

відповідачі: - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача 1 ОСОБА_1 на рішення Дружківського міського суду Донецької області від 31 липня 2024 року, ухваленого суддею Хомченко Л.І. у м. Дружківка Донецької області, повне судове рішення складено 09 серпня 2024 року,

ВСТАНОВИВ

У грудні 2013 року Публічне Акціонерне Товариство «Перший Український Міжнародний банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки.

В обґрунтування позову зазначено, що 24 грудня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний банк» (далі Банк) правонаступником всіх прав та зобов`язань якого є ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (надалі за текстом Позивач, Банк), та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір №5895544 зі змінами та доповненнями, відповідно до умов якого Позивач зобов`язався надати Відповідачу кредит у розмірі: 660 000,00 гривень (шістсот шістдесят тисяч гривень 00 копійок), (далі Кредитний договір), а Відповідач 1 зобов`язався використати кредит за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути Банку кредит частинами в розмірах, в порядку та в строки, визначені Кредитним договором.

В забезпечення виконання вимог за кредитним договором №5895544 від 24.12.2007 року, між Закритим акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний банк» та ОСОБА_2 був укладений Іпотечний договір №5936937 від 24.12.2007 р., відповідно до якого в іпотеку Банку було передано наступне нерухоме майно: нежитлове приміщення, реєстраційний номер: 1400338, загальна площа: 736,40 кв.м., Б нежитлове приміщення: відповідно до Витягу з реєстру права власності на нерухоме майно від 05.12.2007 р. №16927276, виданого комунальним підприємством «Артемівське бюро технічної інвентаризації». Адреса місцезнаходження предмети іпотеки: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.1.1 Іпотечного договору за рахунок предмета іпотеки задовольняються вимоги Іпотекодаржетеля до ОСОБА_1 за кредитним договором №5895544 від 24 грудня 2007 року у повному обсязі, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу, та/або процентів за Основним зобов`язанням. Кредитним договором встановлені взаємні права і обов`язки сторін.

Так, на Позивача згідно з пунктом 2.1. Кредитного договору покладений обов`язок надати Відповідачу обумовлену Кредитним договором суму кредиту.

Позивач належним чином виконав свої обов`язки за Кредитним договором, відкривши Відповідачу позичковий рахунок та надавши йому обумовлені Кредитним договором грошові кошти у повному обсязі. Позивач вважає, що діями Відповідачів порушені законні права Позивача (зокрема - на повернення основної суми кредиту, наданої Відповідачу 1 відповідно до умов Кредитного договору, та сплату процентів за користування кредитом), які підлягають захисту в суді згідно статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 р. №2453-VI, статті 16 Цивільного кодексу України №435-IV від 16.01.2003 року.

Відповідач 1, в свою чергу, зобов`язався використати кредит за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути Банку кредит в повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені Кредитним договором. Вказані обов`язки закріплено, зокрема, у пунктах 2.1., 3.4.1., 3.4.2. та інших пунктах Кредитного договору. Відповідно до пункту 1 статті 1048 Цивільного кодексу України розмір і порядок отримання процентів за договором позики встановлюється договором. Правила статті 1048 Цивільного кодексу України поширюються й на кредитний договір (пункт 2 статті 1054 Цивільного кодексу України).

Відсотки, нараховані з моменту видачі кредиту по 23.06.2011р., сплачені Боржником у повному обсязі.

Починаючи з 23.07.2011 р. Відповідач 1 порушує виконання взятих на себе зобов`язань щодо сплати частини кредиту та процентів за користування кредитом.

Таким чином, сума нарахованих та несплачених процентів за Кредитним договором за користування кредитом станом на 10.12.2013р. включно склала: 169 666,27 гривень (сто шістдесят дев`ять тисяч шістсот шістдесят шість гривень 27 копійок). (детальний розрахунок додається до заяви).

