Справа № 149/575/25
У Х В А Л А

"21" лютого 2025 р.

Суддя Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області Робак М.В.., розглянувши заяву про забезпечення позову, подану предаставником заявника ОСОБА_1 - адвокатом Костюком Сергієм Миколайовичем, інші особи, які можуть набути статус учасника справи: ОСОБА_2 , приватний нотаріус Глуздань Світлана Вацлавівна,

ВСТАНОВИЛА:

До Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Костюка Сергія Миколайовича про забезпечення позову до подачі позовної заяви .

В порядку забезпечення позову до подання позовної заяви просить заборонити приватному нотаріусу Хмільницького районного нотаріального округу Глуздань Світлані Вацлавівні вчиняти будь які нотаріальні дії, щодо житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в межах ведення спадкової справи №73115116 (номер у нотаріуса 152/2024) зареєстрованої після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та накласти арешт на спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Обгрунтовуює заявник свої вимоги тим, що після смерті своєї баби він звернувся з заявою до приватного нотаріуса Глуздань Світлани Вацлавівни про прийняття спадщини після смерті баби ОСОБА_3 , однак від нотаріуса заявнику стало відомо про наявність заповіту в інтересах іншої особи. Заявник має намір в судовому порядку визнавати заповіт недійсним. Проте строк на прийняття спадщини закінчується 17.02.2025 року. А отже, 18.02.2025 року нотаріус матиме право видати особі (яка звернулась з заявою про прийняття спадщини за заповітом на прийняття спадщини) свідоцтво про право на спадщину. У випадку видачі свідоцтва про право на спадщину на особу, в інтересах якої складено заповіт, остання зможе відчужити таке майно навіть у день видачі свідоцтва.

Враховуючи викладене. просить заяву задоволити.

Так, згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно вимог ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

З наданих суду доказів встановлено, що спадкодавець ОСОБА_3 є бабою заявника (а.с. 7-8, 9-10,16), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 18)

03.01.2024 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , склала заповіт, згідно якого все своє майно заповіла ОСОБА_2 ( копі яа.с. 20-21).

Згідно з Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі 11.10.2024 після смерті ОСОБА_3 заведено спадкову справу № 73115116 ( копія а.с. 12)

Відповідно до довідки №137 від 13.02.2025, виданої Війтівецькою сільською радою Хмільницького району Вінницької області, ОСОБА_3 03 січня 2024 року складено заповіт на користь ОСОБА_2 , який був зареєстрований сільською радою за №1( копія а.с. 13).

Відповідно до довідки №61 від 22.01.2025, виданої Війтівецькою сільською радою Хмільницького району Вінницької області власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, земельної ділянки біля нього, якому присвоєно адресу: АДРЕСА_1 являється ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( копія а.с. 14).

Дослідивши докази, суд зазначає таке.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до частини 5 статті 151 ЦПК України у заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

Відповідно до частини 2 статті 150 ЦПК України суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується, серед іншого:

- накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

- забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду 17 квітня 2019 року у справі № 308/3824/16-ц (провадження № 61-1353св19).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 07 червня 2022 року у справі № 127/25378/21 (провадження № 61-21013св21).

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 23 лютого 2022 року у справі № 758/10187/21 (провадження № 61-19882св21).

Подаючи заяву про забезпечення позову заявник повідомляє, що він має намір оскаржити заповіт його баби на користь ОСОБА_2 , тобто між сторонами має місце спір щодо спадкування.

Враховуючи, що предметом подальшого спору є визнання заповіту недійсним, з метою уникнення подальшого цивільно-правового обороту майна, беручи до уваги, що строк прийняття спадщини закінчився 17.02.2025, суд доходить висновку про необхідність заборони приватному нотаріусу Хмільницького районного нотаріального округу Глуздань Світлані Вацлавівні видавати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, складеним ОСОБА_3 03 січня 2024 року щодо житлового будинку та накласти арешт на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Наведений захід забезпечення позову відповідає вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову і спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Згідно ч. 3 ст. 154 ЦПК України суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Враховую викладене, підстав для застосування зустрічного зобов`язання, у відповідності до ст. 154 ЦПК України, суд не вбачає, з урахуванням природи спірних відносин, що виникли між сторонами, способу забезпечення позову, наявності зареєстрованого у позивача місця проживання та відсутності у суду даних про вчинення позивачем дій щодо зловживання наділеними процесуальними правами або інших дій, які можуть свідчити про наміри позивача утруднити або унеможливити виконання рішення суду у випадку відмови у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. 149, 150, 153, 154, 247, 260 ЦПК України, суддя

УХВАЛИЛА:

Заяву задоволити частково.

В порядку забезпечення позову заборонити приватному нотаріусу Хмільницького районного нотаріального округу Глуздань Світлані Вацлавівні видавати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, складеним ОСОБА_3 03 січня 2024 року , а саме щодо житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в межах ведення спадкової справи №73115116 (номер у нотаріуса 152/2024) зареєстрованої після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Накласти арешт на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1

Роз`яснити заявнику що заходи забезпечення позову вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються у разі неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами ч. 4 ст. 152 ЦПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя Марина РОБАК