справа № 492/441/24
провадження № 2/492/204/25
10 лютого 2025 року м. Арциз
Арцизький районний суд Одеської області у складі:
головуючої судді Гусєвої Н.Д.,
за участю секретаря судового засідання Гамурар І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, -
Позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою до відповідача, в якій просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами на загальну суму 223804,31 грн., а також судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» (далі за текстом АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК») та ОСОБА_1 було укладено договір про надання банківських послуг (далі за текстом Договір) № 420701/3112756 від 19 травня 2017 року, в межах строку дії якого відповідач 23 травня 2019 року звернувся до АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» із Заявою про надання банківської послуги «Кредитна картка», та АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» надав, а ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 100000,00 грн., на платіжну карку відповідача зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % річних від суми кредиту, строком на 24 місяці, загальна вартість кредитної лінії склала 133311,94 грн. 21 травня 2021 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та відповідачем було укладено Договір про внесення змін та доповнень № 1 до Договору про надання банківських послуг № 420701/3112756 від 19 травня 2017 року, відповідно до якого первісний договір припинив свою дію та було змінено кінцевий строк дії договору на 31 травня 2023 року і загальну вартість кредитної лінії на 134083,15 грн.
29 серпня 2023 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» (далі за текстом ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ») укладено Договір про відступлення права вимоги № 4-2023, згідно з умовами якого до ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» перейшло право вимоги за кредитними договорами, в тому числі до ОСОБА_1 за договором про надання банківських послуг № 420701/3112756 від 19 травня 2017 року та кредитним договором № 3/3112756 від 27 липня 2021 року.
Враховуючи, що до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором, позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.
Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, у судове засідання не з`явився, але до суду від нього надійшла заява, в якій просив суд про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, у разі повторної неявки відповідача у судове засідання не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач про дату, час та місце судового засідання двічі поспіль повідомлявся належним чином, однак у судове засідання повторно не з`явився. Так, судом, відповідно до частини 6 статті 128 ЦПК України, надсилалась судова повістка про виклик до суду за адресою місця проживання відповідача, зареєстрованою у встановленому законом порядку, однак, згідно з поштовим конвертом з судовою повісткою, що повернулась до суду з довідкою відділення «Укрпошти» з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою», свідчить про неможливість вручення відповідачу судової повістки, та відповідно до частини 8 статті 128 ЦПК України, в такому випадку вважається, що судовий виклик вручено відповідачу належним чином. Клопотання про розгляд справи за його відсутності, відзив до суду не подав, про причини неявки у судове засідання суд не повідомив.
Суд, також, враховує, що складовим елементом права на справедливе судочинство є судовий розгляд справи упродовж розумного строку (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенції) від 04 листопада 1950 року та рішення Європейського суду з прав людини у справах: «Світлана Науменко проти України» від 09 листопада 2004 року, пункт 86; «Странніков проти України» від 03 травня 2005 року, пункт 40; «Лещенко і Толюпа проти України» та «Смирнова проти України» від 08 листопада 2005 року, пункт 54, «Антоненков та інші проти України» від 22 листопада 2005 року, пункт 41).
Суд зазначає, що відповідно до вимог частини 1 статті 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Також, у рішенні ЄСПЛ у справі «Тойшлер проти Германії» від 04 жовтня 2001 року наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.
Отже, відповідач зобов`язаний добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
З матеріалів справи не вбачається, що відповідач надавав суду доказів неможливості прибути в судове засідання. Суд враховує строки розгляду справи, передбачені законом, дві поспіль неявки відповідача в судове засідання без поважних причин, а також не встановлення наявності поважних причин для неявки.
Також, судом вжито всіх можливих заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи, забезпечено всі процесуальні права у спосіб, передбачений ЦПК України.
Виходячи з вищезазначеної практики ЄСПЛ, беручи до уваги дві неявки відповідача в судове засідання, суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності відповідача, який з 09 квітня 2024 року, тобто з моменту прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, до ухвалення даного рішення жодного разу в судове засідання не з`явився, станом розгляду справи не цікавився, тим самим своїм процесуальним обов`язком з`явитись в судове засідання за викликом, знехтував.
Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідача, який не вчиняє дій щодо участі у розгляді справи.
Враховуючи вказані факти, згоду представника позивача, що викладена у поданій ним до суду заяві, щодо заочного розгляду справи, суд вважає за можливе, відповідно до частини 4 статті 223 ЦПК України, ухвалити рішення у справі при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, судом, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із зобов`язального права, пов`язані з ухиленням боржника від виконання своїх обов`язків з повернення кредитних коштів кредитору, тому при вирішенні спору між сторонами слід керуватися Цивільним Кодексом України.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
19 травня 2017 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ОСОБА_1 (а. с. 20-22, 22 зворотна сторона), відповідачем у справі, був укладений договір про надання банківських послуг № 420701/3112756, в межах строку дії якого ОСОБА_1 , відповідач у справі, 23 травня 2019 року на підставі Заяви замовив у АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» банківську послугу «Кредитна картка», відповідно до якої АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» надав ОСОБА_1 кредитну картку із встановленим на ній кредитним лімітом в розмірі 100000,00 грн., за користування яким відповідач зобов`язався сплачувати 30 % річних від суми кредиту, строком на 24 місяці (а. с. 11, 12, 13 зворотна сторона-14, 23-24). Загальна вартість кредитної лінії склала 133311,94 грн. Відповідно до пункту 3.1. Договору відповідач зобов`язався належним чином виконувати зобов`язання, що встановлені в Договорі та Правилах відносно надання банківської послуги, в тому числі своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату за отримані банківські послуги. Згідно з пунктами 3.2., 3.3. Договору ціною договору є сума грошових коштів, що складається з суми плати за банківську послугу, а строк дії договору дорівнює визначеному Заявою максимальному строку (терміну) для належного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань за Договором, за обставини, що відсутній випадок невиконання умов Договору. Відповідно до пункту 6.2. укладення Договору відповідає вільному волевиявленню Сторін, жодна зі Сторін не знаходиться під впливом тяжких обставин, не помиляється стосовно обставин, що мають суттєве значення (природа Договору, права та обов`язки Сторін, інші умови Договору), та умови Договору є взаємовигідними для кожної зі Сторін. Відповідач шляхом підписання Договору підтвердив, що він в день укладення Договору з Тарифами Банку ознайомлений і згодний, умови Договору йому зрозумілі; з Правилами, що розміщені на офіційному сайті Банку, ознайомлений, приймає та погоджується з їх положеннями.
21 травня 2021 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ОСОБА_1 , відповідачем у справі, на підставі Заяви ОСОБА_1 про зміну умов користування банківською послугою «Кредитна картка», було укладено Договір про внесення змін та доповнень № 1 до Договору про надання банківських послуг № 420701/3112756 від 21 травня 2021 року, відповідно до вимог пункту 7.1. якого Сторони дійшли згоди, що з дати набуття чинності цим Договором припиняє свою дію Первісний договір, а окремі грошові зобов`язання, які виникли у Сторін на підставі Первісного договору та протягом його дії і є невиконаними на дату його припинення, підлягають виконанню відповідною Стороною на умовах та в порядку, що були ним визначені, а в іншому відносини Сторін регулюватимуться цим Договором (а. с. 15, 18-19). Згідно із Заявою про зміну умов користування банківською послугою «Кредитна картка», було змінено кінцевий строк дії договору на 31 травня 2023 року, а також загальну вартість кредитної лінії - на 134083,15 грн. (а. с. 16).
