ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року

м. Черкаси

Справа № 691/582/24
Провадження № 22-ц/821/351/25
категорія: 304090000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Новікова О.М.

суддів: Карпенко О.В., Василенко Л.І.

учасники справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр»

відповідач: ОСОБА_1

розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 06 грудня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ТОВ «Коллект Центр» м. Київ звернулося в суд з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав, що 09 серпня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» та ОСОБА_1 укладено договір позики №2911168. Договір укладено в електронній формі, шляхом підписання електронним підписом, одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч.6 і 12 п.1 ст.3, п.12 ст.11, ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», ч.1 ст.205 ЦК України, який був надісланий на номер мобільного телефону ОСОБА_1 про що свідчить п.9 договору позики, реквізити та підпис сторін. ОСОБА_1 здійснив дії, спрямовані на укладання договору позики шляхом заповнення заяви про надання, отримання позики на сайті позикодавця, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначення інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, позикодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому договором. Підписанням договору позики ОСОБА_1 підтвердив, що він вчинив та повністю погоджується з умовами Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Маніфою», які є невід`ємною частиною договору, вчинив та повністю погоджується з умовами договору позики.

Правилами, розміщеними на сайті товариства (https://money4you.ua/pro-nas/normatyvna-dokumentatsiya/), зокрема п. 4.3.1 передбачено, що договір позики з фізичною особою укладається в інформаційно-телекомунікаційні системі товариства дистанційно, в електронній формі відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію».

29 грудня 2021 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №29/12-2021, відповідно до якого ТОВ «Маніфою» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до боржників за договором позики, у тому числі за договором позики №2911168 від 09 серпня 2021 року.

У свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до боржників ТОВ «Коллект Центр», відповідно до договору відступлення права вимоги №10-03/2023/01 від 10 березня 2023 року, в тому числі і за договором позики №2911168 від 09 серпня 2021 року, укладений між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 , у зв`язку з чим ТОВ «Коллект Центр» наділено правом грошової вимоги до ОСОБА_1 .

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню станом на 10 травня 2024 року становить 72035, 00 грн., з яких: заборгованість за кредитом 5000,00 грн.; заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги 67035,00 грн.. З врахуванням принципу розумності, співмірності і пропорційності, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення заборгованість в розмірі 30933, 00 грн., з яких: заборгованість за кредитом 5000,00 грн.; заборгованості за процентами на дату відступлення права вимоги 25933,00 грн. (а.с.2-6).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 06 грудня 2024 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», юридична адреса м. Київ, вул. Мечнікова, № 3 офіс 306, Код , заборгованість за договором позики №2911168 від 09 серпня 2021 року в розмірі 30933 (тридцять тисяч дев`ятсот тридцять три) грн. 00 коп..

Стягнуто із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», юридична адреса м. Київ вул. Мечнікова, № 3 офіс 306, Код , понесені судові витрати по сплаті судового збору, в розмірі 3028,00 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 9000,00 (дев`ять тисяч) грн.

Рішення суду мотивоване тим, що відповідно до вказаних норм закону, враховуючи, що відповідач не виконав свої зобов`язання щодо погашення сум позики, і це є істотним порушенням договору позики №2911168 від 09 серпня 2021 року, заміна первісного кредитора ТОВ «Маніфою» на підставі Договору факторингу №29/12-2021 від 29 грудня 2021 року на ТОВ «Вердикт Капітал», в подальшому, заміна, на підставі Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-03/2023/01 від 10 березня 2023 року, ТОВ «Вердикт Капітал» на ТОВ «Коллект Центр», не можуть трактуватися на користь відповідача, як причини невиконання зобов`язання і тому, суд обґрунтовано стверджує, на підставі досліджених доказів, що в результаті дій позивача, відповідач ОСОБА_1 не був позбавлений можливості отримати належну суму боргу, сплатити тіло кредиту і відсотки у погоджений строк і тому слід з нього, як відповідача стягнути на користь позивача відповідно до змісту договору позики, заборгованість, яка утворилась. Суд бере до уваги, що відповідач участі в судовому засіданні не взяв, відзиву на позов не подав, не реалізував своїх процесуальних прав як сторона у спорі, не надав доказів у разі заперечення позовних вимог позивача, що вказує на свідоме ігнорування виконання взятих на себе обов`язків.

До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову та протягом усього часу розгляду справи не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, тому суд розглянув цивільну справу в межах пред`явлених вимог і на підставі поданих стороною доказів, які оцінивши, прийшов до висновку про їх задоволення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У січні 2025 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, не доведеністю обставини, які суд першої інстанції визнав встановленими, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що судове рішення було винесено за його відсутності, а також за відсутності представника, що позбавило можливості його висловити свої заперечення щодо законності винесення даного рішення. Вказує, що позивачем не використано досудовий порядок врегулювання спору, який чітко передбачений законом, не пред`явлено вимогу до відповідача в належному порядку, у зв`язку з чим позовні вимоги є необґрунтованими та передчасними. Зазначає, що необґрунтовано визначено судом першої інстанції стягнення на користь позивача розміру витрат на професійну правничу допомогу в сумі 9000,00 грн. Лише подання позову, навіть без участі у судових засіданнях адвоката є неспівмірною вартості наданих правових послуг зі складністю справи, ціною позову, обсягом та змістом позовної заяви, складеною адвокатським об`єднанням. Крім того, практика розгляду даних спорів є усталеною, отже її вивчення для складання позову не потребує значного обсягу часу.

Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу

У січні 2025 року ТОВ «Коллект Центр» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення без змін.

Вказує, що апелянт не заперечує факт укладення договору, факт видачі кредитних коштів та порушень зобов`язань. Також, апелянт не надає суду доказів, які б підтверджували належне виконання відповідачем зобов`язань та які спростовували суму боргу. Зазначає, що підписанням договору позики відповідач підтвердив, що він вивчив та повністю погоджується з умовами Правил надання грошових коштів у позику, у т.ч. і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Маніфою», які є невід`ємною частиною договору, вивчив та повністю погоджується з умовами цього договору позики. Товариство належним чином виконало свої договірні зобов`язання, перерахувавши 09.08.2021 року на вказаний позивальником рахунок кошти кредиту в сумі 5000,00 грн., що підтверджується довідкою, наданою до матеріалів справи та не спростовується відповідачем. В позовній заяві було зазначено, що на виконання п.п. 6-10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України повідомлено, що заходи досудового врегулювання спору між сторонами не вживались, так як обов`язків порядок проведення досудового врегулювання в даній категорії справ відповідно до чинного законодавства України та Кредитного договору не передбачений.

Щодо судових витрат на правничу допомогу, відповідач вказує, що обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Проте, апелянт не наводить обґрунтування не співмірності витрат із складністю справи та не надає суду будь-яких доказів на підтвердження такої позиції. Відповідачем ніяких активних дій та звернень до позивача з приводу мирного врегулювання спору не було здійснено, відтак, витрати позивача на правничу допомогу були неминучими та є обґрунтованими.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

07 січня 2025 року до Черкаського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 06 грудня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 січня 2025 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Новіков О.М., судді Василенко Л.І., Карпенко О.В.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 08 січня 2025 року відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 14 січня 2025 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи про її розгляд.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач ОСОБА_1 , на підставі Анкети клієнта фізичної особи, яка сформована за допомогою програмного забезпечення (Інформаційно-телекомунікаційної системи) та в якій відображено дані про ОСОБА_1 , особиста інформація, адреса місця реєстрації, місце фактичного проживання, соціальний статус, контактні дані, фінансовий стан, оцінка клієнта (а.с.14), уклав 09 серпня 2021 року договір позики №2911168 із ТОВ «Маніфою» (а.с.7-10).

Згідно п.2.1 договору позики за цим договором позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти, а позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів та сплатити позикодавцю проценти від суми позики та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього договору (а.с.7-10).

Відповідно до п. 2.2. договору позики позика надається на умовах повернення, платності та строковості в національній валюті України гривні (а.с.7-10). Пунктом 2.3. договору позики встановлені параметри позики - тип позики: короткострокова; мета отримання позики: придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; сума позики: 5000 грн. (а.с.7-10).

Згідно п. 2.4.2. договору позики середньоденний розмір процентів за користування позикою, акційний, фіксований 1.0945% від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики (а.с.7-10).

Відповідно до п 2.4.3. договору позики середньоденний розмір процентів за користування позикою, базовий, фіксований: 1.99000% від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики (а.с.7-10).

Згідно п. 2.4.4. договору позики базова процентна ставка за позикою, фіксована:1.99000% від суми позики за кожен день користування позикою (а.с.7-10).

Відповідно до п. 2.5. договору позики розмір процентів на прострочену позику, фіксований: 1.01% від суми позики за кожний день з моменту прострочення сплати суми позики та процентів за користування позикою (а.с.7-10).

Згідно п. 2.6. договору позики позика надається позичальнику шляхом безготівкового переказу на рахунок банківської картки, зареєстрованої позичальником для цієї цілі в особистому кабінеті на веб-сайті товариства протягом трьох робочих днів з дати підписання договору (а.с.7-10).

Пунктами 3.1. та 3.2. договору позики визначені проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику (а.с.7-10). Відповідно до п. 3.1.1. договору позики, проценти за користування позикою нараховуються за фактичну кількість календарних днів користування позикою з дня надання позики до дня повного погашення заборгованості включно (а.с.7-10). Згідно п. 3.1.3. договору позики у період прострочення позики, проценти за користування позикою нараховуються за базовою процентною ставкою на позику, визначеною п. 2.4.4 (а.с.7-10). Відповідно до п. 3.2.1. договору позики проценти на прострочену позику нараховуються у випадку неналежного виконання позичальником зобов`язань за цим договором у розмірі, визначеному п. 2.5 договору, за кожен день прострочення (а.с.7-10).

Згідно п. 3.6. договору позики у випадку укладення додаткової угоди щодо продовження строку позики за цим договором, проценти за користування позикою в період дії такої додаткової угоди нараховуються за спадною процентною ставкою на підставі фіксованого базового середньоденного розміру процентів за користування позикою, п.2.4.3, графік нарахувань визначається відповідною додатковою угодою (а.с.7-10).

Відповідно до п. 3.7 договору позики, зобов`язання позичальника за договором вважаються виконаними в повному обсязі в момент зарахування відповідної суми коштів на поточний рахунок позикодавця (а.с.7-10).

Відповідач ОСОБА_1 здійснив дії, спрямовані на укладання договору позики шляхом заповнення заяви про надання (отримання) позики на сайті позикодавця, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору w41558, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, позикодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому договором (а.с.7-10).

Підписанням договору позики відповідач ОСОБА_1 також підтвердив, що він вивчив та повністю погоджується з умовами Правил надання грошових коштів у позику, у т.ч. і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Маніфою», які є невід`ємною частиною (а.с.7-10). Правилами, розміщеними на сайті товариства (https://money4you.ua/pro-nas/normatyvna-dokumentatsiya/), зокрема п. 4.3.1 передбачено, що договір позики з фізичною особою укладається в інформаційно-телекомунікаційні системі товариства дистанційно, в електронній формі відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію» (а.с.7-10). Правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

Відповідно до п.п. 4.3.2, 4.3.5, 4.3.6, 4.3.7, 4.3.8 Правил визначено, що оферта, що містить повний текст договору позики, розміщується товариством в особистому кабінеті та надається для вивчення й погодження фізичний особі, яка бажає укласти договір позики. Прийняття оферти (акцепту) фізичною особою, яка бажає укласти договір позики, відбувається шляхом надсилання електронного повідомлення, яке містить істотні умови договору позики. Договірна документація підписується позичальником одноразовим ідентифікатором, що генеруються та надсилається йому товариством за вказаними в особистому кабінеті контактними даними; товариством підписуються відповідна електрона договірна документація електронним підписом одноразовим ідентифікатором. На підтвердження укладення договору позики позикодавець направляє позичальнику електронне повідомлення про укладення договору позики. Електронний договір, укладений відповідно до процедури, описаної вище, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі (а.с.2-6).