Згідно з п. 1.4. та п. 3.2.1. Кредитного договору Відповідач 1 зобов`язався повернути Банку Кредит в повному обсязі згідно графіку, наведеному в додатку №1 до Кредитного договору, в строк до 24 (двадцять четвертого) грудня 2014 року. В зв`язку з нездійсненням Відповідачем 1 у встановлені кредитним договором строки платежів за кредитом та нарахованими процентами, у Відповідача 1 виникла прострочена заборгованість за сумою кредиту.

Згідно з п. 3.5.7. Кредитного договору Банк набуває право вимагати від Відповідача 1 дострокового повернення всього кредиту разом із розрахованими процентами при невиконанні Позичальником зобов`язань, передбачених Кредитним договором.

Починаючи з 26.07.2010 р. Відповідачем 1 також не виконується зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту. Вищевикладене свідчить про настання несприятливої події, передбаченої п.3.5.7. Кредитного договору, а саме: «у випадку невиконання Позичальником обов`язків, передбачених даним Договором, в тому числі відносно забезпечення повернення кредиту тощо».

Відповідно до ч. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» і п. 3.5.7. Кредитного договору у випадку настання зазначеної вище події Банк набуває право вимагати від Відповідача 1 достроково повернути виданий кредит разом із розрахованими процентами, а Відповідач 1 зобов`язаний виконати таку вимогу Банку і повернути отриманий кредит в повному обсязі разом із процентами за користування кредитом, в строк не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів з моменту отримання відповідної вимоги.

Враховуючи вищевикладене, Позивач 17.11.2011 р., керуючись ч. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», п.2 ст.1050 Цивільного кодексу України та п.п. 3.5.7, 3.5.8. Кредитного договору, направив Відповідачу рекомендованим листом на адресу Відповідача, вказану у ст.7 Кредитного договору, письмову Вимогу (Вих. № DON -23/990 від 14.11.2011 р.) про дострокове повернення всієї суми кредиту та нарахованих процентів за користування кредитом (надалі за текстом Вимога, копія додається).

Згідно з п.6.6. Кредитного договору будь-які повідомлення та документи, які надаються Банком Позичальнику згідно умов Кредитного договору, вважаються наданими належним чином, якщо вони надіслані рекомендованим листом або телеграмою за місцем проживання Позичальника, вказаним у ст.7 Кредитного договору, та вважаються отриманими Позичальником на сьомий день з дня реєстрації Банком рекомендованого листа або телеграми у відділенні поштового зв`язку/телеграфі (при цьому, Позичальник несе ризик отримання таких листів та телеграм у строк, що перевищує 7 (Сім) календарних днів).

Пункти 6.7, 6.8 Кредитного договору встановлюють, що Позичальник несе повну відповідальність за правильність своїх реквізитів, вказаних у Кредитному договорі, та зобов`язаний протягом усього строку дії цього Договору забезпечувати отримання рекомендованих листів та телеграм від Банка за адресою свого місця проживання, вказаною в Кредитному договорі, а у разі невиконання зазначеного обов`язку, несе ризик настання пов`язаних з цим несприятливих наслідків. У випадку зміни своїх реквізитів, вказаних у Кредитному договорі, Позичальник зобов`язаний попередньо, а у випадку неможливості попереднього повідомлення, протягом 3 (трьох) календарних днів, письмово повідомляти Банк про такі зміни. Жодних повідомлень Відповідача про зміну його реквізитів, вказаних у Кредитному договорі, Кредитор не отримував.

Таким чином, Вимога про дострокове повернення кредиту, направлена Банком на адресу Відповідача, вказану в Кредитному договорі, вважається отриманою останнім з 24.11.2011р. (копії Вимоги та повідомлення про вручення поштового відправлення додаються).

Відповідно, передбачений чинним законодавством України та Кредитним договором 30-денний строк на виконання Відповідачем вимоги Банку достроково повернути кредит у повному об`ємі разом з нарахованими процентами та пенею за порушення строків виконання зобов`язань за Кредитним договором або усунути порушення умов Кредитного договору закінчився 24.12.2011 р. Однак, в порушення п. 3.5.8 Кредитного договору зазначені Вимоги Позивача не були виконані Відповідачем у вказаний строк, у зв`язку з чим починаючи з 25.12.2011 р. у Відповідача виникла прострочена заборгованість перед Банком за основною сумою кредиту в повному обсязі.

Таким чином, заборгованість Відповідача перед Позивачем за основною сумою кредиту станом на 10.12.2013 р. включно складає 570 475,88 гривень (п`ятсот сімдесят тисяч чотириста сімдесят п`ять гривень 88 копійок) (розрахунок заборгованості додається до заяви). Порушення Відповідачем 1 умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 Цивільного кодексу України встановлює принцип обов`язковості виконання договору.

Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 31 липня 2024 року позовні вимоги задоволені.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», заборгованість за Кредитним договором №5895544 від 24.12.2007 року у розмірі: 837 829,95 гривень (вісімсот тридцять сім тисяч вісімсот двадцять дев`ять гривень 95 копійок), з яких: заборгованість за сумою кредиту складає 570 475,88 гривень (п`ятсот сімдесят тисяч чотириста сімдесят п`ять гривень 88 копійок);заборгованість за непогашеними в строк відсотками за користування кредитом складає 169 666,27 гривень (сто шістдесят дев`ять тисяч шістсот шістдесят шість гривень 27 копійок);сума пені за порушення строків виконання зобов`язань за Кредитним договором складає 91 087,80 гривень (дев`яносто одна тисяча вісімдесят сім гривень 80 копійок); сума штрафів за порушення обов`язків, передбачених пп.4.3.2-4.3.6 Кредитного договору, складає 6 600,00 гривень (шість тисяч шістсот гривень 00 копійок);

Звернуто стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором №5936937 від 24.12.2007 року, а саме: нежитлове приміщення, реєстраційний номер: 1400338, загальна площа: 736,40 кв.м., Б - нежитлове приміщення: відповідно до Витягу з реєстру права власності на нерухоме майно від 05.12.2007 р. №16927276, виданого комунальним підприємством «Артемівське бюро технічної інвентаризації». Адреса місцезнаходження предмети іпотеки: АДРЕСА_1 ., яка належить іпотекодавцю на праві приватної власності, на підставі Біржевого контракту (договір купівлі-продажу) №398 Н від 25.12.2011 року, укладений між Іпотекодавцем та Відкритим Акціонерним Товариством «Артемівськ_Сервіс», зареєстровано Артемівським бюро технічної інвентаризації, що підтверджується Витягом про реєстрацію право власності на нерухоме майно номер витягу 733671, реєстраційний номер 1400338 від 09.06.2003 року, записано в книгу №4 номер запису 419 належить на праві приватної власності ОСОБА_2 для задоволення вимог ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" до ОСОБА_1 , шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах з визначенням вартості предмета іпотеки в порядку виконавчого провадження.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1720,5 грн. на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний банк».

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 1720,5 грн. на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний банк».

Відповідач -1 ОСОБА_1 , будучи незгодною з ухваленим судовим рішенням подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність і необґрунтованість оскаржуваного рішення суду просить його скасувати, ухвалити нове рішення про відмову позивачу у задоволенні позову.

При цьому скаржник зазначає, що надані позивачем копії доказів є доказами, які виконані з грубими порушеннями, які не містять відповідних вимог, визначених у законодавстві. Звертає увагу на відсутність у позивача оригіналів доказів, які підтверджують укладення спірного кредитного договору. Вказує, що висновок експерта №16-3 від 19.07.2021 є неналежним доказом, оскільки висновки не відповідають дійсним обставинам справи, наполягає на тому, що вона не підписувала заяву про визнання боргу від 10.03.2021.

Окрім того, звертає увагу на те, що суд стягнув з Відповідача -2 судовий збір на користь позивача, що є незаконним, оскільки ОСОБА_2 є інвалідом другої групи.

