Житомирський апеляційний суд
Справа №274/9456/24 Головуючий у 1-й інст. Корбут В. В.
Категорія 46 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Павицької Т.М., Шевчук А.М.

розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників) у місті Житомирі цивільну справу №274/9456/24 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» про стягнення страхового відшкодування

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Лабик Руслан Романович

на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 11 грудня 2024 року, постановлену під головуванням судді Василенка Р.О.

в с т а н о в и в:

У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила стягнути на її користь з ПАТ «Страхова компанія «АРКС» 49 600,00 грн. страхового відшкодування на виготовлення надгробного пам`ятника та 10 900,00 грн. страхового відшкодування витрат на поховання.

На обґрунтування позов вказувала, що 21.03.2023 року в місті Бердичеві Житомирської області по вул. Вінницька відбулась дорожньо-транспортна пригода, в якій водій ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки «Skoda Fabia», р.н. НОМЕР_1 , проявив безпечність та неуважність наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, не зупинився, щоб надати дорогу пішоходу, якому створена небезпека, внаслідок чого передньою правою частиною керованого ним автомобіля здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка здійснювала перехід вказаної вулиці. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження, що призвели до смерті, яка настала на місці ДТП у кареті швидкої допомоги під час реанімаційних заходів.

22.03.2023 року за фактом ДТП Бердичівським районним відділом поліції ГУНП в Житомирській області матеріали про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000435.

18.05.2023 року слідчим слідчого відділу Бердичівського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області Рудем М.І. складено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000435 за обвинуваченням ОСОБА_2 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, який затверджений прокурором Бердичівської окружної прокуратури Сидоренком О.М. та передано на розгляд до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області.

08.01.2024 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у справі №274/3136/23 виніс ухвалу, відповідно до якої оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Судове провадження зупинено до розшуку обвинуваченого ОСОБА_2 . Станом на дату подання позову розгляд справи №274/3136/23 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області - не відновлено.

Позивач понесла витрати на поховання та на виготовлення та спорудження надгробного пам`ятника.

09.08.2024 року представник позивача повідомив відповідача про настання страхового випадку та звернувся, в порядку визначеному Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» із заявою на виплату страхових відшкодувань.

Оскільки станом на дату написання цієї позовної заяви, позивач та відповідач не змогли досудового врегулювати питання щодо виплати страхового відшкодування пов`язаного із витратами на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника потерпілого, то позивач вирішив звернутись в суд за захистом свого порушеного права на страхове відшкодування.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 11 грудня 2024 року цивільну справу передано на розгляд Подільському районному суду м. Києва.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_4 через свого представника подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, необґрунтованість та неврахування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що звертаючись до суду, позивач обґрунтовувала свої вимоги тим, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 21.03.2023 року за адресою: АДРЕСА_1 , було завдано шкоди життю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка являється сестрою позивача. Цивільно-правова відповідальність особи, відповідальної за збитки, була застрахована у відповідача, у зв`язку з чим позивач просила стягнути з останнього завдану шкоду. Як вбачається з предмету заявлених позовних вимог, позивач звернувся до суду із позовом про відшкодування шкоди, заподіяної смертю особи, зазначивши про підсудність справи за її вибором, відповідно до ч. 3 ст. 28 ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, що позов заявлено саме до страховика, як особи, яка несе відповідальність за дії водія транспортного засобу застрахованого згідно умов договору обов`язкового страхування.

Згідно з правилом про підсудність справ за вибором позивача (правила альтернативної підсудності), передбаченого частиною 3 статті 28 ЦПК України, позови про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, чи шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача або за місцем заподіяння шкоди. Тлумачення ст. 27, 28 ЦПК України свідчить, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це такий вид підсудності, за умовами якої позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох визначених у законі судів.

Згідно паспортних даних позивача, зареєстрованим місцем проживання останньої є Житомирська область Бердичівський район, що за підсудністю відноситься до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області. При цьому, та обставина, що страхова компанія не є завдавачем шкоди та не має договірних відносин із позивачем, не має правового значення при визначенні підсудності спору, оскільки частина 3 статті 28 ЦПК України не підлягає розширеному тлумаченню і не містить прив`язки до особи відповідача. Єдиною підставою для висновку про поширення на спірні правовідносини зазначеної норми права є зміст позовних вимог (про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, чи шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину).