Відповідно до додатку №1 до договору позики №2911168 від 09 серпня 2021 року, а саме розрахунку, в ньому відображено основні параметри позики сума 5000, 00 грн., строк позики 08 вересня 2021 року, тобто 30 днів, та середньоденний розмір процентів за користування позикою, акційний 1.09450% (а.с.11-12).

Згідно з Паспортом позики до договору позики №2911168 від 09 серпня 2021 року, вбачається, що сторонами погоджено основні умови надання коштів у позику з врахуванням побажань споживача, інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості позики для споживача, порядок повернення позики (а.с.12-13).Вище вказаний Паспорт позики підписаний позикодавцем та позичальником електронними підписами одноразовими ідентифікаторами, відповідно, d62858 та h58246 (а.с.12-13).

Кошти позичальнику ОСОБА_1 були успішно перераховані через систему сервіс онлайн платежів «Вей Фор Пей» 09 серпня 2024 року на вказаний ним картковий рахунок, маска картки НОМЕР_2 , номер транзакції в системі НОМЕР_3 -aff8-4814-bcac-4d481b41d7c1, код авторизації 841068, призначення платежу переказ коштів 5000 грн., що підтверджується довідкою ТОВ ФК «WayForPay» від 04 квітня 2024 року №4712-ВП (а.с.15).

З укладенням договору у позичальника виник обов`язок повернути кредит та відсотки за договором у строки та в розмірах узгодженими сторонами. ТОВ «Маніфою» свої зобов`язання перед відповідачем виконав в повному обсязі, надавши йому, визначені договором кошти, проте відповідач ОСОБА_1 взяті на себе за договором позики зобов`язання перед ТОВ «Маніфою» не виконав, оскільки не вносив платежі, передбачені умовами договору позики, та проценти за користування кредитом, у зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 30933, 00 грн., яка відображена в розрахунку заборгованості за договором позики станом на 29 грудня 2021 року (а.с.17).

Між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «Вердикт Капітал», 29 грудня 2021 року укладено Договір факторингу №29/12-2021, відповідно до умов якого, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «Маніфою» (а.с.20-22), в тому числі і до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №2911168 від 09 серпня 2021 року, що підтверджується листом ТОВ «Маніфою» від 10 квітня 2024 року №1124 (а.с.15-16).

Платіжним дорученням від 29 грудня 2021 року №316500005 в матеріалах справи підтверджується проведення оплати ТОВ «Вердикт Капітал» згідно умов Договору факторингу №29/12-2021 (а.с.22).

Відповідач ОСОБА_1 зазначений у реєстрі боржників до Договору факторингу №29/12-2021 від 29 грудня 2021 року, де вказано номер договору позики 2911168, дата укладення (а.с.23-24). Дата закінчення строку позики, сума позики та сума заборгованості, місце реєстрації АДРЕСА_1 , номер мобільного телефону та паспортні дані (а.с.23-24).

Згідно розрахунку заборгованості фізичної особи ОСОБА_1 перед ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 10 березня 2023 року становить 72 035, 00 грн. (а.с.18). Між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр», 10 березня 2023 року укладено Договір відступлення (купівлю-продаж) прав вимог №10-03/2023/01(а.с.26-29), відповідно до умов якого, ТОВ «Коллект Центр» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «Вердикт Капітал», в тому числі і до відповідача ОСОБА_1 за договором позики №2911168 від 09 серпня 2021 року, що підтверджується і змінами в реєстрі боржників до вказаного договору (а.с.30-32).

Відповідно до Статуту ТОВ «Коллект Центр», затверджений загальними зборами учасників від 17 травня 2023 року, який є установчим документом, та регламентує порядок створення і припинення юридичної особи, правове становище і межі правоздатності (а.с. 33-40). Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 30 грудня 2022 року, ТОВ «Коллект Центр» є юридичною особою (а.с.43).

