УХВАЛА

іменем України

20.02.2025

Справа № 331/3371/23

Провадження № 6/331/128/2025

Жовтневий районний суд м.Запоріжжя у складі судді Н.В.Фісун, за участю секретаря Коростельової К.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про примусовий привід боржника,

ВСТАНОВИВ:

13.02.2025 року головний державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Кисліцина Ю. звернулася до Жовтневого районного суду м.Запоріжжя з поданням про примусовий привід боржника ОСОБА_1 .

В обґрунтування подання головний державний виконавець вказує, що на примусовому виконанні Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження №76594381 з примусового виконання виконавчого листа № 331/3371/23 виданого 14.11.2024 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 426 068,40 грн.

На теперішній час вказане рішення суду боржником не виконано.

За вказаним виконавчим документом боржником є - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Державним виконавцем 21.11.2024 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 76594381, яку 21.11.2024 року за вих. № 153535/5 надіслано боржнику рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі: АДРЕСА_1 .

12.12.2024на адресу Відділу повернувся конверт з постановою про відкриття виконавчого провадження із відміткою про закінчення терміну зберігання.

24.11.2024за вих. № 154844/5 на адресу боржника ОСОБА_1 направлено виклик державного виконавця, яким зобов`язано з`явитись ОСОБА_1 до виконавця на 05.12.2024 рік та надати пояснення за фактом невиконання виконавчого документа, а також повідомити про заходи, що вживаються з метою його виконання.

25.12.2024на адресу Відділу повернувся конверт з викликом державного виконавця із відміткою про закінчення терміну зберігання.

Прошу суд звернути увагу, що 16.12.2024 до Відділу надійшла заява представника боржника ОСОБА_1 адвоката Войтович Євгена, який 16.12.2024 був ознайомлений з матеріалами виконавчого провадження та знято фотокопії, з чого можна зробити висновок, що боржник ознайомлений з відкритим виконавчим провадженням № 76594381.

Згідно відповіді Державної міграційної служби щодо зареєстрованого місця проживання боржника встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою вказаною у виконавчому документі: АДРЕСА_1 .

31.12.2024державним виконавцем з метою перевірки майнового стану боржника, було здійснено вихід за адресою АДРЕСА_1 , двері ніхто не відчинив для боржника залишено виклик, проте боржник за викликом не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Прохає суд застосувати примусовий привід до боржника ОСОБА_1 . Примусовий привід боржника здійснити у приймальні дні: вівторок з 10:00 до 13:00 год. або четвер з 14:00 до 17:00 год. з метою подальшого відібрання пояснень про причини не виконання рішення суду, заповнення декларації про майновий стан.

У судове засідання державний виконавець підтримав клопотання, прохав його суд задовольнити.

Представник боржника адвокат Войтович Є. заперечував проти задоволення подання з тих підстав, що ОСОБА_1 особисто не було повідомлено про відкриття виконавчого провадження.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали подання, прийшов до наступних висновків.

Частиною 1 статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 14 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Закон України «Про виконавче провадження» передбачає право державного виконавця на звернення до суду із поданням про примусовий привід боржника.

Статтею 33 Конституції України гарантовано свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Привід за своєю правовою природою є заходом процесуального примусу, що полягає у затриманні і примусовому доставлені особи задля забезпечення її участі у провадженні у випадках, якщо цю особу було належним чином викликано, але вона не з`явилась без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття.

Згідно п. 26 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку під час примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), а також вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю державних виконавців, приватних виконавців та інших осіб, які беруть участь у вчиненні виконавчих дій, здійснює привід у виконавчому провадженні.

Поліція, відповідно до покладених на неї завдань, здійснює привід у виконавчому провадженні у випадках, передбачених законом або рішенням суду (п. 27 ч. 1ст. 23 Закону України «Про національну поліцію»).

Отже привід боржника може бути застосований лише в разі його належного повідомлення про необхідність явки до виконавчої служби та ухилення після цього від такої явки. Рішення суду про оголошення приводу боржнику має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу державного виконавця до житла чи іншого володіння особи та ухилення його від виконання судового рішення.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження №76594381 з примусового виконання виконавчого листа № 331/3371/23 виданого 14.11.2024 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 426 068,40 грн.

За вказаним виконавчим документом боржником є - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Державним виконавцем 21.11.2024 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 76594381, яку 21.11.2024 року за вих. № 153535/5 надіслано боржнику рекомендованим поштовим відправленням. 25.12.2024 року на адресу Відділу повернувся конверт з постановою про відкриття виконавчого провадження із відміткою про закінчення терміну зберігання.

24.11.2025за вих. № 154844/5 на адресу боржника ОСОБА_1 направлено виклик державного виконавця, яким зобов`язано з`явитись ОСОБА_1 до виконавця на 05.12.2024 рік та надати пояснення за фактом невиконання виконавчого документа, а також повідомити про заходи, що вживаються з метою його виконання. 25.12.2024 року на адресу Відділу повернувся конверт з викликом державного виконавця із відміткою про закінчення терміну зберігання.

24.11.202631.12.2024 державним виконавцем з метою перевірки майнового стану боржника, було здійснено вихід за адресою АДРЕСА_1 , двері ніхто не відчинив для боржника залишено виклик, проте боржник за викликом не з`явився, про причини неявки не повідомив.

24.11.2027Згідно відповіді Державної міграційної служби щодо зареєстрованого місця проживання боржника встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою вказаною у виконавчому документі: АДРЕСА_1 .

24.11.2028Згідно з ч. 1 ст. 438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

24.11.2029Подання держаного виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність примусовому приводу боржника.

24.11.2030Під час розгляду подання про примусовий привід боржника, відповідно до ст. 438 ЦПК України, доказуванню підлягають факти ухилення боржника від виконання рішення суду, вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Для задоволення подання про примусовий привід боржника суду мають бути надані переконливі докази того, що виконавець вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового приводу, проте це не дало результатів.

Виконавцем не доведено, що ним вжито повний обсяг заходів, визначених законодавством про виконавче провадження щодо примусового виконання судового рішення, не використані всі права, надані виконавцям, спрямовані на своєчасне та повне вчинення виконавчих дій.

Примусовий привід боржника не є першочерговим засобом, а навпаки є одним з крайніх заходів примусового виконання рішення суду. Матеріали подання не містять належних та допустимих доказів того, що дійсно були вжиті першочергові заходи виконавчого провадження, та вжиття інших заходів виконання не забезпечить його ефективність, що в свою чергу обґрунтовувало б наявність підстав для такого втручання в особисті охоронювані законом права боржника. Суду не надано доказів, що боржник особисто( а не через адвоката) отримував чи відмовлявся від отримання викликів, а також, що боржник ухилявся від такої явки. Матеріали подання не містять відомостей про належне повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження, про отримання боржником викликів державного виконавця, у зв`язку з чим звернення з поданням про примусовий привід боржника є передчасним.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що подання державного виконавця про привід боржника є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 260, 353, 438 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про примусовий привід боржника - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 21.02.2025 року.

Суддя Н.В.Фісун