Справа № 158/199/25
Провадження № 2/0158/248/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 лютого 2025 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Корецької В.В.
за участю секретаря Процик Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
в с т а н о в и в :
Представник ТОВ «МАКС КРЕДИТ» звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06.07.2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії №00-9843858 в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису шляхом використання ним одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер його мобільного телефону, про що свідчать умови кредитного договору, адреса, реквізити та підписи сторін.
Відповідно до умов цього договору сума ліміту кредитної лінії складає 8000,00 грн., цільове призначення кредиту на споживчі потреби, строк дії кредитної лінії 360 календарних днів, тип процентної ставки фіксована, стандартна процентна ставка складає 1,45% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, знижена процентна ставка становить 0,5 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом.
Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 06.02.2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд позовної заяви за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін по справі.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав частково, зазначивши, що у зв`язку із введенням воєнного стану в України заборгованість зі штрафів у розмірі 4000 грн. задоволенню не підлягає. Крім того, зазначив, що судові витрати пов`язані з наданням правничої допомоги визнає у розмірі 1000 грн.
Оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази в їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов до наступного висновку.
За правилами ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямовована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням та поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
В силу ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Так, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі .
За змістом ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи(вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.
Без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінетуі пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.
У пунктах 1.2, 1.4 даного договору сторони погодили, що сума ліміту кредитної лінії складає 8000,00 грн., цільове призначення кредиту на споживчі потреби, строк дії кредитної лінії 360 календарних днів (дата остаточного повернення кредиту 01.07.2025 року), оплата процентів здійснюється в періодичну дату оплати процентів, а саме: на 21.07.2024 року та кожний 15 день після цієї дати за фактичне користування грошовими коштами протягом строку дії кредитної лінії.
Відповідно до пунктів 1.5-1.6 даного договору тип процентної ставки фіксована, стандартна процентна ставка складає 1,45% від суми кредиту за кожний день користування кредитом та застосовується у межах строку дії кредитної лінії, знижена процентна ставка становить 0,5 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом та надається позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше наступного дня з першою періодичною датою оплати процентів. Кредитодавець одноразово нараховує комісію за надання кредиту у розмірі 15,00% від суми кредиту, що складає 1200,00 грн., яку позичальник зобов`язаний сплатити на умовах, визначених п. 3.5 цього договору.
З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що розрахунковий період починається з 06.07.2024 року по 19.09.2024 року.
При цьому, договір кредитної лінії № 00-9843858 від 06.07.2024 року укладений на 360 днів, тобто до 01.07.2025 року.
У зв`язку з цим, суд приходить до висновку про доведення позивачем отримання відповідачем кредитних коштів, які в добровільному порядку не повернуті, а тому підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Макс Кредит».
Разом з тим, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за нарахованими у межах строку кредитування, зокрема до пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, процентів за користування кредитними коштами, а саме за період з 06.07.2024 року по 19.09.2024 року у розмірі 8816 грн., які ним розраховувались відповідно до умов, погоджених позикодавцем та боржником у пунктах 1.3, 1.4 договору.
З огляду на викладене, нарахуванню та стягненню з відповідача ОСОБА_1 підлягають відсотки за користування кредитними коштами, як передбачено умовами укладеного Договору та графіком платежів, що в сумі становить 8816 грн..
При вирішенні питання щодо нарахування та стягнення з відповідача штрафних санкцій у розмірі 4000 грн., суд виходить з наступного.
15.03.2022 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» № 2120-IX, який набув чинності 17.03.2022 та відповідно до якого розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 18 такого змісту: «у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)».
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року строком на 30 діб.
Указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ІХ від 24.02.2022.
На час розгляду справи, строк дії воєнного стану в України продовжено Указами Президента України та діє до 09.05.2025 року.
З огляду на викладене, позивачем зазначене не враховано, здійснено розрахунок штрафних санкцій за період з 06.07.2024 року по 19.09.2024 року, які відповідно до вимог зазначеної правової норми підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем), а тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.
За змістом ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України закріплено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
З врахуванням вищевикладеного, беручи до уваги те, що відповідач належним чином не виконав обов`язку за договором кредитної лінії № 00-9843858 від 06.07.2024 року, не надав суду жодного доказу на спростування вказаної заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а саме стягненню підлягає на користь позивача сума заборгованості за тілом кредиту 8000,00 грн., комісії за надання кредиту у розмірі 1200,00 грн. та 8816 грн. процентів за користування кредитними коштами, відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості та графіку платежів. В іншій частині позовних вимог слід відмовити за необґрунтованістю заявлених позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Пунктом 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Позивач надав до суду договір про надання юридичної (правничої) допомоги № 01/11-МК від 01.11.2024 року, з якого вбачається, що ТОВ «Макс Кредит» уклало з адвокатом Тисячник Р.Р. договір про надання юридичної (правничої) допомоги.
На підтвердження розміру понесених витрат на надання юридичної (правничої) допомоги, також надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на юридичну (правничу) допомогу та Акт приймання-передачі виконаних робіт, згідно з якими адвокатом Тисячник Р.Р. по кредитному договору № 00-9543858, відповідач ОСОБА_1 , надано юридичну допомогу ТОВ «Макс Кредит» наступного характеру: консультація клієнта, узгодження правової позиції (1 год.) 2000,00 грн., підготовка проекту позовної заяви (5 год.) 4000,00 грн., підготовка адвокатського запиту до АТ «ПриватБанк» (1 год) 1000,00 грн., підготовка клопотання про витребування доказів (1 год.) 1000,00 год. Загальна сума, що підлягає оплаті позивачем на користь адвоката Тисячник Р.Р. становить 8000,00 грн..
Також надав квитанцію № 21/01 від 21.01.2025 року про оплату 8000,00 грн.. за надання правової допомоги по кредитному договору № 00-9843858 від 06.07.2024 року.
Проаналізувавши виконаний опис робіт, суд вважає, що такий вид правових послуг, як консультація клієнта, узгодження правової позиції не передбачено вимогами закону, як передумова для звернення до суду - не є окремими процесуальними діями, а є діями, що направлені на досягнення одного результату, яким в даному випадку є складання позовної заяви.
Зокрема, Верховний Суд у пунктах 48-49 додаткової постанови від 08.04.2021 року у справі № 922/2321/20 виклав правовий висновок, за яким зазначені окремо у Акті надання правової допомоги послуги адвоката зі здійснення аналізу нормативного матеріалу, консультації, пошук і вивчення судової практики в аналогічних справах, публікацій науковців, коментарів спеціалістів охоплюються послугою зі здійснення підготовки відзивів на касаційні скарги; правова позиція боржника викладена у відзивах на касаційні скарги вже була сформована до касаційного розгляду справи, а доказів додаткового комплексного та усестороннього вивчення юридичної природи спірних правовідносин не надано та з матеріалів справи не вбачається.
Суд вважає, що цей правовий висновок у повній мірі застосовний до цієї цивільної справи, з огляду на що вищевказані послуги, надані адвокатом Тисячник Р.Р., не відповідають критерію «неминучості», охоплені за своєю суттю іншою послугою, а тому не підлягають розподілу.
Отже, суд виходячи з критерію реальності послуг за надання правової допомоги та розумності її розміру за конкретних обставин справи вважає, що справедливою та реальною сумою, яка може бути сплачена позивачем, виходячи з наданих цін за підготовку (складання) позовної заяви та підготовку адвокатського запиту до АТ «ПриватБанк» є 6000 грн. 00 коп..
Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу згідно договору про надання юридичної (правничої) допомоги № 01/11-МК, а саме на суму 4909,80 грн. (6000 х 85.5% : 100 % = 4909,80 ).
Керуючись ст. ст. 141, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд, -
у х в а л и в :
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ», адреса: м. Київ, вул. Малевича Казимира, 86, коп. Е, .

Представник позивача Тисячник Рузанна Робертівна, адреса: м. Запоріжжя, бул. Центральний, 8/53, Запорізької області.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Суддя Ківерцівського районного суду В.В. Корецька