Справа № 594/1779/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року м.Борщів

Борщівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Губіш О.А.

з участю:

секретаря - Окулянко У.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в особі представника адвоката Денисової Тамари Степанівни до Борщівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в особі представника адвоката Денисової Т.С., звернулися до суду з даним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їх мати ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої, крім іншого, входить 7/100 частки у праві власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , які відповідно до свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого виконкомом Борщівської міської ради народних депутатів Тернопільської області 30 червня 1981 року на підставі рішення виконкому Борщівської міської ради народних депутатів Тернопільської області від 17 червня 1981 року №114, та зареєстрованого в Чортківському бюро технічної інвентаризації 30 червня 1981 року в реєстровій книзі №4 за Р №486, належали померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , спадкоємцем якої за законом була її дочка ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину у встановлений законом строк, але не оформила свої спадкові права.

Поряд з тим, позивачі зазначили, що на спадщину після смерті матері, вони претендують як спадкоємці за законом, однак через виявлені розбіжності у документах, вони свої спадкові права оформити не можуть. Так, відповідно до свідоцтва про смерть від 04 червня 1971 року серія НОМЕР_1 , померла записана ОСОБА_4 , тоді як згідно до свідоцтва про народження її дочки ОСОБА_3 від 01 квітня 1959 року серія НОМЕР_2 , вона записана як - ОСОБА_4 . Також, відповідно до свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок від 30 червня 1981 року № 114, власником такого є ОСОБА_4 .

Крім того відсутні документи для підтвердження зміни прізвища їхньої матері з ОСОБА_5 на ОСОБА_6 , тому вони також не можуть підтвердити право на спадкування ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4 .

А тому, просили суд визнати за кожним із них, як за спадкоємцями за законом після смерті матері ОСОБА_3 , право власності на 7/200 часток житлового будинку з такими ж частками надвірних будівель і споруд, що розташований в АДРЕСА_1 , які відповідно до свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого виконкомом Борщівської міської ради народних депутатів Тернопільської області 30 червня 1981 року на підставі рішення виконкому Борщівської міської ради народних депутатів Тернопільської області від 17 червня 1981 року №114, та зареєстрованого в Чортківському бюро технічної інвентаризації 30 червня 1981 року в реєстровій книзі №4 за Р №486, належали померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , спадкоємцем якої за законом була її дочка ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину у встановлений законом строк, але не оформила свої спадкові права.

У судове засідання сторони не з`явилися.

Представник позивачів адвокат Денисова Т.С. у поданому до суду клопотанні просила розгляд справи проводити у її відсутності та відсутності позивачів, при цьому зазначила, що позов підтримує.

Представник відповідача Борщівської міської ради Микиташ М.М. подав до суду заяву, в якій просив справу слухати у відсутності представника ради, при цьому зазначив, що міська рада позов визнає та не заперечує щодо задоволення позовних вимог позивачів.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Борщеві Борщівського району Тернопільської області померла мати позивачів ОСОБА_3 , що стверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 14 квітня 1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Борщівської райдержадміністрації Тернопільської області.

Родинні відносини позивачів з померлою, підтверджуються свідоцтвами про їх народження серії НОМЕР_4 , серії НОМЕР_5 , та свідоцтвами про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 та серії НОМЕР_7 .

Крім того встановлено, що за життя померла ОСОБА_3 зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого, належний їй на праві особистої власності житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_2 , заповіла дочці позивачці ОСОБА_1 .

Зазначене сторонами не оспорювалось, крім того, стверджено заповітом від 18 липня 1990 року, посвідченим державним нотаріусом Борщівської державної нотаріальної контори Прокопович Л.П., зареєстрованим у реєстрі за № 1753. Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) №64835400 від 21.05.2021, заповіт чинний.

Також, як вбачається з листів Борщівської державної нотаріальної контори №429/01-16 від 21.05.2021, №966/01-16 від 25.10.2024, відповідно до інформаційних довідок, виданих Державним нотаріальним архівом Тернопільської області, Борщівською державною нотаріальною конторою до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 заведено спадкову справу за № 185/1998 за заявою про прийняття спадщини від імені ОСОБА_2 . Згідно книги обліку і реєстрації спадкових справ Борщівської державної нотаріальної контори за 1998 року вищезазначена спадкова справа незавершена. Однак відповідно до реєстру для реєстрації нотаріальних дій 22 червня 2004 року по даній спадковій справі видані свідоцтва про право на спадщину за Р № 797 на 1/3 житлового будинку на ім`я ОСОБА_2 ; Р № 798 на 1/3 житлового будинку на ім`я ОСОБА_1 .

Крім того, позивачі стверджують, що після смерті їхньої матері залишилося без оформлення спадкове майно, а саме 7/100 часток житлового будинку з такими ж частками надвірних будівель і споруд, що розташований в АДРЕСА_1 , які відповідно до свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого виконкомом Борщівської міської ради народних депутатів Тернопільської області 30 червня 1981 року на підставі рішення виконкому Борщівської міської ради народних депутатів Тернопільської області від 17 червня 1981 року №114, та зареєстрованого в Чортківському бюро технічної інвентаризації 30 червня 1981 року в реєстровій книзі №4 за Р №486, належали померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 , спадкоємцем якої за законом була її дочка ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину у встановлений законом строк, але не оформила свої спадкові права.

З метою оформлення спадщини на вище вказане спадкове майно, позивачка ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , а позивачка ОСОБА_2 через свого представника ОСОБА_8 25.10.2024 звернулися в нотаріальну контору із заявами про видачу їм свідоцтв про право на спадщину за законом, однак державним нотаріусом у цьому їм було відмовлено в зв`язку з виявленими розбіжностями. Так, згідно листів державного нотаріуса, останнім було встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть від 04 червня 1971 року серія НОМЕР_8 , померла записана ОСОБА_4 , тоді як, згідно до свідоцтва про народження її дочки від 01 квітня 1959 року серія НОМЕР_2 , вона записана як ОСОБА_4 . Також, відповідно до свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок від 30 червня 1981 року № 114, власником такого є ОСОБА_4 . Також виявлено, відсутність підтвердження зміни прізвища з ОСОБА_5 на ОСОБА_6 , у зв`язку з чим позивачі не можуть підтвердити право на спадкування ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4 відповідно до ст. 529 Цивільного кодексу УРСР від 1963 року.

Через вказані розбіжності, позивачам було рекомендовано звернутися до суду для визначення належності вказаного нерухомого майна померлій та наступної належності їм, як спадкоємцям згідно закону.

Із доданої до матеріалів справи копії свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, що виданий 30 червня 1981 року виконкомом Борщівської міської ради народних депутатів на підставі рішення виконкому від 17 червня 1981 року № 114, вбачається, що таке видано на ім`я ОСОБА_4 . Вказане свідоцтво посвідчує, що ОСОБА_4 належить 7/100 частин житлового будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 . Крім того, таке свідоцтво видане взамін свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Борщівською державною нотаріальною конторою 27.09.1959 за Р №2085.

Як зазначили позивачі, у вказаному свідоцтві у написанні імені їхньої матері було допущено помилку.

Крім того, як вбачається з копії погосподарської книги, у будинковолодінні АДРЕСА_1 , частки у праві власності на яке відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Борщівською державною нотаріальною конторою 27 вересня 1959 року за Р № 2985, були перерозподілені рішенням виконкому Борщівської міської ради народних депутатів Тернопільської області від 17 червня 1981 року № 114, були зареєстровані подружжя ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

За таких обставин, суд вважає доведеним факт приналежності саме ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого виконкомом Борщівської міської ради народних депутатів Тернопільської області 30 червня 1981 року на підставі рішенням виконкому Борщівської міської ради народних депутатів Тернопільської області від 17 червня 1981 року № 114, та зареєстрованого в Чортківському бюро технічної інвентаризації 30 червня 1981 року в реєстровій книзі № 4 за Р № 486, згідно якого саме їй належить 7/100 частин житлового будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 (по АДРЕСА_3 ).

Разом з тим судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Борщів померла ОСОБА_4 .

Остання, у свідоцтві про народження своєї дочки ОСОБА_11 , серії НОМЕР_2 , записана як ОСОБА_7 , а батьком значиться ОСОБА_10 .

Зі слів позивачів, у 1941 році родина ОСОБА_7 та ОСОБА_12 з дітьми, в тому числі з дочкою ОСОБА_13 , була виселена в Тюменську область.

В 1961 році з виселення в Тюменську область в м.Борщів повернулися подружжя ОСОБА_10 та ОСОБА_14 з дочкою ОСОБА_15 та дітьми останньої ОСОБА_16 та ОСОБА_17 .

За даними будинкової книги, після повернення в Україну, у будинковолодінні АДРЕСА_1 проживали однією сім`єю: ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , а в 1964 році в цьому ж господарстві реєструються ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 .

З батьком своєї першої дитини дочки ОСОБА_21 , ОСОБА_11 по місцю виселення сім`ї у Тюменській області не встигла укласти шлюб, останній загинув. Тому у свідоцтві про народження ОСОБА_19 серії НОМЕР_5 , що видане Полноватською сільською радою Березовського району Тюменської області 16 жовтня 2002 року, актовий запис № 62 від 30 липня 1958 року, її матір`ю записана ОСОБА_22 , в графі батько прочерк.

Шлюб із батьком другої дитини - дочки ОСОБА_23 , ОСОБА_11 уклала, однак свідоцтво про шлюб було нею втрачене.

Згідно даних погосподарської книги № 10 за 1960 рік, адміністрацією с.Полноват Белоярського району Ханти-Мансійського автономного округу Тюменської області 09 грудня 1997 року за Р 3 147 видана довідка про те, що ОСОБА_24 з 1960 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_25 , останні проживали разом і вели спільне господарство.

У свідоцтві про народження ОСОБА_20 серії НОМЕР_4 , її матір`ю записана ОСОБА_26 .

Разом із тим, помилки в написанні імені спадкодавця ОСОБА_3 « ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 », повністю спростовані наданими позивачами документами. Так, складаючи заповіт, посвідчений 18 липня 1990 року Прокопович Л.П., державним нотаріусом Борщівської державної нотаріальної контори, за Р № 1753, ОСОБА_3 зробила розпорядження щодо частини свого майна в користь дочки ОСОБА_1 .

У свідоцтві про право на спадщину за законом за Р № 797 державний нотаріус посвідчила, що на підставі ст.529 ЦК України від 1963 року, спадкоємцями ОСОБА_3 є її дочки в рівних частках.

За даними будинкової книги, у будинковолодінні АДРЕСА_1 проживали однією сім`єю: ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 .

За даними погосподарської книги будинковолодіння АДРЕСА_2 , з 1964 року ОСОБА_3 була зареєстрована разом із ОСОБА_1 .

За таких обставин, суд вважає доведеним факт родинних відносин між спадкодавцем ОСОБА_4 та її дочкою ОСОБА_15 , а також ОСОБА_3 та її дочками ОСОБА_30 та ОСОБА_31 .

Згідно листа Борщівської державної нотаріальної контори №966/01-16 від 25.10.2024, до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 спадкова справа не заводилась, заповіти вона не складала.

Позивачі стверджують, що їхня мати ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 , вступивши в управління її спадковим майном, маючи при цьому правовстановлюючі документи на спадкове майно, однак спадкових прав на себе не оформила.

З аналізу вищенаведених письмових доказів, суд дійшов висновку, що спадковим майном після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 є 7/100 частки у праві власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , яка відповідно до Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого виконкомом Борщівської міської ради народних депутатів Тернопільської області 30 червня 1981 року на підставі рішення виконкому Борщівської міської ради народних депутатів Тернопільської області від 17 червня 1981 року № 114, та зареєстрованого в Чортківському бюро технічної інвентаризації 30 червня 1981 року в реєстровій книзі № 4 за Р № 486, належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , спадкоємцем якої за законом була її дочка ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину у встановлений законом строк, але не оформила свої спадкові права, померла.

Судом також встановлено, що окрім позивачів, інші особи щодо своїх прав на майно померлої ОСОБА_3 не заявляли, що випливає з листів Борщівської державної нотаріальної контори №429/01-16 від 21.05.2021, №966/01-16 від 25.10.2024.

Відповідно до ст.ст. 1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 02 лютого 2017 року, виготовленого КП «Борщівське районне бюро технічної інвентаризації» та висновку про вартість, сформованого 18 квітня 2024 року СОД ФОП ОСОБА_32 , оціночна вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , становить 920720 грн.

Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем заперечень щодо задоволення позову надано не було, суд приходить до висновку, що вимоги позивачів є обґрунтованими, підставними, грунтуються на вимогах закону, а тому, підлягають задоволенню в повному об`ємі.

Виходячи з наведеного вище, на підставі ст.ст. 328, 392, 1217, 1218, 1220, 1223, 1268 ЦК України та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 як за спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Борщеві Борщівського району Тернопільської області, право власності на 7/200 часток житлового будинку з такою ж часткою надвірних будівель і споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1 , які належали померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 , спадкоємцем якої за законом була її дочка ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину у встановлений законом строк, але не оформила свої спадкові права.

Визнати за ОСОБА_2 як за спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Борщеві Борщівського району Тернопільської області, право власності на 7/200 часток житлового будинку з такою ж часткою надвірних будівель і споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1 , які належали померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 , спадкоємцем якої за законом була її дочка ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину у встановлений законом строк, але не оформила свої спадкові права.

Судові витрати по справі покласти на сторони в тих межах, в яких вони їх понесли.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі такої скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Реквізити сторін:

Позивачі: ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_9 ;

ОСОБА_2 , жителька АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_10 .

Відповідач: Борщівська міська рада, місцезнаходження: м. Борщів вул. Грушевського, 2 Чортківського району Тернопільської області, .

Суддя: