Справа № 211/659/24
Провадження № 2/211/339/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25 лютого 2025 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Сарат Н.О.,

при секретарі Зоріній С.М.,

у відсутність сторін, розглянувши в м. Кривий Ріг в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

встановив:

позивач Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» (далі АТ «Криворізька теплоцентраль») звернулися до суду з позовом, який згодом уточнили, до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, обґрунтовуючи свій позов тим, що надає послуги з централізованого опалення відповідачам за адресою: АДРЕСА_1 , але відповідачі у повному обсязі оплату за отримані послуги не здійснювали, в результаті чого виникла заборгованість за спожиту послугу з постачання теплової енергії (централізованого опалення) за період з 01.10.2013 по 31.12.2023 у сумі 24954,48 грн., за абонентське обслуговування за період з 01.11.2021 по 31.12.2023 у сумі 205,56 грн. , крім того інфляційні втрати в сумі 1721,58 грн. та 3% річних у сумі 658,07 грн. .

Крім того позивач вказує, що беручи до уваги наявну в матеріалах справи інформацію, а саме, шо на момент виникнення заборгованості ОСОБА_4 була неповнолітньою, а відтак не мала повної цивільної дієздатності для оплати комунальних послуг за період 01.10.2013 року по 22.07.2016 року. Відповідно до ч. 1 ст. 34 ЦК України повна цивільна дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття). А тому Позивач вважає за необхідне розподілити заборгованість з урахуванням набуттям неповнолітнього повної цивільної дієздатності. Також ОСОБА_2 та ОСОБА_4 з 27.07.2020 року були зняті з реєстрації за вищевказаною адресою, в такому разі заборгованість підлягає розподілу між відповідачами, наступним чином:

забоогованість яка виникла у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за період з 01.10.2013 року по 22.07.2016 рік, відповідачами була погашена оплатою у травні-жовтні 2021 року тобто заборгованість за цей період фактично вважається погашеною (розрахунок додається),

заборгованість в період з 23.07.2016 року по 27.07.2020 рік у розмірі 7 282,40 грн., інфляційні втрати у сумі 1 309,84 грн, 3% річних - 531,28 грн., а всього 9 123,52 грн. підлягає стягненню солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 заборгованість за період з 30.07.2020 року по 31.12.2023 рік у розмірі 17 672,08 грн, інфляційні витрати у сумі 411,74 грн., 3% річних - 126,78 грн., плата за абонентське обслуговування - 205,56 грн., а всього 18416,17 грн. підлягає стягненню з ОСОБА_1 (розрахунок додається).

В судове засідання сторони не з`явилися.

Представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні уточнених позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_1 до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_3 21.01.2025 року надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, попередні заяви просили не враховувати при ухваленні рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до такого.

Згідно статті 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до положень статті 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Як встановлено судом, відповідачі є споживачами послуги з централізованого опалення, яка надається АТ «Криворізька теплоцентраль» за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачами виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по централізованому опаленню, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII (далі Закон № 2189-VIII), Законом України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 № 2633-IV (далі Закон № 2633-IV) та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (далі Правила).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону № 2189-VIII, до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 2189-VIII).

Пунктом 5 частини другої статті 7 Закону № 2189-VIII встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг (частина третя статті 9 Закону № 2189-VIII).

Відповідно до частини шостої статті 19 Закону № 2633-IV, споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Пунктом 18 Правил, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку.

Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 525 ЦК України, передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Акціонерним товариством «Криворізька теплоцентраль» відповідно до тарифів на теплову енергію, постачається централізоване опалення до житла відповідачів, однак відповідачами зобов`язання по оплаті за надану послугу здійснюється неналежним чином.

