Провадження №2/149/392/25
25.02.2025 р. м. Хмільник
Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючої судді Гончарук-Аліфанової О. Ю.,
при секретарі Зоріній О. Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" АРТЕМІДА-Ф" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" АРТЕМІДА-Ф" звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позов мотивований тим, що 16 грудня 2019 року між ТОВ "ЛІНЕУРА УРАЇНА" та ОСОБА_1 було укладено договір № 342081 про надання коштів у позику, відповідно до умов якого відповідач отримав позику у розмірі 5 000,00 грн, строком на 30 днів, шляхом перерахування кредитодавцем грошових коштів на банківський картковий рахунок, вказаний відповідачем. Кредитодавець свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, натомість відповідач свої зобов`язання передбачені договором не виконав, в результаті чого станом на 15 листопада 2014 року у нього утворилась заборгованість в розмірі 19 496,55 грн, з яких 5 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 11 400,00 грн - заборгованість по процентам, 3 096,55 грн - інфляційне збільшення. В ході укладення договорів факторингу позивач набув права вимоги до відповідача за договором № 342081 від 16 грудня 2019 року. Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в розмірі 19 496,55 грн та вирішити питання про розподіл судових витрат.
Ухвалою суду від 12 лютого 2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено справу до судового розгляду.
Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час, день та місце судового розгляду повідомлені належним чином.
Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляд у справи не заперечував.
Відповідач заяв, клопотань, відзиву не надав.
Згідно відповіді ІНФОРМАЦІЯ_1 № 1426 від 19 лютого 2025 року, ОСОБА_1 в складі ЗСУ не перебуває.
За одночасного існування умов, визначених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом ухвалено проводити заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 16 грудня 2019 року між позичальником ОСОБА_1 та ТОВ "ЛІНЕУРА УРАЇНА" укладено договір № 342081 про надання коштів у позику, в тому числі й на умовах споживчого кредиту, який підписаний позичальником електронним підписом.
Згідно до Розділу І Договору, Товариство надає Клієнту грошові кошти в розмірі 5 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов?язується повернути позику, сплатити проценти за користування позикою. Позика видається строком на 30 днів. Договір діє до повного виконання Клієнтом своїх зобов`язань за цим Договором.
Сторони погодили наступну процентну ставку за користування позикою: акційна процентна ставка становить 1,33 процентів від суми позики за кожен день користування позикою (485,45 процентів річних) у межах строку надання позики, зазначеного в пункті 1.2 цього Договору; стандартна процента ставка складає 1,90% від суми позики за кожний день користування позикою (693,50 процентів річних). У випадку прострочення Клієнтом виконання зобов?язань за Договором чи неможливості виконання зобов?язань у повному обсязі, застосовується стандартна процентна ставка, відповідно до п. 3.4., 3.5. цього Договору.
Позика надається шляхом перерахування Товариством грошових коштів на банківський картковий рахунок, вказаний Клієнтом.
Також, під час укладення вищевказаного договору позики, відповідачем 16 грудня 2019 року підписано електронним підписом додаток № 1 до Договору № 342081 від 16 грудня 2019 року, яким є Графік платежів, Паспорт споживчого кредиту, в якому викладені умови надання ТОВ "ЛІНЕУРА УРАЇНА" кредитних коштів відповідачу.
Відповідачу кредитні кошти були перераховані в обсязі та у строк, визначені умовами договору, що підтверджено повідомленням Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальні платіжні рішення» від 26 лютого 2024 року про те, що 16 грудня 2019 року о 13:55:02 було успішно перераховано кошти на суму 5 030,00 грн на картковий рахунок НОМЕР_1 , номер трансакції в системі іРау.ua - 44779600, призначення платежу: зарахування 5 000,00 грн.
ТОВ "ЛІНЕУРА УРАЇНА" умови договору виконало в повному обсязі, відповідач умов договору не виконав, коштів не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість.
22 лютого 2021 року ТОВ "ЛІНЕУРА УРАЇНА" та ТОВ "СІРКО ФІНАНС" уклали договір факторингу №015-220221, згідно з умовами якого ТОВ "СІРКО ФІНАНС" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги відносно боржників ТОВ "ЛІНЕУРА УРАЇНА", зокрема до ОСОБА_1 за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 342081 від 16 грудня 2019 року.
05 лютого 2024 року ТОВ "СІРКО ФІНАНС" та ТОВ "ФК" АРТЕМІДА-Ф" уклали договір факторингу №20240205/1, згідно з умовами якого ТОВ "ФК" АРТЕМІДА-Ф" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги відносно боржників ТОВ "СІРКО ФІНАНС", зокрема до ОСОБА_1 за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 342081 від 16 грудня 2019 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно положень ст. ст. 3, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками.
Згідно ч. 1 ст. 1047 ЦК України, у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми.
Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Згідно ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.
Згідно ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.
В силу положень ст. ст. 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
У відповідності до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Так, відповідно до наданого розрахунку заборгованості, який не був оспорений відповідачем, станом на 15 листопада 2014 року заборгованість ОСОБА_1 за договором № 342081 від 16 грудня 2019 року становить 19 496,55 грн, з яких 5 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 11 400,00 грн - заборгованість по процентам, 3 096,55 грн - інфляційне збільшення.
На підставі вищезазначеного, суд дійшов до висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які належать до договірних зобов`язань, а саме випливають з договорів кредиту, встановив, що права позивача порушення відповідачем, а тому вони підлягають захисту, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 19 496,55 грн.
В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Правнича допомога позивачеві у даній справі була надана адвокатом Бачинським О. М. на підставі договору про надання правової допомоги від 05 листопада 2024 року, згідно п. п. 4.2, 4.4 якого у разі ухвалення судом рішення на користь клієнта (задоволення позовних вимог у повному обсязі) клієнт зобов`язався сплатити адвокату винагороду в розмірі 7000 грн. Оплату клієнт зобов`язався сплатити впродовж 10 днів з моменту постановлення судом рішення.
Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір сумі 2 422,40 грн. та витрати на правову допомогу 7 000,00 грн.
Керуючись ст.ст. 203, 204, 207, 512, 514, 526, 625, 629, 638, 1050, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 10, 12, 76-82, 89, 137, 141, 223, 247, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" АРТЕМІДА-Ф" заборгованість за договором № 342081 від 16 грудня 2019 року в розмірі 19 496 (дев`ятнадцять тисяч чотириста дев`яносто шість) гривень 55 (п`ятдесят п`ять) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" АРТЕМІДА-Ф" судові витрати: судовий збір в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривень 40 (сорок) копійок та витрати на правову допомогу в сумі 7 000 (сім) тисяч 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня виготовлення його тексту.
Заочне рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення його тексту.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.
Учасники справи:
Представник позивача: Бачинський Остап Михайлович, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 001477 від 24 травня 2019 року.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Суддя: