Справа № 944/3019/23
Провадження №2/944/214/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2025 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді - Колтун Ю.М.

за участю секретаря судового засідання Романик Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Яворові у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

представник ОСОБА_1 адвокат Малиняк В.А. звернувся до суду із даним позовом, в якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з позивача на користь ОСОБА_2 на підставі виконавчого листа №944/976/22 від 26.01.2023 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2500,00грн, щомісячно на кожну дитину, з індексацією відповідно до закону та встановити розмір аліментів в розмірі твердої грошової суми 1417,00 грн.

В обґрунтування позову покликається на те, що при прийняті рішення суд не врахував ряд обставин, що унеможливлюють виконання вказаного рішення суду, а саме те, що позивач є безробітним і жодного доходу немає, також у нього відсутнє будь-яке нерухоме майно належне йому на праві власності, що могло б бути реалізованим з подальшим зарахуванням коштів на оплату аліментів. Також позивач хворіє на епілепсію, і часто трапляються стани судомних нападів. ОСОБА_1 проживає разом з матір`ю - ОСОБА_5 , що є інвалідом та отримує пенсію по інвалідності, за яку утримує себе і позивача. Відповідно розмір аліментів є надмірним та таким, що не відповідає вимогам розумності та справедливості.

Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 05.06.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі.

09.11.2023 відповідачем ОСОБА_2 через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву, у якому вказує, що обидві дочки сторін постійно проживають разом із відповідачем та перебувають лише на її утриманні. Оскільки батько дітей самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків щодо їх утримання, відповідач була змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів в липні 2022 року. Відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позов, не був присутнім в судовому засіданні і Яворівським районним судом Львівської області 05.12.2022 було ухвалено заочне рішення по цивільній справі №944/2894/22, яким позов було задоволено та стягнено аліменти на двох дітей у твердій грошовій.

Позивачем в позовній заяві не наведено об`єктивних обставин, які б підтвердили той факт, що змінився його матеріальний чи сімейний стан з часу ухвалення судом заочного рішення.Він є працездатною особою молодого віку. Відповідачу достовірно відомо, що позивач на даний час проходить службу в ЗСУ та отримує доходи. На час ухвалення судом рішення в грудні 2022 року мати позивача була інвалідом та отримувала пенсію, однак позивач не довів, що перебуває на утриманні матері, як і навіть не надав довідки про те, що він проживає разом з матір`ю. Крім цього, він мав би допомагати матері разом з його двома рідними сестрами, якщо їх матір дійсно потребує такої допомоги. Жодними належними доказами позивач не підтвердив того, що розмір аліментів є надмірним та таким, що не відповідає вимогам розумності та справедливості, як безпідставно вказано позивачем в позовній заяві. Щодо посилання позивача на те, що він хворіє на епілепсію, відповідач просить врахувати те, що згідно виписки виданої 22.09.2022, ОСОБА_1 перебував на лікуванні всього три дні, з 20.09.2022 по 22.09.2022, з діагнозом " стан перенесеного судомного нападу", але аж ніяк не епілепсія, і причиною цього нападу було тривале зловживання алкоголем, як дослівно вказано в даній довідці. Вищевикладене свідчить про те, що відсутні правові підставі для задоволення позовних вимог.

29.02.2024ухвалою суду витребувано від Головного управління Державної податкової служби у Львівській області інформацію з січня 2023 щодо розміру та джерел доходу позивача та сум утриманого податку.

Так, на виконання ухвали про витребування доказів, 20.03.2024 надійшла відповідь з Буської ДПІ ГУ ДПС у Львівській області 3393/5/13-01-52-01 від 13.03.2024 до якої долучено відомості Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу ОСОБА_1 .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, представник позивача адвокат Малиняк В.А. надіслав до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяву в якій просять справу слухати у її відсутності. Позовні вимоги заперечують, просили відмовити у задоволенні позову за безпідставністю.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки у судове засідання не з`явились всі учасники справи, датою ухвалення рішення, у відповідності до положень ч.5 ст.268 ЦПК України, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини та перевіривши їх доказами, суд виходить з наступного.