Користування відповідачем кредитними коштами за договором про надання банківських послуг № 420701/3112756 від 19 травня 2017 року, кредитним договором № 3/3112756 від 27 липня 2021 року підтверджується виписками за вищевказаними кредитними договорами за період з 10 травня 2019 року по 07 грудня 2023 року, з 27 липня 2021 року по 15 вересня 2023 року (а. с. 25-32, 44-52).
15 вересня 2023 року АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» направляло на адресу відповідача ОСОБА_1 повідомлення про дострокове погашення заборгованостей, надавши можливість позичальнику ОСОБА_1 добровільно врегулювати заборгованості за кредитними договорами, однак дана вимога не виконана, заборгованості не погашені (а. с. 33, 53).
Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до частин 1, 2 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
За змістом частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з частиною 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Положеннями частини 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Відповідно до частини 1 статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Положеннями статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Судом встановлено, що між ОСОБА_1 , відповідачем у справі, та АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» виникли зобов`язальні правовідносини, в тому числі і ті, що витікають з вказаних кредитних договорів.
Вказаними кредитними договорами передбачено порядок та умови отримання кредитів, погашення заборгованості за кредитами, сплату відсотків, нарахованих за користування кредитними коштами, а також комісії за обслуговування кредитної заборгованості.
ОСОБА_1 , відповідач у справі, підписавши вказані кредитні договори, надав згоду на отримання та повернення кредитів і сплату відсотків за користування кредитними коштами, а також комісії з обслуговування кредитної заборгованості в строки та порядку, встановленими вказаними договорами.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.
Згідно з частиною 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до частини 1 статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно з умовами Договору про відступлення права вимоги № 4-2023 від 29 серпня 2023 року, укладеного між ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» (а. с. 9, 98-101, 102, 103, 119, 128, 132), позивачем у справі, та АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», та додатковими угодами до нього, до ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за договором про надання банківських послуг № 420701/3112756 від 19 травня 2017 року, кредитним договором № 3/3112756 від 27 липня 2021 року (а. с. 54-58, 58 зворотна сторона, 59, 59 зворотна сторона, 60, 60 зворотна сторона, 61, 62).
Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
У постанові Верховного Суду від 07 лютого 2018 року у справі № 2-2035/11 (провадження № 61-2449св18) викладено висновок, що тлумачення статті 516, частини другої статті 517 ЦК України свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним.
Оскільки, позивач ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» на підставі Договору про відступлення права вимоги № 4-2023 від 29 серпня 2023 року набуло право вимоги за договором про надання банківських послуг № 420701/3112756 від 19 травня 2017 року, кредитним договором № 3/3112756 від 27 липня 2021 року, укладеними між ОСОБА_1 , відповідачем у справі, та первісним кредитодавцем АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», то у нього, як у нового кредитора, виникло право вимоги повернення кредитів та інших передбачених договорами платежів, у зв`язку з неналежним виконанням позичальником ОСОБА_1 , відповідачем у справі, взятих на себе зобов`язань шляхом стягнення заборгованості за кредитними договорами.
Доказів про визнання договору про відступлення права вимоги недійсним чи погашення боргу первісному кредитору матеріали справи не містять.
Судом встановлено, що згідно з умовами договору про надання банківських послуг № 420701/3112756 від 19 травня 2017 року, кредитного договору № 3/3112756 від 27 липня 2021 року, позичальник ОСОБА_1 , відповідач у справі, зобов`язався повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування кредитними коштами, а також відповідно до умов кредитного договору № 3/3112756 від 27 липня 2021 року зобов`язався сплатити комісію за обслуговування кредитної заборгованості в повному обсязі у строки та на умовах, передбачених у вказаних договорах, однак не виконав умови вказаних договорів.
Після відступлення позивачу прав грошових вимог до відповідача, останній не здійснював платежів для погашення кредитних заборгованостей на рахунок АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК».
Матеріали справи не містять доказів погашення кредитних заборгованостей відповідачем на рахунок ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ».
