Справа № 603/775/24
Провадження №2/603/60/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Пасічника А.З.,

за участі секретаря судового засідання Лучкович Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Монастириської міської ради Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

Представник, який діє в інтересах позивачки ОСОБА_1 - адвокат Андрусенко І.Я., звернувся до суду з позовом до Монастириської міської ради Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , в якому просить визнати за позивачкою право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті її баби ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та її батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на частини житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , до якого входить одноповерховий житловий будинок під літерою «А», загальною площею 73, 9 кв. м, житловою площею 67, 5 кв. м.

Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 18 грудня 2024 року позовна заява ОСОБА_5 прийнята до розгляду, відкрите провадження у справі та призначене підготовче засідання.

23 січня 2025 року ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області заява представника позивачки про зміну підстав позову прийнята до розгляду та підготовче засідання відкладене.

Вобґрунтування заявлених вимог з урахуванням заяви про зміну підстав позову представник позивачкипосилається на те, що після смерті батька позивачки - ОСОБА_4 залишилось спадкове майно, до якого входить частини житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , до якого входить одноповерховий житловий будинок під літерою «А» загальною площею 73,9 кв.м. житловою площею 67,5 кв.м, яке останній заповів ОСОБА_1 . Зазначає, що вказану спадщину прийняла позивачка, подавши до нотаріуса заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька, однак оформити спадкові права на вказане майно не може з підстав відсутності правовстановлюючих документів на будинковолодіння. Окрім того, вказує, що право власності на вказане майно батьком позивачки набуте після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його матері - ОСОБА_3 , якій на час смерті належала частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , так як станом на 15.04.1991 вказаний будинок за вказаною адресою відносився до суспільної групи колгоспний двір. В одній частині будинку була зареєстрована та проживала ОСОБА_3 , а тому одноосібно набула право власності на цю частину будинку Інша частина будинку належала сім`ї Дзюбінських. З огляду на наведені обставини просить визнати за ОСОБА_1 право власності на вищевказане спадкове майно.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Андрусенко І. Я. у судове засідання не з`явилися. Представник позивачки разом у заяві про зміну підстав позову просив дану справу розглядати без його з позивачкою участі.

Відповідач Монастириська міська рада не забезпечили явку представника у судове засідання, у відзиві на позовну заяву просять розглянути справу за відсутності їхнього представника, з обставинами, викладеними у позові, погоджуються.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання, в судове зсідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання до початку розгляду справи про відкладення справи не подавав. Подав до суду письмові пояснення, в яких зазначає, що обставинами справи викладеними в позовній заяві погоджується, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо їх задоволення не заперечує. Розгляд справи просить проводити без його участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 учасник справи, має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, встановлено такі обставини.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , повторно виданого Бучацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 08 жовтня 2024 року, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до довідки, виданої виконкомом Монастириської міської ради №857 від 20.11.2024, в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 станом на 15.04.1991, згідно погосподарської книги Ковалівської сільської ради за 1991-1995 роки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована та проживала одна (номер житлового будинку 340).

Вищезазначене також узгоджується з наданою фотокопією виписки із погосподарської книги за 1991-1995 роки господарства суспільної групи, що відноситься до колгоспних дворів (особовий рахунок № НОМЕР_2 ) членом якого вказана ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

19.01.1993 ОСОБА_3 склала заповіт, який посвідчений секретарем виконкому Ковалівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області та зареєстрований в реєстрі №1, з якого вбачається, що належний їй на праві особистої власності жилий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в с. Ковалівка Монастириського району Тернопільської області остання заповіла ОСОБА_4 .

Після смерті ОСОБА_3 у фактичне управління майном після смерті матері вступив її син ОСОБА_4 , що підтверджується довідкою №812 від 09.10.2024, яка видана виконкомом Монастириської МТГ Чортківського району Тернопільської області.

Згідно копії справи на будинковолодіння АДРЕСА_2 , а саме згідно зведеного-оцінюючого акту по будинковолодінні АДРЕСА_2 , вбачається, що ОСОБА_3 належала частки будинковолодіння, відповідно інша частка у розмірі належала ОСОБА_6 .

Те, що будинковолодіння АДРЕСА_2 та житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 є одним і тим самим будинком, підтверджується листом №246/02-16 від 11.02.2025, виданого старостою сіл Григорів, Олеша та Савелівка.

Факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України №5 від 08.10.2024 батьками ОСОБА_7 , 1929 р.н., зазначені ОСОБА_8 та ОСОБА_3 .

З аналізу свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 1956 року, вбачається що ОСОБА_9 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 і її батьками зазначені: ОСОБА_4 та ОСОБА_10 . Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 04.11.1978 між ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_12 . Ковалівською сільською радою 04.11.1978 зареєстрований шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис №10. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища чоловіку та дружині ОСОБА_13 та ОСОБА_14 відповідно.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 06.06.2016, виданого Ковалівською сільською радою Монастириського району Тернопільської області, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складено відповідний актовий запис №07.

За життя ОСОБА_4 склав заповіт, який посвідчений секретарем Ковалівської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за №14, з якого вбачається, що все майно, яке належатиме йому на день його смерті останній заповідає ОСОБА_15 .

Згідно довідки №693 від 08.04.2024, виданої виконкомом Монастириської міської ради, вбачається, що на час смерті ОСОБА_4 , який був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , згідно по господарської книги Ковалівської сільської ради з померлим була зареєстрована та проживала його дружина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Згідно заяви ОСОБА_10 №185 від 05.12.2016, яка міститься в спадковій справі №98/2016 (спадковий реєстр 59917995), остання відмовилась від одержання обов`язкової частки у спадщині.

29.04.2024 на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 73, 9 кв.м, житловою площею 67, 5 кв.мза адресою: АДРЕСА_1 виготовлений технічний паспорт. Інвентаризаційна вартість житлового будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1 становить 96 853, грн., відповідно будинковолодіння 48 427 грн, що підтверджується довідкою №238 від 01.11.2024, яка видана КП «Монастириське бюро технічної інвентаризації».

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №395964065 від 22.09.2024, вбачається, що за параметрами пошуку «права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження» в реєстрах щодо нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 відомості відсутні.

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії м. Монастириська Чортківського району Тернопільської області №52/02-16 від 22.10.2025, вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який залишився після смерті ОСОБА_16 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів.

Згідно відповіді приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Пивоварчук О.Є. №3/01-16 від 3/06-16 отриманої на виконання ухвали суду від 19.12.2024, вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась. Окрім того, згідно вказаної відповіді 15.12.2016 була заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_4 , згідно копій якої, підтверджуються наступні факти:

- прийняття ОСОБА_1 спадщини за заповітом складеного на її ім`я спадкодавцем ОСОБА_4 , який посвідчений Ковалівською сільською радою Монастириського району Тернопільської області 16.03.2016 за реєстровим №14, згідно заяви №186 від 05.12.2016;

- відмови ОСОБА_10 від обов`язкової частки у спадковому майні після смерті, що підтверджується заявою №185 від 05.12.2016;

- оформлення спадкових прав на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить витяг з Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Вищезазначене свідчить про те, що ОСОБА_1 прийняла спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_17 та спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку на майно та не відмовилися від такої немає.

Зважаючи на те, що предметом спадкування у вказаній справі є будинку, що перебуває у спільній частковій власності, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору залучений громадянин ОСОБА_2 , який відповідно до поданих та досліджених судом документів є спадкоємцем майна, що належало ОСОБА_6 , а саме житлового будинку АДРЕСА_2 .

Вказану обставину підтверджують:

-фотокопія виписки із погосподарської книги за 1986-1990 роки;

-довідка №792 від 22.08.2024, яка видана виконкомом Монастириської міської ради;

-акт обстеження житловов-побутових умов проживання сім`ї ОСОБА_2 , 1944 р.н. від 22.08.2024;

-фотокопія виписки із погосподарської книги за 1991-1995 роки;

-свідоцтво про народження серії НОМЕР_6 від 17.02.1972;

-свідоцтво про смерть серії НОМЕР_7 від 19.06.2024;

-свідоцтво про смерть серії НОМЕР_7 від 19.06.2024;

-витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статтей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України №6 від 30.12.2023.

Вищевказане свідчить, про те, що спадкоємцем житлового будинку за АДРЕСА_2 , який згідно зведено-оцінюючого акту по будинковолодінні належав ОСОБА_6 є ОСОБА_18 .

У відповідності до свідоцтва ОСОБА_9 серії НОМЕР_8 , вбачається що її ім`я вказане як « ОСОБА_19 » та її батьком зазначений ОСОБА_4 .

Позивачка у справі є ОСОБА_20 . Суд не вважає різницю в імені «Анна» та « ОСОБА_21 », оскільки відповідно до словника-довідника « ІНФОРМАЦІЯ_8 » за редакцією ОСОБА_22 , авторів ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , 1996 року видання вказані імена є варіантами одного і того ж імені.

Батько позивачки у її свідоцтві про народження зазначений ОСОБА_4 , ім`я та по батькові у свідоцтві про смерть значиться як ОСОБА_25 . Вказана розбіжність також пояснюється тим, що « ОСОБА_26 » та « ОСОБА_26 » є варіантами одного і того ж імені відповідно до вказаного вище словника-довідника.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважаю, що позовні вимоги в інтересах ОСОБА_1 підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року (далі ЦК України) Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності, та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року).

Пунктом 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР № 45/5 від 31.10.1975 року, було визначено, що підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися, у тому числі, на підставі записів у погосподарських книгах.

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались як акти органів влади (публічні акти), що підтверджують право приватної власності.

Окрім того, при вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

До набрання чинностіЗаконом України «Про власність», тобто до 15.04.1991 року, існували суспільні групи господарств робітничий та колгоспний двір, і відносини щодо них були врегульовані різними нормативно-правовими актами.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 120 Цивільного кодексу Української PCP (1963 року) передбачалось, що майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до вимог ст. 13 Закону Української PCP «Про сільську раду депутатів трудящих Української PCP» 1968 року на вказані ради було покладено обов`язок здійснення обліку населення та ведення за встановленими формами погосподарських книг. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.1985 року № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР № 69 від 25.05.1990 року, відповідно до п. 20 яких, суспільна група господарства встановлюється в залежності від роду занять голови господарства/сім`ї. Якщо будинок з господарськими спорудами відносився до суспільної групи робітничий двір, то положення статей 120, 123 Цивільного кодексу Української PCP, застосуванню не підлягають. У таких випадках слід керуватись вимогами Кодексу про шлюб та сім`ю Української PCP (1969 року), за яким суб`єктами права спільної сумісної власності вважалось тільки подружжя.

Судом установлено, що об`єктом спадкування у цій справі, є частина житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , до якого входить одноповерховий житловий будинок під літерою «А», загальною площею 73, 9 кв. м, житловою площею 67, 5 кв. м., що належав до суспільної групи колгоспний двір, членом якого баба позивачки ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

У силу ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Встановлено, що бабі позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_3 належала частини житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (до зміни нумерації - 46) с. Ковалівка Чортківського району Тернопільської області, до якого входить одноповерховий житловий будинок під літерою «А», загальною площею 73, 9 кв. м, житловою площею 67, 5 кв. м, який відносився до колишньої суспільної групи колгоспний двір, головою якого була ОСОБА_3 ..

Вказане спадкове майно за заповітом прийняв її син ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . За життя не оформив права власності на вказане спадкове майно, хоча фактично вступив у володіння ним. Після того смерті відкрилась спадщина на вказане майно.

Позивачка є спадкоємцем ОСОБА_4 за заповітом, спадщину прийняла, подавши у встановлений законодавством строк нотаріусу заяву про її прийняття, однак отримати свідоцтво про право власності не може у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Окрім того, спадкоємиця, яка мала право на обов`язкову частку за законом на спадкування, а саме дружина спадкодавця ОСОБА_10 від такої відмовилась. Інші спадкоємці, які прийняли спадщину, відсутні.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши та проаналізувавши наявні у матеріалах справи докази, доходжу висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити - визнати за нею право власності на частки вищевказаного житлового будинку.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 206, 259, 263, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст. ст. 1216-1218, 1258, 1261, 1268-1270, 1273, 1296 ЦК України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Монастириської міської ради Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на частини житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , до якого входить одноповерховий житловий будинок під літерою «А», загальною площею 73, 9 кв. м, житловою площею 67, 5 кв. м.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_9 .

Відповідач: Монастириська міська рада Чортківського району Тернопільської області, місцезнаходження: вул. Шевченка, 19, м. Монастириська Чортківського району Тернопільської області, .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_10 .

Головуючий суддя А.З. Пасічник