Станом на 10 травня 2024 року становить 72035, 00 грн., з яких: заборгованість за кредитом 5000,00 грн.; заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги 67035,00 грн. З врахуванням принципу розумності, співмірності і пропорційності, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення заборгованість в розмірі 30933, 00 грн., з яких: заборгованість за кредитом 5000,00 грн.; заборгованості за процентами на дату відступлення права вимоги 25933,00 грн. (а.с.2-6).

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, Черкаський апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Пунктом 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначений порядок укладення електронного договору. Відповідно до змісту ч.4 вказаної статті, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

На підставі ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

За ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України (далі за текстом рішення - ЦК) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом ст. 634 ЦК, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що передбачено статтею 610 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції, встановлюючи обставини по справі, взяв до уваги вищезазначені факти та, в сукупності з наданими сторонами доказами, оцінив їх під час постановлення своїх висновків.

Так, суд першої інстанції вірно вказав, що досліджені судом докази у цивільній справі не містять повідомлення відповідача, як боржника про заміну кредиторів. Проте, неповідомлення боржника про заміну кредиторів не тягне за собою підстав для відмови у позові новому кредитору, а може лише впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попереднім або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в своїй постанові від 6 лютого 2019 року в справі №361/2105/16-ц. Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Згідно відомості від 10 квітня 2024 року №1124, відповідач ОСОБА_1 повідомлений про відступлення права вимоги, згідно Договору відступлення (купівлю-продаж) прав вимог №10-03/2023/01, відповідно до якого, ТОВ «Коллект Центр» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню боржників ТОВ «Вердикт Капітал», в тому числі і до нього за договором позики №2911168 від 09 серпня 2021 року (а.с.15-16). При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав вище зазначене повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора, які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст.516 ЦК України.

Таким чином, суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_1 не виконав свої зобов`язання щодо погашення сум позики, і це є істотним порушенням договору позики №2911168 від 09 серпня 2021 року. Заміна первісного кредитора ТОВ «Маніфою» на підставі Договору факторингу №29/12-2021 від 29 грудня 2021 року на ТОВ «Вердикт Капітал», в подальшому, заміна, на підставі Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-03/2023/01 від 10 березня 2023 року, ТОВ «Вердикт Капітал» на ТОВ «Коллект Центр», не можуть трактуватися на користь відповідача, як причини невиконання зобов`язання. В результаті дій позивача, відповідач ОСОБА_1 не був позбавлений можливості сплатити тіло кредиту і відсотки у погоджений строк. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача відповідно до договору позики, заборгованість, яка утворилась.

Разом з тим, задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд першої інстанції не врахував того, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такі висновки викладені, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 р по справі № 300/438/18.

Так, в позовній заяві позивач вказує, що загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з позичальника станом на 10.05.2024 та відповідно до розрахунку заборгованості станом на день підготовки позову становить 72035,00грн., з яких заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 5000,00 грн., заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги - 67035,00 грн., Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 30933,00 грн, з яких заборгованість за кредитом (тілом кредиту) 5000,00 грн., заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги 25933,00 грн.

Разом з тим, відповідно до договору позики №2911168 від 09.08.2021 року, укладеного між ТОВ «МАНІФОЮ» та ОСОБА_1 , строк позики період, протягом якого позика передається у власність позичальнику, визначений договором. Початковий строк позики визначається п. 2.3.4 договору. Разом з тим, строк позики може бути продовжений шляхом укладення сторонами відповідної додаткової угоди. Відповідно до п. 2.3.4 договору позики, строк позики до 08 вересня 2021 року (30 днів). Відповідно до п.2.4.4, п. 2.5 договору позики, базова процентна ставка за позикою, фіксована: 1,99000% від суми позики за кожен день користування позикою, розмір процентів на прострочену позику, фіксований:1,01% від суми позики за кожний день з моменту прострочення сплати суми позики та процентів за користування позикою.

Отже, за договором позики № 2911168 від 09.08.2021 року кредитор за весь строк кредитування мав право нарахувати проценти в розмірі 3283,5 грн. за весь строк позики та підтверджується розрахунком заборгованості за договором позики станом на 29.12.2021 року (а.с. 17).