Таким чином, позивач відповідно до положень частини 3 статті 28 ЦПК України правомірно пред`явив свій позов за зареєстрованим місцем проживання позивача, скориставшись правом альтернативної підсудності. Отже, суд першої інстанції передаючи справу про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на розгляд до Подільського районного суду м. Києва, наведеного вище не врахував, чим порушив норми процесуального права, що у відповідності з п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування оскаржуваної ухвали та передання даного питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідач правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористався.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржувана ухвала не відповідає.

Передаючи справу на розгляд до іншого суду за підсудністю суд першої інстанції, керуючись положеннями частини 2 статті 27 ЦПК України, виходив із того, що місцезнаходженням ПАТ «Страхова компанія «АРКС» згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є: м. Київ, вул. Іллінська, 8, тому справа підсудна Подільському районному суду м. Києва.

Колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Згідно частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Підстави та порядок передачі справи з одного суду до іншого визначено статтею 31 ЦПК України.

Так, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: 1) справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду; 2) після задоволення відводів (самовідводів) чи з інших підстав неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи; 3) ліквідовано або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який розглядав справу (частина перша статті 31 ЦПК України).

У параграфі 3 глави 2 розділу І ЦПК України сформульовані правила територіальної юрисдикції (підсудності). У вказаному параграфі ЦПК України встановлені вимоги щодо визначення загальної підсудності (стаття 27), особливості визначення підсудності справи, у якій однією зі сторін є суд або суддя (стаття 26), правила альтернативної підсудності (стаття 28), підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами (стаття 29) та правила виключної підсудності (стаття 30).

Відповідно до статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиними державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Положення статті 28 ЦПК України передбачають правила альтернативної підсудності за вибором позивача.

Відповідно до частини 3 вказаної статті позови про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, чи шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача або за місцем заподіяння шкоди.

Тобто законодавець передбачив юридичну можливість для особи, яка звертається до суду із позовом про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, чи шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення, обрати на власний розсуд якими правилами територіальної підсудності керуватися при зверненні до суду за захистом своїх порушених прав. У процесуальному законодавстві запроваджено для такої категорії справ правило альтернативної підсудності, що надає право саме позивачу обирати уповноважений суд з-поміж тих, що визначені або загальними правилами підсудності цивільних справ, або спеціальним правилом альтернативної підсудності.

Позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу (частина 16 статті 28 ЦПК України).

З урахуванням зазначеного та відповідно до положень щодо альтернативної підсудності право вибору суду, до якого він бажає звернутися, належить саме позивачу.

З матеріалів справи вбачається, що дорожньо-транспортна пригода сталася на вулиці Вінницькій в місті Бердичеві Житомирської області.

Згідно копії паспорту зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 .

Оскільки предметом позову є стягнення моральної шкоди завданої внаслідок смерті фізичної особи, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тому позивач відповідно до положень частини 3 статті 28 ЦПК України правомірно пред`явила свій позов за місцем свого проживання, скориставшись правом альтернативної підсудності.

Вказаним обставинам суд першої інстанції оцінки не надав та дійшов помилкового висновку про підсудність зазначеної справи Подільському районному суду м. Києва.

Право обрання суду, до якого звертається особа за захистом своїх порушених або невизнаних прав, належить саме їй як ініціатору позову, проте обмежується положеннями цивільно-процесуального законодавства, що регулює підсудність спору.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Зміст цього права полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Зазначена норма зобов`язує суди приймати заяви до розгляду навіть у випадку відсутності в законі спеціального положення про судовий захист (п. 2 рішення Конституційного Суду України 25 грудня 1997 року по справі № 9зп).

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом, встановленим законом.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, а зазначені в скарзі процесуальні порушення, які допущені районним судом такими, що заслуговують на увагу суду.

Відповідно до пункту 6 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України порушення норм процесуального права, яке призвело до помилковості ухвали є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена із порушенням норм чинного процесуального законодавства, а тому згідно положень статті 379 ЦПК України підлягає скасуванню із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. 259, 268, 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Лабик Руслан Романович, задовольнити.

Ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 11 грудня 2024 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 21 лютого 2025 року.

Головуючий Судді