Справа № 373/2925/24
Номер провадження 2/373/287/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі: головуючої судді Керекези Я.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу № 373/2925/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню доньку,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом і просить стягувати із відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частки всіх видів його доходів щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до досягнення донькою 23-річного віку або припинення навчання.

Посилається на те, що перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі із 05 листопада 2005 року по 19 травня 2009 року. Від сумісного проживання у шлюбі вони мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є повнолітньою. Донька з вересня 2024 року є студенткою 1 курсу Київського університету інтелектуальної власності та права Національного університету «Одеська юридична академія». Термін навчання - до 30 червня 2028 року. Дрнька проживає із позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки в добровільному порядку не надає, хоча працює в ЗП (ПТ)О «Професійний коледж» та отримує стабільну заробітну плату. Позивач працює прибиральницею в КЗ КОР «Переяславський ліцей «Патріот», отримує заробітну плату в розмірі, якого не вистачає на утримання доньки.

Ухвалою від 02 січня 2025 року було відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та проведення судового засідання (а.с.21).

Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов.

20 січня 2025 року від відповідача до суду надійшов відзив на позов, відповідно до якого він просить позовні вимоги задовольнити частково та стягувати із нього аліменти на утримання повнолітньої доньки в розмірі 1/8 частини його доходів щомісячно. Посилається на те, що визнає право на звернення позивача до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, однак заперечує проти тієї обставини, що він не надає матеріальної допомоги на утримання доньки. Із серпня 2022 року донька перестала спілкуватися із відповідачем та членами його родини. До 14 грудня 2024 року із нього стягувалися аліменти на утримання неповнолітньої доньки. Після досягнення донькою повноліття позивач одразу ж звернулася до суду із даним позовом, а не до нього з пропозицією добровільної участі в оплаті навчання доньки. Подана позивачем довідка про розмір її доходів свідчить про можливість самостійного здійснення оплати за рік навчання доньки. Позивач, самостійно укладаючи договір про навчання доньки у вищезазначеному вузі, не повідомила про це відповідача, порушивши норми ст.140 СК України, що гарантують рівні права та обов`язки батьків щодо дитини, та ч.1 ст.157 СК України, що гарантують йому право спільного вирішення питання виховання дитини. Крім того, позивач позбавила його можливості скористатися правом, передбаченим ст.187 СК України, щодо відрахування із його заробітної плати аліментів на дитину, оскільки не повідомила його про вступ дитини до вищого навчального закладу та необхідність здійснення оплати освітніх послуг. Він, як батько, повинен був бути обізнаним про наміри самої дитини та її матері на навчання на платній основі в частині вартості навчання та періодів здійснення його плати. За умови його обізнаності він мав би можливість скористатися правом добровільної сплати рівної з позивачем частки за навчання доньки. Відповідач не оспорює вартості навчання та період сплати аліментів. Однак він не визнає розмір аліментів, що намагається стягувати із нього позивач, з врахуванням рівності обов`язку батьків по утриманню дитини. Зазначає, що зареєстрований та проживає в батьківському будинку, власного помешкання не має. Його батьки є непрацездатними за віком. Він здійснює догляд за ними, разом із рідним братом приймає спільну участь в їх утриманні. Йому на праві власності належить автомобіль марки «ЗАЗ», 2010 року випуску. Іншого майна (рухомого чи нерухомого), грошових коштів (за виключенням заробітної плати), корпоративних прав він не має. З часу придбання автомобіля (2010 рік) відповідачем не здійснювалися будь-які видатки на придбання майна. Законом «Про державний бюджет на 2025 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб, якою повнолітня донька сторін по справі, становить 3028 грн 00 коп., тому вважає, що 1/8 частина його доходу буде більше мінімального рекомендованого розміру аліментів на одну дитину. Навіть при стягненні із нього аліментів у р мінімально рекомендованому розмірі (3028 грн 00 коп.) річна сума аліментів буде складати 36336 грн, що дорівнюватиме 88,2 % вартості навчання доньки у вузі.

29 січня 2025 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої вона просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Зазначає, що не чинила перешкод у спілкуванні відповідача з донькою. Він одноособово усунувся від своїх обов`язків з невідомих причин. Відповідач у відзиві порівнює розмір доходів сторін по справі, зазначаючи про можливість покриття доходами позивача витрат за навчання доньки. Разом з тим, у позові не йде мова про вартість навчання доньки. Щодо перебування на утриманні відповідача його батьків-пенсіонерів, то вони отримують пенсію та мають можливість забезпечувати себе самостійно. Вважає, що відповідач не зазначив доказів на підтвердження спростування позовних вимог. Вважає, що він має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання доньки.

Розгляд справи здійснювався відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України.

Судом встановлено наступне.

Сторони по справі перебували у шлюбі, зареєстрованому 05 листопада 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 254 (а.с.3).

Як вбачається із копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого 21 травня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області, 19 травня 2009 року шлюб між сторони по справі був розірваний, про що зроблено відповідний запис в Книзі реєстрації розірвань шлюбів за № 76 (а.с.6).

Від сумісного проживання у шлюбі сторони мають повнолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 22 грудня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області, батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_6 (а.с.5).

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , виданого 04 березня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Київській області, позивач 04 березня 2011 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_7 та змінила своє прізвище на « ОСОБА_8 » (а.с.7).

Відповідно до рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 09 листопада 2022 року по справі № 373/1598/22 (2/373630/22) із відповідача на користь позивача стягувалися аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини його доходу щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 вересня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.8-10).

Відповідно до довідки Київського університету інтелектуальної власності та права Національного університету «Одеська юридична академія» № 2/4955 від 07 листопада 2024 року (а.с.12) ОСОБА_5 є студенткою 1 курсу даного вузу, навчається на контрактній основі. Термін навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем «бакалавр» до 30 червня 2028 року.

На підтвердження факту перебування доньки сторін по справі на навчанні у вищезазначеному навчальному закладі позивачем подано копію Індивідуального договору № 9 про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівця від 19 серпня 2024 року (а.с.13-14); копію Договору про навчання від 19 серпня 2024 року (а.с.15-16).

Як вбачається із довідки № 5 від 12 грудня 2024 року (а.с.11), позивач працює прибиральницею в КЗ КОР «Переяславський ліцей «Патріот» і її середньомісячний дохід складає 9709 грн 54 коп. (після здійснення передбачених законодавством відрахувань - 8234 грн 34 коп.).

Відповідно до довідки № 9 від 13 січня 2025 року (а.с.29) ОСОБА_2 працює майстром виробничого навчання у ДПТНЗ «Переяслав-Хмельницький ЦПТО» та розмір його середньомісячного доходу становить 37387 грн 04 коп. (після здійснення відрахування податку та аліментів 23846 грн 49 коп.).

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 (а.с.37) батьками ОСОБА_2 є ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Відповідно до довідки Центру надання адміністративних послуг Переяславської міської ради № 80 від 14 січня 2025 року а(.с.33) по АДРЕСА_1 зареєстрованими є:

- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до поданих відповідачем доказів (а.с.30-32) власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 , є ОСОБА_9 .

Згідно акту депутата Переяславської міської ради № 16 від 13 січня 2025 року ОСОБА_2 проживає разом із батьками по АДРЕСА_1 , веде з ними спільне господарство. Оскільки батьки є пенсіонерами, то ОСОБА_2 у вільний від роботи час допомагає їм.

Крім того, до відзиву на позов відповідачем в якості доказів додано копії пенсійних посвідчень батьків, копію посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії на ім`я ОСОБА_9 (а.с.36).

Також відповідачем подано скріншоти із застосунку «Viber» про вхідні та вихідні телефонні дзвінки (а.с38).

Будь-яких інших доказів не подано, клопотань з цього приводу не заявлено.

Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування.

Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу).

Відповідно до ч.3 ст.199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Аналогічна правова позиція висвітлена в Постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 761/10510/17.

На підставі ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Аналіз ст. ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Отже, судом встановлено, що донька сторін по справі ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є повнолітньою, навчається на 1 курсі денної форми навчання Київського університету інтелектуальної власності та права Національного університету «Одеська юридична академія» на контрактній основі. Вартість навчання становить 41200 (43200 з 2025-2026 навчального року).

Доказів наявності інших витрат, пов`язаних з навчанням (вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження тощо) суду не надано, про їх наявність в позові не зазначено.

Щодо стану здоров`я ОСОБА_12 будь-яких даних не зазначено, доказів не надано.

Відповідач працює, отримує заробітну плату, не заперечує сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки в розмірі 1/8 частини його доходів, на його частковому утриманні перебувають батьки-пенсіонери, у його власності відсутнє майно, крім транспортного засобу.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу ч. 1 ст. 13 цього Кодексу, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Зважаючи на вищевикладене, наявні у справі докази, законодавчо визначений принцип рівності прав та обов`язків батьків, в тому числі й у матеріальних витратах на дитину, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/6 частини від щомісячного заробітку (доходу) відповідача, що, на думку суду, є обгрунтованих та справедливим.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

З відповідача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 182, 191, 199, 200 СК України, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 19, 80, 81, 141, 263-265, 268, 273, 274, 277, 279, 354, 430 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню доньку задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_6 , проживаючої по АДРЕСА_2 , аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 26 грудня 2024 року і до закінчення навчання в Київському університеті інтелектуальної власності та права Національного університету «Одеська юридична академія», але не довше, ніж до досягнення донькою 23-річного віку.

В частині стягнення аліментів в розмірі платежу за один місяць рішення підлягає негайному виконанню.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 807 (вісімсот сім) гривень 47 копійок.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Судове рішення не проголошувалося в силу ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Суддя: Я. І. Керекеза