З інформації, що міститься в автоматизованій системі документообігу Яворівського районного суду Львівської області, вбачається, що заочним рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 05.12.2022 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволено. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2500,00 грн щомісячно на кожну дитину, з індексацією відповідно до закону, починаючи з 13.07.2022 і до їх повноліття. Рішення набрало законної сили 05.01.2023.

Судом встановлено, що на підставі вказаного рішенні 26.01.2023 видано виконавчий лист.

Згідно з копії виписки № 2751 із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_1 , останній перебував на лікування з 20.09.2022 по 22.09.2022 за діагнозом «стан перенесеного судомного нападу».

Відповідно до довідки про доходи № 886815 виданої пенсіонеру ОСОБА_5 , вона перебуває на обліку в Бродівському об`єднаному управлінні ПФУ в Львівській області і отримує пенсію по інвалідності. За період з 01.10.2022 по 31.03.2023 складає 14860,00 грн.

Крім того, при вирішенні спору, суд враховує відповідь Буської ДПІ ГУ ДПС у Львівській області 3393/5/13-01-52-01 від 13.03.2024 на запит суду щодо отримання відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період І кварталу 2023 року по IV квартал 2023 року, яка свідчить про те, що позивач ОСОБА_1 отримував стале матеріальне забезпечення від ІНФОРМАЦІЯ_5 та військових частин, у якій проходив службу, суми грошового забезпечення складають від 7095,0 грн до 42221,69 грн. За інші місяці інформація про доходи відсутня.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

В силу статті 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ч.1 ст. 18, ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами: письмовими доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно з ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, представник позивача посилається на те, що ОСОБА_1 офіційно він не працює, жодного доходу не має та перебуває на утриманні метері-інваліда, окрім цього, хворіє на епілепсію. Однак викладені обставини не мають жодного посилання на належні докази, які б свідчили про суттєве погіршення матеріального стану позивача, стану його здоров`я чи виникнення інших непереборних обставин.

Щодо посилання представника позивача на незадовільний стан здоров`я ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про те, що долучена до матеріалів справи медична виписка не підтверджуює відсутність працездатності у позивача.

Більше того, надана відповідь на вимогу суду інформація про доходи позивача свідчить про те, що останній отримував стале матеріальне забезпечення від військових частин в яких проходив службу, суми грошового забезпечення складають від 7095,0 грн до 42221,69 грн.

Крім того, суд відхиляє доводи пердставника позивача, що він перебуває на утриманні матері ОСОБА_5 за безпідставністю, оскільки довідка про доходи останньої не може бути безумовним доказом щодо перебування на її утриманні позивача.

Враховуючи те, що обставини, які наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України), на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, адже посилання на скрутне матеріальне становище не може слугувати самостійною підставою для зменшення їх розміру.

З огляду на викладене, суд вважає, що існуючий розмір аліментів не є завищеним, він є обґрунтованим та таким, що відповідає ст. 182-183 СК України, а зміна розміру аліментів на утримання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в сторону зменшення, без доведення погіршення майнового становища позивача, необґрунтовано погіршить матеріальне становище дітей та унеможливить забезпечення належного рівня життя, необхідного для їх розвитку.

Аналізуючи наведене вище та враховуючи те, що позивач не надав доказів значного погіршення матеріального становища або ж погіршення стану здоров`я, який би перешкоджав йому працювати та сплачувати аліменти, він є працездатною особою, а тому, з метою якнайкращого забезпечення інтересів дитини, суд не вбачає законних підстав для зменшення розміру аліментів.

Відтак, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є безпідставні та необґрунтованими, а тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір у разі відмови в позові покладається на позивача.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі, судові витрати у справі слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 1-5, 10, 76-82, 95, 141, 258-259, 262-265, 268, 273 ЦПК України, суд,

вирішив:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, н абирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду через шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Ю.М. Колтун