Скаржник вважає, що оскільки позивачем суду не надано оригіналів доказів на підтвердження укладення кредитного договору, позивачем недоведено розмір кредитної заборгованості, що є підставою для відмови у позові. Вказує, що розрахунок заборгованості не може слугувати належним та допустимим доказом, який підтверджує розмір кредитної заборгованості, а тому цей доказ не може братися судом до уваги.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , позивач ПАТ «Перший Український Міжнародний банк», посилаючись на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить відмовити в задоволенні скарги та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

12 лютого 2025 року на адресу суду апеляційної інстанції від ОСОБА_1 надійшло клопотання про проведення апеляційного розгляду справи, призначеного на 18 лютого 2025 року на 12.10 годин без участі Відповідача -1. Наполягає на задоволенні апеляційної скарги та просить її задовольнити з викладених в апеляційній скарзі підстав.

Заслухавши суддю-доповідача, думку представника позивача ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» Сидоровою Ю.В., яка заперечували проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , з викладених у відзиві підстав, просила рішення суду залишити без змін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог доводів апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24 грудня 2007 року між позивачем - ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк» та відповідачем ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №5895544, відповідно до умов якого йому було надано кредит у розмірі 660 000 гривень, а відповідач ОСОБА_3 зобов`язався використати кредит за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути банку кредит частинами в розмірах, в порядку та в строки, визначені кредитним договором (а.с.9-17 т.1).

З метою виконання вимог за кредитним договором №5895544 від 24.12.2007 року між позивачем ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк» та відповідачем ОСОБА_2 був укладений Іпотечний договір №5936937 від 24.12.2007 р., відповідно до якого в іпотеку Банку було передано нерухоме майно: нежитлове приміщення, реєстраційний номер 1400338, загальною площею 736,40 кв.м., Б нежитлове приміщення, відповідно до Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 05.12.2007 року № 16927276, виданого КП «Артемівське БТІ», яке розташоване за адресою: Донецька область, м. Артемівськ, вул. Куйбишева, буд.23 (а.с.21-27)

ПАТ «Перший Український міжнародний банк» є правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства «Донгорбанк», який в свою чергу був перейменований з ЗАТ «Донгорбанк», що підтверджується статутом Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк», зареєстрованого 18.11.2011 року державним реєстратором Виконавчого комітету Донецької міської ради за № 4005678 (а.с.63-70).

У порушення норм закону та умов договору відповідач- ОСОБА_1 зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим позивачем їй було надіслано вимогу №DON-23/990 від 14.11.2011 року про дострокове повернення всієї суми кредиту та нарахованих процентів за користування кредитом, але вимоги позивача відповідач-1 не виконала (а.с.18-19).

Враховуючи зазначені порушення зобов`язань за кредитним договором відповідач- ОСОБА_1 станом на 10.12.2013 року має заборгованість 837 829 , 95 грн., яка складається з наступного: 570 475,88 грн. - заборгованість за кредитом; 169 666,27 - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 91 087,80 - пеня; 6 600 - штраф.

Згідно висновку експерта №16-3 від 19.07.2021 року підпис від імені ОСОБА_1 у заяві про визнання боргу від 10.03.2021 року виконаний ОСОБА_1 . Рукописні цифрові записи від імені ОСОБА_1 у заві про визнання боргу від 10 березня 2011 року, у графі ,,(дата),, виконані ОСОБА_1 (арк.с.1-5 т.6 ).

Згідно з умовами п.п. 1.1,1.7,3.3 іпотечного договору за рахунок предмету іпотеки позивач має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням, а також відшкодувати в повному обсязі всі свої витрати, пов`язані із реалізацією прав, що випливають з іпотечного договору.

У зв`язку з невиконанням відповідачем ОСОБА_1 зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом позивачем була надіслана вимога №DON-61/452 від 22.05.2012 року відповідачам про усунення порушення основного зобов`язання. (а.с.32-33)

Відповідач ОСОБА_2 вимогу банку про усунення порушення відповідачем- ОСОБА_1 основного зобов`язання не виконав.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги Банку в повному обсязі, виходив з їх доведеності та обґрунтованості.

2014, не є сумами, які отримані на підставі Договору.

За вимогами ст.ст.263, 264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, ;що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов`язаний з`ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обовязково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

У спорі, пов`язаному із стягненням заборгованості за кредитним договором підлягають встановленню обставини, як наявності між сторонами договірних правовідносин, так і невиконання позичальником взятих на себе зобов`язань.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч.1 ст.626, ч.1 ст.628 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст.625 ЦК України).

