Провадження № 2-з/359/14/2025
Справа № 359/1982/25
УХВАЛА

20 лютого 2025 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Муранова-Лесів І.В., вивчивши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

встановив:

19 лютого 2025 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла вищезазначена заява, в якій ОСОБА_1 просить : накласти арешт на земельну ділянку площею 0,10 га з кадастровим номером :10:007:0035, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 зазначає, що суть спору полягає в наявності боргових відносин між ним та ОСОБА_2 , за якими минув термін виконання, а відповідач ухиляється від повернення боргу.

Крім того заявник зазначає, що він дав в борг своєму дядьку ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 10000 доларів США (еквівалент 415705 гривень по курсу НБУ), термін повернення коштів сплив 01.01.2025, але відповідач не повертає кошти. У власності ОСОБА_2 є земельна ділянка, яку він намагається продати, в мережі Інтернет розміщено оголошення про її продаж. Таким чином відповідач намагається ухилитись від повернення боргу та вживає заходи для відчуження майна для того щоб зробити стягнення боргу та виконання рішення суду неможливим.

Вивчивши заяву та додані до неї документи, суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 вказаної статті визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Крім того за змістом ч. 1 ст. 183 Цивільного процесуального кодексу України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: 1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); 2) найменування суду, до якого вона подається; 3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; 5) підстави заяви (клопотання, заперечення); 6) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви (клопотання, заперечення); 7) інші відомості, що вимагаються цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч.2 цієї статті письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

Частиною 4 ст. 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Крім того слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З чого вбачається що саме на заявника, як сторону у спорі, покладено обов`язок доказування обставин, якими обґрунтовано заявлені вимоги.

Згідно із роз`ясненнями викладеними в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 4 вищевказаної Постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Зокрема, заява про забезпечення позову повинна містити причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Тобто, законом передбачено, що забезпечення позову можливе лише в разі достатньо обґрунтованого припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Вивчивши подану заяву встановлено, що на викладені у заяві обставини не додані докази щодо виникнення спору між заявником та ОСОБА_2 , тобто відповідний договір позики чи боргова розписка.

Відтак, подана позивачем заява про забезпечення позову не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких, суд міг би дійти висновку щодо обґрунтованості тверджень про наявність спору, та необхідності вжиття заходів забезпечення позову у визначений позивачем спосіб накладення арешту, що обмежує право власника розпоряджатися належним йому майном.

Згідно із ч. 10 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, а також у разі подання заяви особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

З цих підстав, заяву про забезпечення позову яка подана без додержання вимог статті 151 цього Кодексу слід повернути.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 151-153, 183, 353-354 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Київського апеляційного суду, або через Бориспільський міськрайонний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана апеляційна скарга, або якщо ухвала залишена в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя І. В. Муранова-Лесів