Справа №731/107/25
Провадження №2/731/107/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2025 року с-ще Варва

Суддя Варвинського районного суду Чернігівської області Савенко А.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Слов`янський відділ державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про часткове звільнення від сплати заборгованості по аліментах, -

В С Т А Н О В И В:

18 лютого 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Варвинського районного суду Чернігівської області з вказаним позовом, який на підставі протоколу автоматизованого розподілу було передано судді Савенку А.І. та присвоєно №731/107/24.

Так, як вбачається зі змісту позовної заяви, позивачем заявлено вимоги щодо його звільнення, на підставі ст. 197 СК України, від сплати аліментів на спільну дитину сторін за певний період. Позов мотивований незгодою позивача із розрахунком заборгованості, здійсненим державним виконавцем у рамках виконавчого провадження №70189716 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Варвинським районним судом Чернігівської області по справі №731/343/15-ц.

Позивач посилається на те, що у межах вказаного виконавчого провадження державним виконавцем під час розрахунку заборгованості по аліментах не враховано кошти, які були ним сплачені у рахунок аліментів добровільно.

Тобто фактично позивач оскаржує правильність здійсненого державним виконавцем розрахунку заборгованості зі сплати аліменти, не визнаючи частину нарахованої заборгованості.

Суд зважає, що згідно ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Зазначена норма не встановлює вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення. Такими обставинами можуть бути, зокрема, майновий чи сімейний стан платника аліментів, проживання дитини із платником, а не стягувачем аліментів, виключення запису про батьківство платника аліментів щодо дитини, на утримання якої стягуються аліменти. Такі правові висновки містяться у постановах Верховного Суду від 26 січня 2022 року по справі №201/2707/21, від 18 травня 2023 року по справі №519/970/21, від 17 квітня 2024 року по справі №750/10188/20, від 12 червня 2024 року по справі №742/3439/22.

Таким чином з викладеного слідує, що звільнення від сплати заборгованості за аліментами можливе за умови наявності певних обставин, що мають істотне значення, та правильності розрахунку заборгованості державного виконавця зі сплати аліментів, оскільки платник аліментів звільняється від сплати заборгованості не у зв`язку із недоліками розрахунку заборгованості державного виконавця, а у зв`язку із наявністю обставини, які є поважними причинами несплати аліментів.

При цьому, суд зауважує, що зміна сімейного стану боржника по аліментах є підставною для їх зменшення, а не звільнення.

Положеннями ч. 3 ст. 195 СК України визначено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом. Аналогічна за змістом норма міститься у ч. 8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно із ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згаданий вище порядок, визначений законом, встановлено Розділом VII ЦПК України (судовий контроль за виконанням судових рішень), нормами ст. 447, 448 якого встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Спір про визнання незаконними розрахунків державного виконавця щодо заборгованості за аліментами може розглядатись у порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця під час виконання судових рішень у цивільних справах. Такий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року по справі №201/10328/16-ц, від 27 листопада 2019 року по справі №201/10329/16-ц, а також у постанові постанова Верховного суду від 13 січня 2021 року по справі №2-751/2007.

Боржник вправі звернутися до суду зі скаргою щодо розміру, способу виконання рішення суду зі сплати аліментів у порядку виконання судового рішення. Питання з приводу правомірності визначення державним виконавцем розміру аліментів підлягає розгляду в порядку судового контролю за виконання судових рішень, шляхом подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця. З огляду на викладене, не заслуговують на увагу доводи касаційної скарги відносно того, що даний спір підлягає вирішенню судом у порядку позовного провадження. Наведений правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 05 серпня 2020 року по справі №464/6206/18.

За змістом норми ст. 187 ЦПК України суд відкриває провадження у справі лише за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, спираючись на наведені норми законодавства та правові висновки суду касаційної інстанції, враховуючи, що позивачем не наведено в позові причин та підстав, які є поважними саме для несплати ним призначених судом аліментів (причин та підстав, що об`єктивно унеможливило виконання ним свого батьківського обов`язку сплати аліментів на дитину тощо), тобто обставин, які є підставою для застосування положень ч. 2 ст. 197 СК України, на норми якої позивач посилається у позові, натомість зі змісту обґрунтування позовних вимог слідує, що позивач не згоден і намагається оскаржити саме правильність розрахунку державного виконавця щодо розміру заборгованості за аліментами, приходжу до висновку, що за викладених обставин правовідносин для позивача, як боржника за виконавчим провадженням, визначений єдиний порядок оскарження здійсненого державним виконавцем розрахунку заборгованості за аліментами у формі скарги на дії, рішення чи бездіяльність державного виконавця, яка подається в порядку, визначеному Розділом VII ЦПК України, до суду, який розглянув цивільну справу про стягнення аліментів як суд першої інстанції та видав виконавчий лист на примусове виконання свого рішення. Натомість, позивач, будучи боржником у межах відповідного виконавчого провадження, фактично звернувся до суду у позовному провадженні із вимогою про часткове звільнення від заборгованості за аліментами, а тому у відкритті провадження по даній цивільній справі необхідно відмовити.

Відповідно до ч. 5 ст. 186 ЦПК України, відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої п. 1 ч. 1 цієї статті, суд роз`яснює позивачу, що він не позбавлений права з цими вимогами звернутися до місцевого загального суду в порядку в порядку Розділу VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень».

Керуючись ст. 186, 258-261, 353-354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Слов`янський відділ державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про часткове звільнення від сплати заборгованості по аліментах.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя А.І. Савенко