УХВАЛА

24 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 552/734/22

провадження № 61-1636ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Краснощокова Є. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду міста Полтави від 16 грудня 2022 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 14 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «СЕТАМ», приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гречин Наталії Володимирівни, ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Дробітько Вікторії Вікторівни, треті особи: Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко Ольга Вікторівна, про визнання недійсними електронних торгів, протоколу проведення електронних торгів, акту про реалізацію предмета іпотеки, скасування рішення про державну реєстрацію прав,

ВСТАНОВИВ:

20 грудня 2024 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 вперше подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Київського районного суду міста Полтави від 16 грудня 2022 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 14 травня 2024 року.

Ухвалою Верховного Суду від 13 січня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 повернуто заявнику, оскільки касаційна скарга не підписана особою, яка її подала.

05 лютого 2025 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 повторно подала до Верховного Суду касаційну скаргу, з пропуском строку на касаційне оскарження.

У клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження ОСОБА_1 вказує, що повний текст оскаржуваної постанови апеляційної інстанції заявником отримано лише 01 листопада 2024 року.

До касаційної скарги додано копію супровідного листа від 28 жовтня 2024 року про направлення на адресу ОСОБА_1 копії постанови апеляційного суду від 14 травня 2024 року, фотокопію конверту з номером відправлення №746 від 28 жовтня 2024 року та копію трекінгу поштового вручення.

Процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків. (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Право повторного звернення до суду після повернення касаційної скарги не є самостійною підставою поновлення строку касаційного оскарження.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить про те, що повний текст постанови Полтавського апеляційного суду від 14 травня 2024 року складено 14 травня 2024 року. Тому останнім днем строку на касаційне оскарження постанови Полтавського апеляційного суду від 14 травня 2024 року є 13 червня 2024 року (з урахуванням вихідного дня). Крім того, судом забезпечено надання загального доступу в реєстрі 23 травня 2024 року.

Зазначені заявником обставини не можуть бути визнані поважними причинами для поновлення строку на касаційне оскарження після спливу значного періоду часу, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Зі змісту касаційної скарги та доданих документів вбачається, що заявник був обізнаний про розгляд справи в суді апеляційної інстанції 14 травня 2024 року та зі змістом оскарженої постанови задовго до 20 грудня 2024 року.

Отже, скаржнику необхідно подати заяву про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, у якій зазначити поважні причини, які перешкоджали подати касаційну скаргу в межах строків на касаційне оскарження, та надати належним чином засвідчені докази на підтвердження цих обставин.

У порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить про те, що при поданні позовної заяви було сплачено 10 479,60 грн судового збору. Тому розмір судового збору, що підлягає сплаті при поданні касаційної скарги становить 20 959,20 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати до суду касаційної інстанції відповідний документ.

Окрім цього, у касаційній скарзі повинно бути зазначено, зокрема відомості про наявність або відсутність електронного кабінету (пункт 2 частини другої статті 392 ЦПК України).

Відповідно до частин восьмої, сьомої статті 14 ЦПК України особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд надсилає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою. Реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі.

Аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів свідчить про те, що заявник не зазначив про наявність чи відсутність у неї електронного кабінету.

Виходячи з наведеного, заявнику необхідно вказати відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Згідно частин другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (касаційна скарга залишається без руху з наданням строку для виправлення її недоліків), про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 390, 393 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду міста Полтави від 16 грудня 2022 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 14 травня 2024 року залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення зазначеного недоліку касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені статтею 393 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Краснощоков