Справа № 0805/4947/2012
Провадження № 4-с/314/1/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2025 м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі

головуючого судді Швець О.В.,

секретар судового засідання Павлівська І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 0805/4947/2012 за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: старший Державний виконавець Вільнянського відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Ваховська Діана Романівна; стягувач у виконавчому проваджені ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника,

за відсутності сторін та їх представників,-

В С Т А Н О В И В:

І. Короткий зміст вимог клопотання .

До Вільнянського районного суду Запорізької області надійшла скарга ОСОБА_1 , заінтересовані особи: старший Державний виконавець Вільнянського відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Ваховська Діана Романівна; стягувач у виконавчому проваджені ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

В обґрунтування скарги посилається на те, що 26 вересня 2024 старшим державним виконавцем Вільнянського відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Ваховською Діаною Романівною винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у розмірі 20 % доходів, отриманих ОСОБА_1 , яка надійшла на адресу ФГ «Агронікс» 03.10.2024. Вважає зазначену постанову протиправною, такою, що винесена з порушенням Закону України «Про виконавче провадження» та просить її скасувати, оскільки державним виконавцем всупереч ст. 70 цього Закону застосовано невірний розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника, а саме: застосовано відрахування у розмірі 20 % доходів щомісяця, що отримує ОСОБА_1 , а не 20 % розміру відрахувань із заробітної плати. На підставі вищевикладеного просить визнати протиправними дії старшого державного виконавця Вільнянського відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Ваховської Діани Романівни щодо звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 26.09.2024 у виконавчому провадженні № 64069611 та визнати протиправною та скасувати постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 від 26.09.2024 у виконавчому провадженні № 64069611.

ІІ. Позиція учасників справи.

У судове засідання сторони не з`явилися.

20.01.2025 на адресу Вільнянського районного суду Запорізької області, начальником Вільнянського відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Усенком С. надано заперечення на скаргу.

22.01.2025 на адресу Вільнянського районного суду Запорізької області, представником скаржника ОСОБА_1 адвокатом Жманковим В.Є. надано заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності скаржника.

22.01.2025 на адресу Вільнянського районного суду Запорізької області, старшим державним виконавцем Вільнянського відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Ваховською Д.Р. надано клопотання про розгляд справи за її відсутності.

У відповідності до положень ст.450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника не перешкоджає розгляду відповідного клопотання.

ІІІ. Обставини справи, встановлені судом.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши скаргу на дотримання строків звернення з останньою до суду, суд дійшов до наступного переконливого висновку.

Судом встановлено, що на виконанні у Вільнянському відділі державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області ПМУМЮ (м.Одеса) знаходиться виконавче провадження № 64069611 з примусового виконання виконавчого листа №0805/4947/2012 від 16 квітня 2018 року виданого Апеляційним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 11 062 500,00 грн.

11.01.2021 року державним виконавцем Вільнянського районного відділу державної виконавчої служби ПМУМЮ (м.Одеса) Матвійчук Г.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку направлено сторонам виконавчого провадження рекомендованою кореспонденцією.

11.01.2021 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у сумі 1 106 250,00 грн.

11.01.2021 року державним виконавцем винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 171,40 грн.

11.01.2021 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення на його відчуження та внесено в реєстр обтяжень.

11.01.2021 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника.

10.02.2021 у відповідності до ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта у боржника наявне нерухоме майно, а саме земельні ділянки на які накладено арешт. Згідно відповіді з ДПС у боржника наявні відкриті рахунки у банках, на які в електронному вигляді направляються платіжні інструкції для списання коштів, але у зв`язку з відсутністю коштів на депозитний рахунок відділу кошти в рахунок погашення боргу не надходять. Згідно відповіді від ПФУ та Податкової служби України боржник отримує дохід від ФГ «Агронікс». Під час проведення виконавчих дій встановлено, що ОСОБА_1 - уповноважена особа, а саме директор ФГ «Агронікс». Відповідно до Закону державний виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, що є одним із заходів примусового виконання рішення. Відповідно до цього, 16.09.2021 року, керуючись статтями 68, 69, 70 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем направлено рекомендованим листом постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника на адресу ФГ «Агронікс» для виконання та боржнику - до відома. В даній постанові зазначено, що ФГ «Агронікс» має здійснювати відрахування із доходів боржника у відповідності до чинного законодавства на користь стягувана, на депозитний рахунок відділу ДВС, у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу 12168921, 40 грн. (сума врахована з боргом на користь стягувана, виконавчим збором та витратами виконавчого провадження). Копія трек-номера поштового відправлення рекомендованого листа, копія реєстру відправки постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника наявні в додатках до заперечення. Постанова від 15.09.2021 року була відправлена 06.10.2021 за вих.№18.4-38/30844 на адресу ФГ «Агронікс». Також, згідно доданих копій документів з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що працівники ФГ «Агронікс» отримували всі листи, вимоги та постанову від державного виконавця, але рішення не виконували. У зв`язку з тим, що рішення не виконується з 2021 року, уповноважені особи ігнорують виконання постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 16.09.2021, державним виконавцем повторно направлено постанову від 26.09.2024 - для виконання підприємством. Копія трек-номера поштового відправлення рекомендованого листа, копія реєстру відправки постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника наявні в додатках до заперечення. Постанова була відправлена 26.09.2024 за вих.№ 18.4-38/52564 на адресу ФГ «Агронікс», разом з вимогою для надання пояснень, щодо невиконання постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

IV. Застосоване законодавство та висновки суду.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Серед основних засад (принципів) цивільного судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 18 ЦПК України).

Частиною першою статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.1 ст.2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ч.1 ст.5 ЗУ «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п.1 ч.2 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження (ч.1 ст.28 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців.

Для приватного права апріорі є притаманною така засада як розумність.

Розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватноправових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і тлумачення процесуальних норм (див: постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 16 червня 2021 року в справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року в справі № 209/3085/20, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року в справі № 519/2-5034/11).

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Схожа за змістом норма закріплена і у ч.1 ст.74 ЗУ «Про виконавче провадження», згідно якої рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 449 ЦПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

У частині п`ятій статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Верховний Суд зауважує, що строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, приватного виконавця необхідно виходити з того, що у ЦПК України не міститься переліку поважних причин пропуску строку, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга залишається без розгляду та повертається заявникові.

Строк звернення до суду зі скаргою на дії державного, приватного виконавця є не строком позовної давності, а процесуальним строком, а тому у разі його пропуску, скарга може бути розглянута по суті лише після вирішення питання про його поновлення, оскільки відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Аналогічного правового висновку дійшов Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 03 листопада 2021 у справі №2608/20647/12.

Суд вважає за необхідне зазначити, що законодавцем у статті 449 ЦПК України закріплені імперативні строки (10 днів і 3 дні), протягом яких можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення. Тобто, це строки в межах яких особа може звернутися з відповідною скаргою для захисту своїх порушених прав або інтересів.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 вересня 2019 року у справі № 920/149/18 викладено висновок, що під час оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, на виконанні яких перебуває виконавчий документ суду, слід дотримуватися відповідних положень ЦПК України, вміщених у розділі VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень», зокрема, щодо права на звернення зі скаргою у строк десять календарних днів, визначений пунктом «а» ч.1 ст.449 цього Кодексу.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ст.123 ЦПК України).

Системний аналіз вказаних процесуальних норм свідчить про те, що перебіг десятиденного строку для оскарження рішення, дій чи бездіяльності починається з наступного дня після настання події, з якою пов`язано його початок, тобто після фактичної або можливої обізнаності особи про порушення її прав і свобод.

Статтею 126 ЦПК України передбачено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

З наведених стороною боржника ОСОБА_1 у скарзі обґрунтувань вбачається, що вони оскаржують дії старшого державного виконавця Вільнянського відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Ваховської Діани Романівни щодо звернення стягнення на заробітну плату , пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 26.09.2024 року у виконавчому проваджені №64069611.

Таким чином, сторона скаржника (боржника) ОСОБА_1 звернулася зі скаргою на дії старшого державного виконавця Вільнянського відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Ваховської Діани Романівни із пропуском строку, встановленого спеціальним законом - ст.449 ЦПК України.

За наведених обставин, зважаючи на те, що скарга подана після закінчення процесуального строку встановленого законом, суд приходить до переконливого висновку що в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 447, 451 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Ваховської Діани Романівни, відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Запорізького апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О. В. Швець

27.01.2025