20.02.2025 Справа № 756/816/24
Унікальний № 756/816/24
Провадження № 2/756/250/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2025 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

секретаря - Колядінцевої П.В.,

за участі: позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , яка діє в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , третя особа Приватний нотаріус Шепетівського районного нотаріального округу Огородник Людмила Юліївна про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю,

в с т а н о в и в :

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, у якій просила встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спільно проживала однією сім`єю з ОСОБА_8 з 20 травня 2015 року по день його смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позовної заяви вказано, що ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , її батьками згідно зі свідоцтвом про народження, зазначені - ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . При цьому, батьки позивача розлучилися в 2015 році.

20.05.2015 року мати позивача - ОСОБА_9 утворила нову сім`ю з ОСОБА_8 .

Позивач зазначає, що з 20.05.2015 року по 19.07.2016 року разом із своєю матір`ю та ОСОБА_8 проживали однією родиною в квартирі її бабусі, за адресою: АДРЕСА_1 . А коли ОСОБА_9 завагітніла, ОСОБА_8 прийняв рішення переїхати родиною в квартиру більшої площі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яку орендували разом з 19.07.2016 року.

ІНФОРМАЦІЯ_4 у ОСОБА_11 та ОСОБА_8 народилася спільна донька - ОСОБА_3 .

Таким чином, 16.08.2019 року ОСОБА_11 та ОСОБА_8 офіційно оформили свої стосунки та уклали шлюб, який було зареєстровано в Печерському районному у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_11 змінила своє прізвище на « ОСОБА_12 ».

Позивач зазначає, що весь час з 20.05.2015 року проживала з ОСОБА_13 та ОСОБА_8 однією родиною, вели спільне господарство та спільний побут, мали взаємні права і обов`язки, які притаманні родині. За твердженням позивача, всі члени сім`ї мали одне коло спілкування з близькими та друзями, піклувались один про одного та мали спільний бюджет, між ними склалися усталені сімейні взаємовідносини.

ОСОБА_1 вказує, що ОСОБА_8 забезпечував їхню сім`ю всім необхідним, оплачував оренду квартири, надавав кошти орендодавцям на оплату комунальних платежів, надавав їй кошти для оплати курсів з англійської мови, оплачував заняття в спортивному залі, забезпечував їжею, купував одяг, дарував подарунки на дні народження та свята, завжди цікавився її шкільним життям, опікувався здоров`ям (вчасно, у разі потреби, відвозив на огляд до дільничного педіатра), організовував та оплачував відпочинок сім`ї.

Крім того, з початком війни ОСОБА_8 вступив до лав ЗСУ добровольцем і пізніше був призваний за місцем реєстрації (Хмельницька область, Шепетівський район, смт. Гриців). А тому її мати, вона та молодша сестра виїхали із ним до Хмельниччини де проживали разом за адресою: АДРЕСА_3 , що також підтверджує факт сприйняття себе однією сім`єю.

При цьому, 17.08.2022 року ОСОБА_8 , який був військовослужбовцем Збройних Сил територіальної оборони України, загинув.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_8 є його дружина, мати та рідні діти загиблого.

На думку позивача, вона, як особа, яка проживала із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини згідно положень ч. 1 ст. 1264 ЦК України є спадкоємцем четвертої черги, про що подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

І хоча встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_8 для ОСОБА_1 , як можливої спадкоємиці четвертої черги, не мало б юридичного значення для спадкування за законом при наявності спадкоємців першої черги, за таких обставин вона набуває право на укладення договору про зміну черговості одержання права на спадкування.

Таким чином, за твердженням ОСОБА_1 встановлення факту її проживання однією сім?єю з загиблим ОСОБА_8 не менше 5 років у судовому порядку необхідне їй для можливості укладання нотаріального договору про зміну черговості одержання права на спадкування з її матір`ю ОСОБА_2 , спадкоємицею першої черги за законом, яка виявила добровільне бажання уступити їй свою частку у спадковому майні.

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 підтвердила обставини вказані в позові та не заперечувала проти задоволення вимог, вказувала що не претендує на спадщину і дійсно має добровільний намір змінити черговість одержання спадку уступивши свою частку на користь позивача.

ОСОБА_4 , яка діє в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, про час та дуту судового засідання повідомлена належним чином. Про причини неявки до суду не повідомила.

ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, про час та дуту судового засідання повідомлена належним чином. Про причини неявки до суду не повідомила.

Третя особа - Приватний нотаріус Шепетівського районного нотаріального округу Огородник Л.Ю. в судове засідання не з`явилась, про час та дуту судового засідання повідомлена належним чином.

Вислухавши пояснення позивача та відповідача ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи та надані докази, судом встановлено наступне.

Згідно зі статтею 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Пунктом 9 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13, судам роз`яснено, що при становленні судами факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до дня смерті (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати положення статті 3 Сімейного кодексу України, відповідно до якої сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, а також те, що сім`я створюється на підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами однієї сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин (рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року №5-рп/99).

Тобто, необхідною умовою для встановлення факту постійного проживання позивача разом зі спадкодавцем, і визнання позивача спадкоємцем четвертої черги за законом є доведеність факту спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_8 , як осіб, які складали сім`ю, що передбачає їх пов`язаність спільним побутом, веденням спільного господарства, наявністю між ними взаємних прав і обов`язків не менш як п`ять років до ОСОБА_8 .

Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.09.2019 року у справі №554/14633/15-ц.

У п. 6 рішення від 03.06.1999 № 5-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини.

Відповідно до пункту 21, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справа про спадкування", при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , її батьками згідно зі свідоцтвом про народження, зазначені - ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Батьки ОСОБА_1 розлучилися в 2015 році, що підтверджується копією рішення Оболонського районного суду м. Києва від 24.04.2015 року.

Таким чином, станом на час розлучення батьків позивача їй було лише 11 років.

Згідно зі статтею 160 Сімейного кодексу України, місце проживання малолітньої дитини визначається за згодою батьків, якщо дитина не досягла 10 років. Якщо ж дитині від 10 до 14 років, вона спільно з батьками бере участь у прийнятті рішення щодо свого місця проживання. В свою чергу, дитина, якій виповнилося 14 років та батьки якої проживають окремо, самостійно приймає рішення щодо місця свого проживання.

В судовому засіданні встановлено, що з травня 2015 року по 19.07.2016 року ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 та її донькою від першого шлюбу ОСОБА_1 проживали однією родиною в квартирі бабусі позивача - ОСОБА_14 , за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане підтверджуєтьсь нотаріально посвідченою заявою ОСОБА_14 , а також письмовою заявою матері померлого ОСОБА_8 - ОСОБА_7 (а.с.45, 53).

Із довідки Спеціалізованої школи №16 Оболонського району м. Києва від 06.09.2022 року вбачається, що адміністрація школи, з початку навчального 2015 року знає сім`ю учениці школи ОСОБА_1 , а саме ОСОБА_15 та ОСОБА_8 . В довідці інформуються, що ОСОБА_8 брав активну участь у шкільному житті та вихованні ОСОБА_1 , зокрема, часто був присутній на батьківських зборах та надавав допомогу батьківському комітету школи, був присутній на випускних вечорах дев`ятого та одинадцятого класів, як батько учениці (а.с.35).

Із договору оренди житлового приміщення від 19.07.2016 року та додатків до нього вбачається, що ОСОБА_8 з ОСОБА_9 та ОСОБА_1 винаймали житло за адресою: АДРЕСА_2 . Окрім того, фат здачі вказаної квартири в оренду саме ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_1 підтверджується письмовою заявою ОСОБА_16 , який є співвласником зазначеної квартири (а.с.15-18, 48).

Також, довідкою ЖБК «Авіатор-14» від 01.12.2022 року підтверджується, що ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 проживали та вели спільне господарство з 19.07.2016 року однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.57).

ІНФОРМАЦІЯ_4 у ОСОБА_11 та ОСОБА_8 народилася спільна донька - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії № НОМЕР_1 від 19.11.2016 року (а.с.19).

16.08.2019 року ОСОБА_11 та ОСОБА_8 уклали шлюб, який було зареєстровано в Печерському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві. Після реєстрації шлюбу прізвище « ОСОБА_17 » змінено на « ОСОБА_12 », що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 (а.с.20).

Відповідно довідки від 07.12.202 року виданої лікарем педіатром Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2 Подільського району м. Києва» ОСОБА_18 , остання підтверджує, що діти ОСОБА_1 та ОСОБА_3 були задекларовані у лікаря, що зокрема підтверджується Декларацією №0000-4T40-ЕАХН, від 15 травня 2018 року. Лікар вказує, що відвідувала сім`ю ОСОБА_8 ,, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , за адресою АДРЕСА_2 (а.с.58-59).

В судовому засіданні встановлено, що з початком війни, ОСОБА_8 вступив до лав ЗСУ, а згодом був призваний за місцем його реєстрації (Хмельницька область, Шепетівський район, смт. Гриців), при цьому ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 переїхали з ним на Хмельниччину де проживали разом за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується довідками про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с.54-56).

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, надавши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що факт про встановлення якого просить заявник, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово та кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу.

При цьому, ст. 1259 ЦК України передбачена зміна черговості одержання права на спадкування. Зокрема, в ч.1 зазначеної статті вказано що черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов?язкову, частку у спадщині.

З матеріалів спадкової справи до майна померлого ОСОБА_8 вбачається, що ОСОБА_2 звернулась 11.09.2023 року до приватного нотаріуса Шепетівського районного нотаріального округу Огородник Л.Ю. із заявою про посвідчення договору про зміну черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування, а саме між заявницею та її донькою ОСОБА_1 .

Однак Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.09.20203 року приватного нотаріуса Шепетівського районного нотаріального округу Огородник Л.Ю. відмовлено спадкоємцю першої черги за законом ОСОБА_2 у посвідченні договору про зміну черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування, між нею та ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що не подано доказів, які підтверджують належність її до спадкоємців четвертої черги спадкування (факту проживання із спадкодавцем не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини).

За таких обставин, встановлення факту проживання ОСОБА_1 спільно однією сім`єю з ОСОБА_8 з 20 травня 2015 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 має значення та встановлюється для можливості реалізації заявником свого права на укладення нотаріального договору про зміну черговості одержання права на спадкування з її матір`ю ОСОБА_2 , спадкоємицею першої черги за законом.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 3, 160 СК України, ст.ст. 759, 1216, 1218, 1220, 1261,1264, 1258, 1259 ЦК України, ст.ст. 12, 76, 77, 78, 81, 89, 90, 137, 259, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , яка діє в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , третя особа Приватний нотаріус Шепетівського районного нотаріального округу Огородник Людмила Юліївна про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спільно проживала однією сім`єю з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 20 травня 2015 року по день його смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 20 лютого 2025 року.

Суддя А.В. Шевчук