Відповідно до частин 1, 3 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з частиною 2 статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Положеннями статтею 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцеві кредиту (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому кредитодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір кредити є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , відповідачем у справі, не спростовано факт укладення договору про надання банківських послуг № 420701/3112756 від 19 травня 2017 року, кредитного договору № 3/3112756 від 27 липня 2021 року між ним та АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», та отримання відповідачем коштів, внаслідок чого суд вважає укладеними кредитні договори між сторонами.
Згідно з Договором про внесення змін та доповнень № 1 до Договору про надання банківських послуг № 420707/3112756 від 19 травня 2017 року строк, на який надався кредит, закінчився 31 травня 2023 року.
Відповідно до умов укладеного між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ОСОБА_1 , відповідачем у справі, кредитного договору № 3/3112756 від 27 липня 2021 року, строк, на який надався кредит, становив 72 місяці, тобто від 27 липня 2021 року до 26 липня 2027 року.
Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до частини 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (стаття 612 ЦК України).
Також, судом встановлено, що ОСОБА_1 , відповідач у справі, кредитні кошти отримав, якими в подальшому розпорядився на власний розсуд, однак свої зобов`язання щодо повернення грошових коштів не виконав, тобто кредитні кошти не повернув.
Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
ОСОБА_1 , відповідачем у справі, наданий позивачем розрахунок заборгованості не спростовано, власного розрахунку не надано.
Доказів, в розумінні статей 77, 78 ЦПК України, щодо неправильності розрахунків заборгованостей за договором про надання банківських послуг № 420701/3112756 від 19 травня 2017 року та кредитним договором № 3/3112756 від 27 липня 2021 року відповідачем суду не надано, інші розрахунки заборгованостей на іншу дату за вказаними договорами суду також не надано, чим не виконані вимоги частини 1 статті 81 ЦПК України, тому вказані розрахунки в частині заборгованості по тілу кредиту та процентам приймаються судом як доказ у вирішенні спору.
Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, надавши їм оцінку за своїм внутрішнім переконанням,що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні кожного доказу у справі, зокрема належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову про стягнення заборгованості за вказаними кредитними договорами.
У зв`язку із задоволенням позовних вимог позивача, відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем при зверненні з наявним позовом до суду, оскільки сплата судового збору підтверджена платіжною інструкцією № 1931 від 21 березня 2024 року (а. с. 1).
Керуючись статтями 4, 5, 7, 12, 13, 19, 44, 48, 76-81, 89, 95, 128, 133, 141, 211, 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 273, 274-279, 280-282, 284, 289, 354, 355 ЦПК України, суд,
Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» - задовольнити повністю.
заборгованість за договором про надання банківських послуг № 420701/3112756 від 19 травня 2017 року, а саме:
-прострочену заборгованість за кредитом 119548 (сто дев`ятнадцять тисяч п`ятсот сорок вісім) гривень 69 копійок;
-заборгованість з нарахованих відсотків за користування кредитом 1179 (одна тисяч сто сімдесят дев`ять) гривень 11 копійок,
а всього 153644 (сто п`ятдесят три тисячі шістсот сорок чотири) гривні 68 копійок;
заборгованість за кредитним договором № 3/3112756 від 27 липня 2021 року, а саме:
-прострочену заборгованість за кредитом 6512 (шість тисяч п`ятсот дванадцять) гривень 05 копійок;
-заборгованість з нарахованих відсотків за користування кредитом 244 (двісті сорок чотири) гривні 96 копійок,
-заборгованість з прострочених відсотків за користування кредитом 4257 (чотири тисячі двісті п`ятдесят сім) гривень 58 копійок,
-комісію за обслуговування кредитної заборгованості 1250 (одна тисяча п`ятдесят) гривень 00 копійок;
що складає загальну суму заборгованості у розмірі 223804 (двісті двадцять три тисячі вісімсот чотири) гривні 31 копійка.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.
Відповідач, якому повне заочне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Позивач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Арцизького районного суду
Одеської області Гусєва Н.Д.