Частиною 2 ст.1054 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

За змістом ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Так, матеріалами справи встановлено, що 13.03.2014 року заочним рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області позов Публічного Акціонерного Товариства «Перший Український Міжнародний банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» заборгованість за кредитним договором №5895544 від 24.12.2007 року у розмірі 837 829 грн. 95 коп. (вісімсот тридцять сім тисяч вісімсот двадцять дев`ять гривень 95 копійок).

Звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №5936937 від 24.12.2007 року, а саме: нежитлове приміщення, реєстраційний номер 1400338, загальною площею 736,40 кв.м., Б нежитлове приміщення, відповідно до Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 05.12.2007 року № 16927276, виданого КП «Артемівське БТІ», яке розташоване за адресою: Донецька область, м. Артемівськ, вул. Куйбишева, буд.23, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_2 для задоволення вимог ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» до ОСОБА_1 шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах з визначенням вартості предмета іпотеки в порядку виконавчого провадження.

Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , солідарно судовий збір в сумі 3441 грн. на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний банк».

Відповідачі подавали заяву про перегляд заочного рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 13.03.2014, яка ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 22 грудня 2014 року була визнана неподаною та повернута заявникам разом з доданими до заяви додатками.

Відповідачі оскаржили зазначену вищу ухвалу в апеляційному порядку, яка 23.04.2015 року ухвалою Апеляційного суду Запорізькі області скасована з направленням справи до суду першої інстанції.

04 червня 2015 року згідно ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області скасовано заочне рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 13 березня 2014 року по цивільній справі за позовом Публічного Акціонерного Товариства «Перший Український Міжнародний банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки. Призначено цивільну справу до розгляду.

10.12.2015 рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області відмовлено в повному обсязі в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 16 червня 2016 року рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 10.12.2015 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 04.10.2017 року скасовано ухвалу від 16 червня 2016 і рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 10.12.2015 року, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи провадження у справі ухвалами суду першої інстанції двічі зупинялося з підстав хвороби відповідачів.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 02 жовтня 2018 року задоволено клопотання представників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвоката Гавриш Ірини Іванівни про призначення експертизи.

Призначено по справі судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлені питання:

1.Ким, ОСОБА_1 чи іншою особою, виконано підпис від імені ОСОБА_1 в заяві про визнання боргу від 10 березня 2011 року?

2.Ким, ОСОБА_1 чи іншою особою, виконано запис дати «10.03.2011 г.» в тексті заяви про визнання боргу від 10 березня 2011 року?

3.Чи є в представленому підписі Коряк Людмилою Олександрівною на заяві від 10 березня 2011 року ознаки навмисного копіювання підпису ОСОБА_1 , або ознаки, що свідчать про виконання підпису іншою особою з наміром зображення підпису від імені ОСОБА_1 , чи інші ознаки підробки підпису?

Проведення експертизи доручено експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені заслуженого професора М.С. Бокаріуса (61177 місто Харків, вулиця Золочівська, 8а). Провадження у справі зупинено до проведення експертизи.

Ухвалою Артемівський міськрайонного суд у Донецької області від 23 листопада2018 року поновлено провадження у справі.

30 листопада 2018 року ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області провадження по справі зупинено на час проведення судової почеркознавчої експертизи, призначеної ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 02 жовтня 2018 року. Для проведення експертизи в розпорядження експертів направлено матеріали цивільної справи №219/10735/13-ц, оригінал заяви від 10 березня 2011 року, експериментальні зразки почерку та підпису ОСОБА_1 , а також оригінали документів з вільними зразками почерку та підпису ОСОБА_1 , виконаними до 2011 року.

Ухвалою судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області 30 січня 2019 року поновлено провадження по справі і справу призначено до розгляду.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області 30.09.2020 року задоволено клопотання представників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвоката Гавриш Ірини Іванівни про призначення експертизи. задовольнити.