Відтак, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» підлягає стягненню заборгованість за договором позики №2911168 від 09.08.2021 року в розмірі 8283,50 грн., з яких: 5000,00 грн. сума заборгованості за кредитом (тілом кредиту), 3283,50 грн. заборгованість за процентами.

В іншій частині позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» задоволенню не підлягають.

Щодо стягнених з відповідача витрат на професійну правничу допомогу.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивачем заявлено вимогу про стягнення судових витрат у виді сплаченого судового збору та правничої допомоги.

Відповідно до Договору про надання правової допомоги від 02 січня 2023 року №02-01/2023, з додатками у виді прайс-листа адвокатського об`єднання «Лігал Ассістанс», заявки на надання юридичної допомоги №127 від 26 квітня 2024 року, Витягу з Акту №2 про надання юридичної допомоги від 03 квітня 2024 року, Витягу з Акту №1 про надання юридичної допомоги від 03 травня 2024 року, платіжної інструкції від 10 травня 2024 року №, між сторонами визначено витрати за надання правничої допомоги, та підтверджено до суду, що вказані послуги на суму 9000,00 грн., адвокатом надані, а позивачем прийняті (а.с.43-48, 66).

З вище наведеного вбачається, що адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» надано докази та документально підтверджено витрати на правничу допомогу, у зв`язку з розглядом цивільної справи в суді, тому суд першої інстанції прийшов до висновку, що понесені витрати позивачем в розмірі 9000.00 грн., підлягають до задоволення, як обгрунтовані.

Колегія суддів також не погоджується з висновками суду першої інстанції в цій частині в зв`язку з наступним.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого в самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи, чи були вони фактично понесені, та оцінювати їх необхідність. Вказаний висновок узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.

Як встановлено з договору №02-01/2023 про надання правової допомоги від 02.01.2023 року, укладеного між ТОВ «Коллект Центр» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», відповідно до п. 4.1 даного договору, вартість послуг узгоджується сторонами у формі заявок на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до договору. Відповідно до заявки про надання юридичної допомоги №127 від 26.04.2024 року, сторони погодили наступні правові (юридичні) послуги: надання усної консультації, 2 години, загальною вартістю 3000,00 грн., складання позовної заяви, 2 години, загальною вартістю 6000,00 грн.

Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи з конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі №211/3113/16-ц та від 06 листопада 2020 року у справі № 760/11145/18 зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Аналогічні висновки викладені й у постановах Верховного Суду від 12 жовтня 2022 року у справі № 456/456/20, від 01 листопада 2022 року у справі № 757/24445/21-ц.

Дослідивши надані докази витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів приходить до висновку про неспівмірність витрат на правничу допомогу в розмірі 9000,00грн. та вважає, що витрати на правничу допомогу мають складати 3000,00 грн., оскільки саме така сума, на думку колегії суддів, буде відповідати критерію розумності, справедливості та виконаній адвокатом роботи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог (позов задоволений на 26,8%) ТОВ «Коллект Центр» має право на відшкодування за рахунок ОСОБА_1 811,50 грн. судового збору за подання позовної заяви (3028,00 грн. х 26,8%). ОСОБА_1 має право на відшкодування за рахунок ТОВ «Коллект Центр» 3324,74 грн. судового збору за подання апеляційної скарги (4542,00 грн. х 73,2%).

Таким чином, внаслідок зустрічного зарахування в порядку розподілу судових витрат з ТОВ «Коллект Центр» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 2513,24 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 35, 258, 374, 376, 381 -384 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 06 грудня 2024 року скасувати та ухвалити нове.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за договором позики № 2911168 від 09 серпня 2021 року в розмірі 8283 (вісім тисяч двісті вісімдесят три) гривні 50 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 3000,00 (три тисячі) грн.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2513,24 (дві тисячі п`ятсот тринадцять) гривень 24 копійки.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлено 24 лютого 2025 року.

Головуючий: О.М. Новіков

Судді: О.В. Карпенко

Л.І. Василенко