Так, беручи до уваги наявну в матеріалах справи інформацію, а саме, шо на момент виникнення заборгованості ОСОБА_4 була неповнолітньою, а відтак не мала повної цивільної дієздатності для оплати комунальних послуг за період 01.10.2013 року по 22.07.2016 року. Відповідно до ч. 1 ст. 34 ЦК України повна цивільна дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття). А тому Позивач вважає за необхідне розподілити заборгованість з урахуванням набуттям неповнолітнього повної цивільної дієздатності. Також ОСОБА_2 та ОСОБА_4 з 27.07.2020 року були зняті з реєстрації за вищевказаною адресою, в такому разі заборгованість підлягає розподілу між відповідачами, наступним чином:

забоогованість яка виникла у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за період з 01.10.2013 року по 22.07.2016 рік, відповідачами була погашена оплатою у травні-жовтні 2021 року тобто заборгованість за цей період фактично вважається погашеною (розрахунок додається),

заборгованість в період з 23.07.2016 року по 27.07.2020 рік у розмірі 7 282,40 грн., інфляційні втрати у сумі 1 309,84 грн, 3% річних - 531,28 грн., а всього 9 123,52 грн. підлягає стягненню солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 заборгованість за період з 30.07.2020 року по 31.12.2023 рік у розмірі 17 672,08 грн, інфляційні витрати у сумі 411,74 грн., 3% річних - 126,78 грн., плата за абонентське обслуговування - 205,56 грн., а всього 18416,17 грн. підлягає стягненню з ОСОБА_1 (розрахунок додається).

Доказів на спростовування зазначеного відповідачами не надано, доказів повного погашення заборгованості не надано.

Крім того, згідно з частиною другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Беручи до уваги зазначене, правовідносини, які склалися на підставі договору про надання послуг, є грошовим зобов`язанням і, зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання (постанова Верховного Суду України від 14.11.2011 у справі № 6-40цс11).

Відповідно до правового висновку Великої палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17 (провадження № 14-448цс19) відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постановах ВС КЦС від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц та від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16).

Як зазначено в Аналізі практики застосування статті 625 ЦК України в цивільному судочинстві (лист Верховного Суду України від 01.07.2014), вирішуючи спори цієї категорії, судам слід враховувати, що правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання житлово-комунальних послуг, є грошовими зобов`язаннями, у яких, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК), - вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, з огляду на юридичну природу правовідносин, як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання (постанови Верховного Суду України від 20.06.2012 у справі № 6-68цс12, від 30.10.2013 у справі № 6-59цс13).

Тобто, між сторонами склалися правовідносини, що виникають у зв`язку із завданням шкоди, на які відповідно до частини другої статті 625 ЦК України нараховується індекс інфляції за час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Оскільки неправомірними діями відповідачів позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини другої статті 625 ЦК України та погоджується з наданим позивачем розрахунком 3% річних та інфляційних втрат.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Положеннями частини першої статі 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачі відзиву до суду та доказів на його підтвердження, суду не надали, враховуючи, що цивільне судочинство згідно частин першої-третьої статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, беручи до уваги, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у матеріалах справи, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд з врахуванням положень статті 141 ЦПК України вважає можливим стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір у сумі 3028,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 67, 68 ЖК України, ст. ст. 10, 12, 13, 81, 141, 223, 247, 263, 265, 280-288 ЦПК України, суд -

ухвалив:

позов Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль», , юридична адреса: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична,1, заборгованість за спожиту послугу з постачання теплової енергії (централізованого опалення), яка виникла за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 23.07.2016 року по 27.07.2020 рік у розмірі 7 282 (сім тисяч двісті вісімдесят дві) гривні 40 копійок, інфляційні втрати у сумі 1 309 (одна тисяча триста дев`ять) гривень 84 копійок, 3% річних - 531 (п`ятсот тридцять одну) гривню 28 копійок, а всього 9 123 (дев`ять тисяч сто двадцять три) гривні 52 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль», , юридична адреса: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична,1, заборгованість за спожиту послугу з постачання теплової енергії (централізованого опалення), яка виникла за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 30.07.2020 року по 31.12.2023 рік у розмірі 17 672 (сімнадцять тисяч шістсот сімдесят дві) гривні 08 копійок, інфляційні витрати у сумі 411 (чотириста одинадцять) гривень 74 копійок, 3% річних - 126 (сто двадцять шість) гривень 78 копійок, плата за абонентське обслуговування - 205 (двісті п`ять) гривень 56 копійок, а всього 18416 (вісімнадцять тисяч чотириста шістнадцять) гривень 17 копійок.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» судовий збір у сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок, тобто по 1009 ( одна тисяча дев`ять) гривень 33 коп. з кожного.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25.02.2025 року.

Суддя: Н. О. Сарат