Справа № 461/6132/23 Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22-з/811/245/24 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
17 лютого 2025 року м.Львів
Справа № 461/6132/23
Провадження № 22-з/811/551/24
Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Приколоти Т.І.,
суддів: Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.
секретар Іванова О.О.
розглянув заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за його позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування нерухомим майном,-
31 липня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування нерухомим майном.
Рішенням Галицького районного суду міста Львова від 12 січня 2024 року позов задоволено. Зобов`язано ОСОБА_2 усунути перешкоди у здійсненні права користування загальним коридором першого поверху та місцем під сходовою кліткою; привести за власний рахунок загальний коридор першого поверху та місце під сходовою кліткою у відповідність до технічних характеристик поверхового плану першого поверху в багатоквартирному будинку за адресою: АДРЕСА_1 шляхом демонтажу самовільно зведених стін у загальному коридорі на першому поверсі, а також під сходовою кліткою. Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2 .

Постановою Львівського апеляційного суду від 13 червня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, рішення Галицького районного суду міста Львова від 12 січня 2024 року залишено без змін.

14 серпня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Львівського апеляційного суду з заявою про ухвалення додаткового рішення.

Заява мотивована тим, що при ухваленні Львівським апеляційним судом 13 червня 2024 року судового рішення не було вирішено питання судових витрат які він поніс при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, про які було вказано у відзиві на апеляційну скаргу, а також в клопотанні від 6 червня 2024 року. Загальний розмір понесених судових витрат становить 5 000 грн., які він просить стягнути з ОСОБА_2 в свою користь.

Відповідно до положень ч.4 ст.270 ЦПК України немає необхідності у виклику учасників справи, розгляд заяви проводиться судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку, що заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

При апеляційному перегляді справи учасники справи мають право на професійну правничу допомогу, що закріплено положеннями статті 59 Конституції України.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Як установлено в частині другій статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Ці висновки узгоджуються з висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 (провадження № 11-1465заі18) та додатковій постанові у вказаній справі від 12 вересня 2019 року, постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19), постанові від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18 (провадження № 12-136гс19), постанові від 8 червня 2021 року у справі № 550/936/18 (провадження № 14-26цс21) та постанові від 8 червня 2022 року у справі № 357/380/20 (провадження № 14-20цс22).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема в рішенні від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» за заявою № 58442/00, щодо судових витрат зазначено, що за статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі «Схід / Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04, пункт 268) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Заявник на підтвердження понесення факту витрат на професійну правничу допомогу, в апеляційній інстанції, до судових дебатів, надав копії таких документів: договір про надання правової допомоги №14/05-1 від 14 травня 2024 року; додаток №1 до договору про надання правової (правничої) допомоги №14/05-1 від 14 травня 2024 року; ордер та свідоцтво; акт №30/05-1 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30 травня 2024 року на суму 3 000 грн.; квитанцію про оплату за надані адвокатом послуги на суму 3 000 грн.; квитанцію Укрпошти на підтвердження скерування Вільк Е.С. відзиву на апеляційну скаргу з додатками; акт №06/06-1 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 6 червня 2024 року на суму 2 000 грн.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Заява від ОСОБА_2 чи його представника Левицького І.М. про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката не надходила так само як і в судових засідання такі клопотання ними не заявлялися.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно зі статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 9 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.

Під час розгляду справи представник ОСОБА_3 - адвокат Галич Ю.О. долучила належні докази щодо надання її клієнту адвокатських послуг на відповідну суму, а саме: за підготовку відзиву на апеляційну скаргу - 3000 грн. та участь у судовому засіданні 6 червня 2024 року - 2 000 грн.

Адвокатське об`єднання «ГАЛЛЕКС» надає правову допомогу ОСОБА_1 на підставі укладеного між ними договору про надання правової допомоги №14/05-1 від 14 травня 2024 року.

Згідно п. 4.4. договору про надання правової допомоги №14/05-1 від 14 травня 2024 року, гонорар адвокатського об`єднання погоджується за взаємною згодою сторін. Розмір гонорару та порядок оплати гонорару проводиться у відповідності із додатком до даного договору.

В додатку №1 до договору про надання правової (правничої) допомоги №14/05-1 від 14 травня 2024 року сторони погодили об`єм послуг і їхню вартість, а саме: підготовка відзиву на апеляційну скаргу - 3 000 грн.; представництво інтересів клієнта в суді - 2 000 грн.

Згідно наданих актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), адвокатським об`єднанням «ГАЛЛЕКС» Шмаюну Ю.В. були надані послуги на загальну суму 5 000 грн.

Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у додатковій постанові від 28 листопада 2023 року у справі № 740/1004/22, провадження № 61-2675св23).

Наявні в матеріалах справи №461/6132/23 долучені представником заявника документи дають підстави для висновку про доведеність понесених витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 5 000 грн.

Колегія суддів вважає, що надані адвокатом адвокатського об`єднанням «ГАЛЛЕКС» - Галич Ю.О. послуги ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції є співмірним із: складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; предметом спору; в зв`язку з чим відсутні підстави для зменшити розміру витрат на правничу допомогу.

Оскільки у ОСОБА_1 на момент ухвалення судового рішення виникли обов`язки щодо оплати адвокатському об`єднанняю «ГАЛЛЕКС» гонорару в розмірі 5 000 грн. за надану професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції і при ухваленні судового рішення Львівським апеляційним судом 13 червня 2024 року питання судових витрат не було вирішено, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 належить стягнути витрати на професійну правничу допомогу, понесені останнім при апеляційному перегляді справи в сумі 5 000 грн.

Керуючись ст. ст. 133,137,141, 270, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування нерухомим майномзадовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків, адреса проживання: АДРЕСА_3 ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 000 (п`ять тисяч) грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її підписання.

Постанова підписана 17 лютого 2025 року.

Головуючий-______________________Т. І. Приколота

Судді: ________________ Ю.Р.Мікуш___________________ Р.В. Савуляк