Справа № 214/1994/24
21 лютого 2025 року м. Кривий Ріг
Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Євтушенка О.І.
секретаря судового засідання Пугача Р.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Трофименко Марини Володимирівни про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у цивільній справі №214/1994/24 позовною заявою (в уточненій редакції) ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , про визнання недійсною відмови від прийняття спадщини в порядку спадкування за законом,-
Представники: від відповідача адвокат Трофименко М.В.,
ОСОБА_4 , діючи за довіреністю в інтересах ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовною заявою шляхом направлення засобами поштового зв`язку 22.02.2024 (надійшла до суду 29.02.2024), в якій просив суд визнати недійсною відмову ОСОБА_2 від прийняття спадщини від 21.09.2022, подану до П`ятої Криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області.
Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.01.2025 позовні вимоги ОСОБА_2 залишено без задоволення. Зважаючи на те, що суд відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , відповідно до ст.141 ЦПК України, понесені ним витрати, пов`язані із розглядом справи, покладено на позивача.

09.01.2025 через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Трофименко М.В. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, а саме, щодо розподілу понесених відповідачем процесуальних витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000 грн., на підтвердження чому представником надано копії договору про надання правничої допомоги №23/04/24-1 від 23.04.2024, акта прийому-передачі наданих послуг до цього договору, а також копії банківських квитанцій про здійснення ОСОБА_1 платежів на користь АО «ПРИВАТ ЮРИСТ» на загальну суму 9 000 грн. З огляду на відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , представник відповідача просить стягнути з нього на користь відповідача ОСОБА_1 9 000 грн. в рахунок компенсації понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Заяву зареєстровано 10.01.2025 та передано судді Євтушенку О.І. як раніше визначеному складу суду відповідно до протоколу розподілу.

Учасники справи про свою участь в судовому засіданні 05.02.2025 не заявили, будучи повідомленими належним чином. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд питання ухвалення додаткового рішення за її відсутності відповідача ОСОБА_1 та її як представника. На задоволенні поданої заяви наполягала.

Керуючись ст.246, ч.4 ст.270 ЦПК України, суд вважає за можливе заяву про розподіл судових витрат в рамках ухвалення додаткового рішення розглянути за відсутності учасників справи у письмовому порядку, оскільки їх неявка не перешкоджає цьому.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вимоги та зміст заяви представника відповідача про ухвалення додаткового рішення, приходить до такого висновку.

Згідно з п.3 ч.1, ч.2 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При ухваленні 07.01.2025 судового рішення вирішувалось питання розподілу понесених позивачем судових витрат, в той час як питання компенсації понесених відповідачем витрат залишилось не вирішеним.

Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання недійсною відмови від прийняття спадщини в порядку спадкування за законом, понесені позивачем витрати по сплаті судового збору судом покладено на позивача.

Що стосується понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 9 000 грн., вирішуючи питання їх компенсації суд виходить з такого.

Як слідує зі ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Таким чином, необхідною умовою для відшкодування витрат на правничу допомогу є подання стороною детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.

Згідно з положеннями ст.30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Суд при вирішенні вказаного питання також враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 22.11.2019 у справі №810/1502/18. Суд також зазначає, що в пункті 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Як слідує з матеріалів справи, 23.04.2024 між ОСОБА_1 (клієнтом) та АО «ПРИВАТ ЮРИСТ» в особі керівника Новака А.М. було укладено договір про надання правової допомоги №23/04/24-1.

У п.3.1 договору сторони узгодили, що за послуги, які надаються адвокатським об`єднанням за умовами даного договору, клієнт сплачує адвокатському об`єднанню гонорар, остаточний розмір якого та порядок оплати встановлюються згідно з актом приймання-передачі наданих послуг.

Відповідно до акта прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги №23/04/24-1 від 23.04.2024, загальна вартість послуг визначена у розмірі 9 000 грн., що включає складання відзиву та участь представника в судових засіданнях. Здійснення оплати послуг сторони узгодили шляхом здійснення ОСОБА_1 платежів у такому порядку: 23.04.2024 2500 грн., 23.05.20204 2500 грн., 23.06.2024 2500 грн., 23.07.2024 1500 грн.

Факт здійснення ОСОБА_1 платежів за надані їй послуги АО «ПРИВАТ ЮРИСТ» підтверджується квитанцією від 23.04.2024 №01 на суму 2 500 грн., платіжною інструкцією від 24.05.2024 №0.0..1 на суму 2 500 грн., платіжною інструкцією від 24.06.2024 №0.0..1 на суму 2 500 грн., платіжною інструкцією від 23.07.2024 №0.0..1 на суму 1 500 грн., що сумарно складає 9 000 грн.

Наявну в матеріалах справи платіжну інструкцію №Р24АD1921 від 23.04.2024 суд визнає неналежним доказом понесених відповідачем витрат, оскільки з її змісту слідує, що ОСОБА_1 здійснила переказ власних коштів на користь отримувача ОСОБА_5 в сум 2 512 грн. 56 коп., тобто у зазначеному документі відсутні відомості, які б свідчили про здійснення відповідачем платежу на користь АО «ПРИВАТ ЮРИСТ» за договором про надання правової допомоги №23/04/24-1. До того ж вказана сума перевищує обумовлену в акті прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги №23/04/24-1 від 23.04.2024 загальну вартість послуг, наданих ОСОБА_1 АО «ПРИВАТ ЮРИСТ».

Адвокат Трофименко М.В. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП №4814, видане 12.06.2020 Радою адвокатів Дніпропетровської області) входить до складу АО «ПРИВАТ ЮРИСТ» та в рамках даної справи здійснювала представництво інтересів ОСОБА_1 на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 26.04.2024 серії АЕ №1281616, виданого керівником адвокатського об`єднання.

На підставі системного аналізу матеріалів справи та долучених представником відповідача доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує, що адвокатом Трофименко М.В. в повному обсязі виконаний обсяг робіт, погоджений сторонами (зокрема, подано відзив на позов, представник брала участь в судових засіданнях 18.06.2024, 22.10.2024, 07.01.2025, подавала заяви про проведення інших засідань у письмовому провадженні), вартість послуг відповідачем повністю сплачена, докази зворотного в матеріалах справи відсутні. Відтак суд вважає за можливе компенсувати понесені відповідачем витрати на правничу допомогу в розмірі 9 000 грн. шляхом їх стягнення з позивача на користь відповідача з огляду на відмову у задоволенні заявлених ОСОБА_2 вимог. Розмір таких витрат позивач не оспорював, клопотань про їх зменшення не заявляв, та на переконання суду за обсягом виконаної адвокатом роботи вони є співмірними, у тому числі зі складністю справи, ціною позову та відповідають засадам розумності.

Керуючись ст.ст.133, 135, 137, 141, 142, 246, 258-259, 263-265, 268, 270, 273, 354, 355 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Трофименко Марини Володимирівни про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у цивільній справі №214/1994/24 позовною заявою (в уточненій редакції) ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , про визнання недійсною відмови від прийняття спадщини в порядку спадкування за законом задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у справі, які включають 9 000 (дев`ять тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати його складання шляхом подання апеляційної скарги. Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інн НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інн НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , інн НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .

Додаткове рішення складено та підписано без проголошення 21.02.2025.

Суддя О.І. Євтушенко