20 лютого 2025 року м. Київ
Солом`янський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Українця В.В.
при секретарі Степановій Н.І.
розглянувши заяву ОСОБА_1 , подану його представником, про ухвалення додаткового рішення в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» про стягнення коштів,
ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , третя особа ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» про стягнення коштів.
Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 29 січня 2025 року частково задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» про стягнення коштів.

31 січня 2025 року представник ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення. Просить ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 витрати на проведення транспортно-товарознавчої експертизи та витрати на правничу допомогу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Встановлено, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 29 січня 2025 року частково задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» про стягнення коштів.

Заявник просить суд ухвалити додаткове рішення, а саме вирішити питання про витрати на проведення транспортно-товарознавчої експертизи та витрати на правничу допомогу.

Встановлено, що у резолютивній частині рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 29 січні 2025 року питання щодо стягнення зазначених витрат не вирішено.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктами 1, 2 ч. 3 цієї статті визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до ч. 6 ст. 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

У матеріалах справи міститься висновок експерта № 391/08.2024 від 16 серпня 2024 року.

Крім того, заявником на підтвердження понесення вказаних витрат надано суду рахунок-фактуру від 23 липня 2024 року та копію платіжної інструкції № 0.0..1 про оплату за проведення транспортно-товарознавчої експертизи згідно договору про надання послуг від 23 липня 2024 року в сумі 8000 гривень.

За таких обставин, вимога про стягнення витрат за проведення транспортно-товарознавчої експертизи в розмірі 8000 гривень підлягає задоволенню.

Відповідно до частин 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано суду письмові докази.

У матеріалах справи міститься договір про надання правничої допомоги від 14 травня 2024 року, копія ордеру на надання правової допомоги від ОСОБА_5 на адвоката Дикого Ю.О., копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Дикого Ю.О., додаткова угода № 2 від 08 жовтня 2024 року до договору про надання правничої допомоги від 14 травня 2024 року, акт приймання-передачі наданої правничої допомоги від 29 січня 2025 року, платіжна інструкція від 08 жовтня 2024 року на суму 7000 гривень (призначення платежу - сплата за договором про надання правничої допомоги), платіжна інструкція від 08 жовтня 2024 року на суму 3500 гривень (призначення платежу - сплата за договором про надання правничої допомоги).

Згідно з частинами 4-6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Представником ОСОБА_5 заява про ухвалення додаткового рішення разом з додатками була направлена ОСОБА_2 .

Стороною відповідача не заявлялося клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

За таких обставин, вимога про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 24000 гривень з відповідача на користь позивача підлягає задоволенню.

З огляду на наведене, в справі підлягає ухваленню додаткове рішення.

Керуючись статтями 133, 137, 139, 141, 270 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Ухвалити додаткове рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» (м. Київ, вул. Казимира Малевича, 31) про стягнення коштів.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) витрати за проведення транспортно-товарознавчої експертизи в розмірі 8000 гривень та витрати на правничу допомогу у розмірі 24000 гривень.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: