ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1330/25 Справа № 215/3011/21 Суддя у 1-й інстанції - Камбул М. О. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста О. І.
УХВАЛА

20 лютого 2025 року м.Кривий Ріг

Суддя Дніпровського апеляційного суду Корчиста О.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 січня 2022 року у справі №215/3011/21 за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановив:

Рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 січня 2022 року позовні вимоги Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» задоволені частково.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 30 жовтня 2024 року з суду першої інстанції витребувана цивільна справа, яка надійшла до Дніпровського апеляційного суду 15 листопада 2024 року.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 25 листопада 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, з наданням скаржнику строку для надання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження з зазначенням підстав для його поновлення.

До Дніпровського апеляційного суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтовано тим, що копію оскаржуваного рішення суду першої інстанції він не отримував, оскільки з грудня 2020 року знаходиться за кордоном. Судові повістки про виклик до суду він також не отримував. Рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу від 06 січня 2022 року ним отримано 16 вересня 2024 року при ознайомленні з матеріалами справи адвокатом Зарівною С.В. Посилається, що строк звернення з апеляційною скаргою закінчується 16 жовтня 2024 року.

Вирішуючи вказане клопотання виходжу з наступного.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

«Право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням. Накладення обмеження дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги (рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Воловік проти України» від 6 грудня 2007 року).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Частиною 3 ст. 354 ЦПК України передбачено, що строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно ч. 2 ст. 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Аналіз вказаної правової норми дає підстави для висновку, що сплив річного строку з дня складення повного тексту судового рішення є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження, тобто законодавець імперативно встановив процесуальні обмеження для оскарження судового рішення зі спливом річного строку.

Згідно ч. 1 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, ЄСПЛ визнає легітимними обмеженнями встановлені державами - членами Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення ЄСПЛ у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі «Дія 97» проти України» від 21 жовтня 2010 року).

Аналогічний правовий висновок виклав Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 361/161/13-ц (провадження № 61-37352сво18).

У даній справі, встановлено, що 06 січня 2022 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ухвалив рішення, яким позовні вимоги Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнив частково.

Частиною 2 ст. 2 Закону України від 22 грудня 2005 року № 3262-IV «Про доступ до судових рішень» (далі - Закон № 3262-IV) визначено, що усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону.

Згідно ч. 3 ст. 3 Закону № 3262-IV суд загальної юрисдикції вносить до Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - ЄДРСР) всі судові рішення і окремі думки суддів, викладені у письмовій формі, не пізніше наступного дня після їх ухвалення або виготовлення повного тексту.

Аналіз Єдиного Державного реєстру судових рішень (https://reestr.court.gov.ua) свідчить про те, що рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 січня 2022 року було надіслано судом до ЄДРСР 06 січня 2022 року і оприлюднене в цьому реєстрі 11 січня 2022 року.

З апеляційною скаргою на вказане рішення суду відповідач звернувся лише 17 жовтня 2024 року , тобто після спливу майже 2 роки 9 місяців з дня ухвалення судового рішення.

В апеляційній скарзі заявник посилається на те, що копію оскаржуваного рішення він отримав лише 16 вересня 2024 року, що не може бути поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду, з огляду на те, що скаржник був залучений судом та приймав участь у судовому розгляді справи судом першої інстанції. Матеріали цивільної справи містять заперечення на позовну заяву про стягнення боргу за послугу з централізованого опалення по справі № 215/3011/21, подані до суду першої інстанції відповідачем ОСОБА_1 в паперовому вигляді. (а.с. 44-45)

Таким чином, відповідач ОСОБА_1 був залучений до участі у справі та був обізнаний про пред`явлення Комунальним підприємством теплових мереж «Криворіжтепломережа» до нього позовних вимог.

При цьому, підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження з урахування положень ч. 2 ст. 358 ЦПК України заявником не обґрунтовані.

Отже, підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження з підстав неотримання копії оскаржуваного рішення суду, з урахуванням положень ч. 2 ст. 358 ЦПК України, не вбачається.

Згідно ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно ч. 2 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

З огляду на зазначене, процесуальний строк, наданий на виконання вимог ухвали Дніпровського апеляційного суду від 25 листопада 2024 року про залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 без руху, підлягає продовженню на строк не більше десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, з наданням скаржнику можливості подати до апеляційного суду з заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 січня 2022 року, в якій обґрунтувати підстави пропуску вказаного строку з урахуванням положень ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Керуючись ст. 127 ЦПК України,

ухвалив:

Визнати неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 січня 2022 року.

Продовжити ОСОБА_1 строк для виконання ухвали Дніпровського апеляційного суду від 25 листопада 2024 року про залишення апеляційної скарги без руху на строк не більше десяти днів, з дня вручення копії цієї ухвали.

Повторно роз`яснити скаржнику, що ненадання суду заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження з зазначенням інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження або визнання неповажними вказаних ним підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Суддя Дніпровського апеляційного суду О.І. Корчиста