Призначено по справі судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставити питання:

1.Ким, ОСОБА_1 чи іншою особою, виконано підпис від імені ОСОБА_1 в заяві про визнання боргу від 10 березня 2011 року?

2.Ким, ОСОБА_1 чи іншою особою, виконано запис дати «10.03.2011 г.» в тексті заяви про визнання боргу від 10 березня 2011 року?

Проведення експертизи доручено експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз (вул. Липинського, 54, м. Львів, 79024).

Для проведення експертизи в розпорядження експертів направлено матеріали цивільної справи №219/10735/13-ц (провадження №2/219/347/18), оригінал заяви від 10 березня 2011 року, а також оригінали представлених представником відповідачів документів з вільними зразками почерку та підпису Коряк Л.О. звіту суб`єкта малого підприємництва фізичної особи платника єдиного податку за другий квартал 2009 року, звіту суб`єкта малого підприємництва фізичної особи платника єдиного податку за перший квартал 2009 року, договору суборенди №СА 10/08-01 від 10 серпня 2011 року, книгу обліку №2/2 прибутків та витрат від 4 січня 2011 року. оригінал заяви ОСОБА_1 від 10 березня 2011 року. Зупинено провадження до отримання результатів експертизи.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 21 лютого 2023 року поновлено провадження у справі та справу призначено до розгляду.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 23.11.2023 року витребувано з Міністерства соціальної політики відомості з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб інформацію (персональні дані) про взятих на облік осіб, які переміщуються з районів проведення воєнних (бойових) дій, щодо відповідачів.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 18 грудня 2023 року у відмовлено у задоволенні клопотання відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі.

Згідно висновку експерта №16-3 від 19.07.2021 року підпис від імені ОСОБА_1 у заяві про визнання боргу від 10.03.2021 року виконаний ОСОБА_1 . Рукописні цифрові записи від імені ОСОБА_1 у заві про визнання боргу від 10 березня 2011 року, у графі ,,(дата),, виконані ОСОБА_1 (арк.с.1-5 т.6 ).

Відповідно до ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобов`язання в натурі. Примусове виконання зобов`язання в натурі - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобов`язання та полягає в зобов`язанні здійснити дію або утриматися від її здійснення незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу.

Відповідно до ст.590 ЦК України звернення стягнення на предмет здійснюється за рішенням суду.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

У відповідності до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини зауважив, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року)

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені у позовні вимоги.

Надані позивачем докази наявні в матеріалах справи підтверджують заявлені позивачем до відповідачів позовні вимоги в повному обсязі, тоді як доводи відповідача ОСОБА_1 жодним чином їх не спростовують, а є не чим іншим як намаганням відповідачів уникнути цивільно правової відповідальності за невиконання умов кредитного договору №5895544.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами відповідача ОСОБА_1 в частині незаконного стягнення з відповідача ОСОБА_2 частини понесених позивачем судових витрат зі сплати судового збору, з огляду на те, що останній має інвалідність другої групи та відповідно має пільгу, яка звільняє його від сплати судового збору.

Відповідно до положень ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно положень п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Таким чином, оскільки відповідає ОСОБА_2 є особою з інвалідністю другої групи, останній звільнений від сплати судового збору на підставі вищанаведених положень Закону України «Про судовий збір», тому суд не повинен був стягувати з ОСОБА_2 на користь позивача судовий збір у розмірі 1 720,50 грн.

Суд першої інстанції не звернув уваги на вказані вище обставини справи чим допустив порушення норм процесуального права, тому рішення суду підлягає зміні в частині судових витрат, стягнутих з ОСОБА_2 , які підлягають компенсації позивачу за рахунук держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу відповідача 1 ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дружківського міського суду Донецької області від 31 липня 2024 року в частині стягнення судових витрат з відповідача ОСОБА_2 змінити.

Витрати зі сплати судового збору в розмірі 1720,5 грн., які стягнуті з відповідача ОСОБА_2 , компенсувати Публічному Акціонерному Товариству «Перший Український Міжнародний банк» за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24 лютого 2025 року.

Головуючий:

Судді: