П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ДОДАТКОВА)

12 лютого 2025 року місто Київ

справа № 755/18647/23

провадження № 22-з/824/109/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Височанської Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення

у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» про захист прав споживача та зобов`язання винити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 21 травня 2024 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» про захист прав споживача та зобов`язання винити певні дії.

Визнано протиправними та такими, що порушують права споживача дії ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» з нарахування ОСОБА_1 плати за послугу з централізованого постачання гарячої води (за нормою) за період з 1 листопада 2020 року по 30 листопада 2021 року включно на суму 11 709, 46 грн.

Зобов`язано ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» здійснити перерахунок вартості послуг з централізованого постачання гарячої води за період з 1 листопада 2020 року по 30 листопада 2021 року включно ОСОБА_1 за особовим рахунком № НОМЕР_1 , з урахуванням показників індивідуального засобу обліку гарячої води №14108065.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Здійснено розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду представник ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» - Кравченко О. П. подав апеляційну скаргу.

Постановою Київського апеляційного суду від 27 листопада 2024 року апеляційну скаргу ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ», подану представником Кравченко О. П., залишено без задоволення, рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 21 травня 2024 року залишено без змін.

2 грудня 2024 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв`язку подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути з позивача ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 500 грн. у зв'язку з розглядом апеляційним судом апеляційної скарги ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ», яку постановою Київського апеляційного суду від 27 листопада 2024 року залишено без задоволення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою заяву про стягнення витрат на професій правничу допомогу підтримав в повному обсязі, просив заяву задовольнити.

В судове засідання не з`явився представник ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ», про день та час розгляду справи повідомлений шляхом направлення судового повідомлення до електронного кабінету, через підсистему "Електронний суд", що підтверджується звітом про доставку вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду від 16 січня 2025 року (том №2, а.с. 76). 7 лютого 2025 року представник ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» звернувся до суду з клопотанням, в якому просив проводити розгляд справи у відсутність представника.

Представник ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ», користуючись своїми правами, подав до суду клопотання про зменшення розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу. Відповідач заперечує проти задоволення заявленої позивачем вимоги про стягнення витрат на правову допомогу під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 5 500 грн., з огляду на явну завищену вартість наданих адвокатом послуг під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції та просить зменшити до 1 000 грн.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч. 1 ст. 60 ЦПК України).

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року №5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність`встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинним цивільно-процесуальним законодавством визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Частинами 2-4 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частин 5, 6 статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч.1, ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.

У п. 135 постанови від 16 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21 Велика Палата Верховного Суду зауважила, що «не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.»

У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі №206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.

Відповідно до висновків Верховного Суду у постановах від 19 січня 2023 року у справі №345/136/18, від 22 березня 2023 року у справі № 758/6113/19 суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Суд вважає, що висновки судів про часткову відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав непов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчить про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання відповідачів про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У постанові від 22 березня 2023 року у справі № 758/6113/19 Верховний Суд, зменшуючи розмір заявленої до стягнення суми витрат на правову допомогу, за відсутності клопотання іншої сторони про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, зазначив наступне.

"Суд зазначає, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 137 ЦПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами третьою-п`ятою, дев`ятою статті 141 ЦПК України.

При цьому такий критерій, як обґрунтованість та пропорційність (співмірність) розміру витрат на оплату послуг адвоката до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, суд має враховувати як відповідно до пункту 4 частини третьої статті 137 ЦПК України (у разі недотримання - суд за клопотанням іншої сторони зменшує розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу), так і відповідно до пункту 2 частини третьої статті 141 цього Кодексу (у разі недотримання - суд за клопотанням сторони або з власної ініціативи відмовляє у відшкодуванні витрат повністю або частково при здійсненні розподілу).

Тобто критерії, визначені частиною четвертою статті 137 ЦПК України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами частини четвертої статті 141 цього Кодексу.

Суд вважав, що висновки судів про часткову відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав непов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчить про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання відповідачів про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами".

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 05 жовтня 2021 року у справі № 907/746/17, від 30 листопада 2020 року у справі № 922/2869/19, від 11 листопада 2021 року у справі № 910/7520/20, від 13 грудня 2022 року у справі № 910/429/21.»

Як убачається з матеріалів справи інтереси ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції представляв адвокат Горбатюк Я.В. на підставі договору від 21 серпня 2024 року про надання правової допомоги та ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АІ № 1756906 від 21 серпня 2024 року.

21 серпня 2024 року між ОСОБА_1 та адвокатом Горбатюк Я.В. укладено договір про надання правової допомоги від 21 серпня 2024 року , відповідно до п.п. 1.1. якого адвокат (виконавець) зобов`язується надати комплексні юридичні послуги з питань, які стосуються підготовки та подачі позовних заяв та представництва інтересів замовника (товариства) в господарських судах, судах загальної юрисдикції та адміністративних судах всіх інстанцій, що пов`язані зі стягненням заборгованості з боржників замовника та з будь-яких інших питань діяльності замовника, з усіма необхідними повноваженнями для представництва замовника, без обмеження повноважень виконавця щодо представництва замовника.

У розділі 3 договору, сторони погодили, що оплата послуг здійснюється замовником (товариством) у грошовій одиниці гривні, вартість послуг за даним договором складає суму, яка визначається в актах приймання-передачі наданих послуг підписаних сторонами, які є невід`ємною частиною даного договору. Оплата послуг за цим договором здійснюються шляхом перерахування замовником грошових коштів на поточний рахунок виконавця протягом 2 (двох) робочих днів з моменту відправлення Акту або повідомлення (в тому числі рахунку для оплати).

27 листопада 2024 року сторони склали акт прийому-передачі наданих послуг, яким затвердили, що у відповідності до умов надання правничої допомоги згідно договору від 21 серпня 2024 року, виконавець (адвокат) виконав та передає надані послуги з надання правничої допомоги, а замовник (товариство) приймає надані послуги. Згідно з актом адвокатом було надано наступні послуги: підготовка та подача відзиву на апеляційну скаргу ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 21 травня 2024 року у справі № 755/18647/23; здійснено представництво інтересів замовника у судовому засіданні 27 листопада 2024 року о 13-09 год. у приміщенні Київського апеляційного суду за адресою: місто Київ, вулиця Солом 'янська, 2-А у справі №755/18647/23. Вартість наданих послуг становить 5 500 грн., без ПДВ. Акт підписаний обома сторонами договору.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи і витраченого адвокатом часу.

З урахуванням конкретних обставин справи, суд може обмежити розмір витрат на професійну правничу допомогу з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Враховуючи надані суду документи, колегія суддів дійшла висновку про те, що відшкодування заявлених представником позивача - адвокатом Горбатюк Я.В. витрат у розмірі обумовленого сторонами угодою є завищеним та необґрунтованим, а також неспівмірними з витраченим часом та обсягом виконаних робіт.

Крім цього, за наслідками здійсненої оцінки розміру судових витрат, понесених позивачем на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, через призму критеріїв, встановлених ч. 3 ст. 141 ЦПК України, враховуючи обсяг виконаних адвокатом робіт, та зважаючи на подане представником відповідача клопотання про зменшення суми витрат позивача на професійну правничу допомогу, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для зменшення заявленого до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу, надану в суді апеляційної інстанції, до 3000 грн., що буде відповідати принципам співмірності та розумності судових витрат.

Керуючись ст. ст. 137, 141, 270 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу 3000 (три тисячі) гривень.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Додаткова постанова складена 21 лютого 2025 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус