Провадження № 2/643/678/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2025

Московський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого Тимош О. М.,

за участю секретаря судового засідання Дмитрієвої Є. О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на дитину,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_3 в особі свого представника ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 , в якому просить стягнути на користь неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , додаткові витрати на дитину в сумі 35 010,19 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дитиною ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Шлюб між батьками було укладено 24.10.2008 та розірвано рішенням Московського районного суду м. Харкова від 03.09.2019, яке набрало законної сили 03.10.2019. Після розірвання шлюбу позивач ОСОБА_3 залишилась проживати разом з матір`ю і проживає разом з нею на теперішній час, перебуваючи на її повному утриманні. Відповідач майже не приймає участі в утриманні дитини, надає кошти дуже рідко і в безумовно недостатній кількості. Сторона позивача за останні роки понесла додаткові витрати щодо оплати за лікування зубів дитини (установка та періодичне регулювання брекетів), оплата за заняття в танцювальному клубі та витрати на виїзд за кордон для участі в конкурсі, оплата за заняття англійською мовою, які в розумінні ст. 185 СК України є додатковими витратами. Позивачу на підставі договору на ортодонтичні послуги із ФОП ОСОБА_6 від 06.11.2023 було встановлено брекет-системи металеві на верхню та нижню щелепи та оплачено спостереження за ходом ортодонтичного лікування та повне обслуговування. Згідно з договором за установку та коригування брекетів сплачено 18 450,00 грн. В 2020 році з відповідачем узгоджувались підготовчі роботи для постановки в наступному брекетів, а саме установка дитині пластин та кап для роздвигу і збільшення щелеп, з чим відповідач погоджувався.

Крім того, позивач протягом останніх років (щонайменше з 2018 року) займалась танцями в танцювальному клубі Анжеліка (м. Харків пр. Тракторобудівників 103-Г), керівником якого є Волга А. В. Позивач ОСОБА_3 у 2021 році виїжджала із клубом «Анжеліка» за кордон для участі в танцювальному конкурсі, має відповідні призи. За період навчань у танцювальному клубі сторона позивача понесла витрати у сумі 17 280,00 грн. Кошти перераховувались на картку керівника танцювального клубу ОСОБА_7 , в т.ч. були перераховані кошти на поїздку на танцювальний конкурс в Болгарію у загальній сумі 7060,00грн.

Позивач протягом останніх років навчалась англійській мові в клубі «Happy Street», керівником якого є ФОП ОСОБА_8 . За період навчання сторона позивача понесла витрати у загальній сумі 34 290,38 грн. Кошти перераховувались на картку керівника клубу ОСОБА_8 у загальній сумі 8435,00 грн, а також на картку репетитора ОСОБА_9 у загальній сумі 25 855,38 грн.

Загальний розмір додаткових витрат, що відповідають критеріям ст.185 СК України та були понесені на дитину протягом 2020 року 2024 року, складає 70 020,38 грн. Оплату додаткових витрат проводила мати ОСОБА_5 . Половину з цих додаткових витрат має сплатити відповідач як батько дитини, а саме 35 010,19 грн.

14.10.2024 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що з позовними вимогами не погоджуються, вважають їх безпідставними і необґрунтованими та просить у задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування відзиву на позовну заяву зазначає таке. Доводи позивача щодо того, що відповідач не приймає участі в утриманні дитини не відповідають фактичним обставинам. Відповідач, починаючи з серпня 2019 року і по січень 2022 року включно, кожного місяця в добровільному порядку перераховував грошові кошти ОСОБА_5 , матері позивачки, на утримання їх спільної доньки, що підтверджується квитанціями за вказаний період. Усі переказані кошти були отримані ОСОБА_5 , назад не поверталися, що спростовує доводи позивачки про те, що відповідач «майже не приймає участі в утриманні дитини». З приводу стягнення додаткових витрат зазначає, що позивачкою надано на підтвердження переписку з відповідачем. З переписки можна встановити, що ОСОБА_5 і ОСОБА_4 обговорюють питання встановлення дитині пластин, а не брекетів. При цьому відповідач надав своє погодження на участь в установленні дитині пластин, про що свідчить наявна в матеріалах справи переписка. Натомість позивачем не надано жодного медичного висновку, акту обстеження чи іншого медичного документа, який би підтверджував необхідність і невідкладність встановлення саме брекетів, а не пластин; не надано доказів щодо погодження з відповідачем стоматологічної клініки для проведення такого лікування; не надано доказів з`ясування питання матеріальної можливості відповідача взяти участь в оплаті ортодонтичного лікування саме в обраній матір`ю позивачки стоматологічній клініці. Отже, це свідчить про те, що мати позивачки самостійно, без погодження з відповідачем, прийняла рішення встановлювати дитині брекети, а не пластини; самостійного обрала стоматологічну клініку; не погодила з відповідачем вартість ортодонтичного лікування, тобто вказані витрати були самостійним рішенням матері позивачки, а тому з огляду на положення ст. 185 СК України підстави для їх стягнення з відповідача відсутні. Крім того, замовником договору про надання ортодонтичних послуг від 06.11.2023 виступає ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому відсутній її підпис.

В матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_7 є керівником танцювального клубу «Анжеліка», який відвідувала дитина, відсутні докази щодо організаційно-правової форми цього закладу і його статусу, відсутні докази, які б підтверджували, що дитина займалася танцями саме в цьому танцювальному клубі і протягом якого часу. Наявні у справі квитанції про сплату коштів від ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 не можна вважати належними доказами понесених витрат на оплату занять дитини в танцювальному клубі «Анжеліка». З приводу поїздки дитини до Болгарії на конкурс у матеріалах справи відсутнє документально підтверджене узгодження з відповідачем остаточної вартості та маршруту поїздки, обсягу участі кожного з батьків в оплаті витрат на поїздку тощо, а тому з огляду на положення ст. 185 СК України підстави для їх стягнення з відповідача відсутні. Також у матеріалах справи відсутні докази погодження ОСОБА_5 факту отримання послуг репетитора з англійської мови з ОСОБА_4 . Не надано доказів погодження закладу для навчання; погодження вартості уроків; не наведено мотивів вибору закладу для навчання (репетитора), що, зокрема, залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків, що свідчить про те, що ОСОБА_5 самостійно, без попереднього погодження з відповідачем, обрала заклад, репетитора, самостійно погодилася із вартістю послуг, а тому, з огляду на положення ст. 185 СК України, підстави для їх стягнення з відповідача відсутні.

Крім того, у відзиві на позовну заяву зазначає про те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є неналежним позивачем виходячи з наступного. Той з батьків, на утриманні якого перебуває дитина та який поніс додаткові витрати на утримання дитини, має право звернутися до суду з позовом про стягнення таких додаткових витрат з того з батьків, хто проживає окремо. Оскільки позивачка звертається до суду з позовом про стягнення на свою користь додаткових витрат на її утримання, які понесла її мати, а не вона особисто, свідченням чого слугують наявні в матеріалах справи квитанції, наявні підстави для висновку, що відносини з утримання дитини, якою є позивачка, виникли не між нею та одним з батьків, а між її батьками. Отже, у даному випадку позивачка, яка є неповнолітньою, не є особою, яка особисто бере участь у цих відносинах, що наділяє її цивільною дієздатністю відповідно до норм законодавства, оскільки її інтереси щодо додаткових витрат на її утримання не порушені, що свідчить про наявність підстав для відмови в задоволенні позову.

18.10.2024 від представника позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якому зазначає про те, що з січня 2022 року відповідач припинив надавати кошти на утримання дитини. Відповідач підтверджує факт надання згоди на установку пластин, але необхідно підкреслити, що установка пластин є підготовчою роботою для постановки в наступному брекетів. Ці засоби не є взаємозамінними, а застосовуються послідовно. Таким чином, відповідач погодився розпочати процедуру лікування зубів дитині. Крім того, відповідач підтверджує, що мати дитини повідомила його про можливість поїздки за кордон для участі в конкурсі, на що відповідач надав згоду: «Пусть едет». Тобто в матеріалах справи наявна згода відповідача на поїздку за кордон на танцювальний конкурс. Тому висновок відповідача про те, що вказані витрати були самостійним рішенням матері позивачки, не відповідає матеріалам справи. Доводи відповідача щодо неналежного позивача у справі не відповідають нормам законодавства. ОСОБА_3 досягла 14 років, має право на самостійне звернення до суду з даним позовом. Посилаючись на ст. 47 ЦПК України, ст. 10 СК України вважає, що норми ст.179 СК України щодо права власності неповнолітньої дитини на аліменти та її право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними за аналогією закону розповсюджується також на додаткові витрати на дитину, що передбачені ст.185 СК України.

Ухвалою судді від 25.09.2024 позовну заяву залишено без руху.

26.09.2024 від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою судді від 04.10.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 16.01.2025 клопотання про витребування доказів залишено без задоволення.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, зазначив, що є представником саме неповнолітньої ОСОБА_3 , що підтверджується дорученням для надання безоплатної вторинної допомоги, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

Законний представник позивача, яка брала участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, підтримала позовні вимоги, проте жодних пояснень з приводу позову не надала з причини порушення зв`язку, що стало причиною від`єднання законного представника від відеоконференції.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, просив у задоволенні позову відмовити, надав пояснення, аналогічні викладені у відзиві на позовну заяву.

Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, та наявні у справі докази, встановив такі обставини.

Батьками позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 09.06.2010 Московським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції (а.с.68).

Шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розірвано рішенням Московського районного суду м. Харкова від 03.09.2019. Рішення набрало законної сили 03.10.2019 (а.с.66-67).

Згідно з довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб ОСОБА_3 зареєстрована разом з матір`ю ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.64).

Відповідно до договору на ортодонтичні послуги від 06.11.2023 ФОП ОСОБА_6 ОСОБА_3 встановлено брекет-система (а.с.69), сплачено 7600,00 грн (доказів сплати не надано) та 6900,00 грн, що підтверджується квитанцією від 28.03.2024 (а.с.70).

Відповідно до квитанції про сплату коштів у сумі 2500,00 грн та 1450,00 грн ОСОБА_5 сплачено грошові кошти за корегування брекетів (а.с.71,72).

В матеріалах справи містяться квитанції про оплату ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 грошових коштів матір`ю позивача ОСОБА_5 (а.с.29-58).

Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_8 зареєстрована як фізична особа-підприємець з видом економічної діяльності: допоміжна діяльності у сфері освіти (а.с.78-79).

Відповідно до форми ОК-7 виданої Пенсійним фондом України ОСОБА_5 отримувала дохід з 2011 року до лютого 2022 року, з березня 2022 року по грудень 2024 року доходи відсутні (а.с.59-61).

Матеріали справи містять квитанції про сплату відповідачем ОСОБА_4 на рахунок ОСОБА_5 аліментів за період з серпня 2019 року по січень 2022 року (а.с.132-142).

Як убачається з листа ОСОБА_3 з 03.01.2023 зарахована та відвідує Школу сера Грема Бальфура (а.с.191-194).

Матеріали справи містять скріншот переписки в месенджерах між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щодо узгодження встановлення пластин дочці ОСОБА_10 за 13 серпня 2020 року (а.с.13-15).

Крім того, матеріали справи містять скріншоти публікацій (а.с.16-28).

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

З наведеної статті вбачається, що батьки повинні нести додаткові витрати на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Додаткові витрати поділяються на декілька видів, зокрема можуть покриватися після їх фактичного понесення разово, що фактично і має місце у даному спорі.

З наданих суду доказів вбачається, що додаткові витрати були понесені матір`ю позивача ОСОБА_5 , саме вона зазначена платником у всіх платіжних документах, тому саме вона є особою, яка може звертатися із вимогами про стягнення додаткових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Тобто позивач - це особа, на захист прав та інтересів якої відкрито провадження у справі. З цього випливає, що позовна заява подається для захисту порушених прав, а саме порушення в часі повинно існувати до відкриття провадження у справі.

Порушенням розуміється такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке. Порушення права пов`язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Оскільки відносити щодо понесення додаткових витрат виникли між батьками позивача, саме її матір`ю були понесені додаткові витрати, пов`язані з лікуванням, розвитком здібностей дитини, то саме батьки можуть бути сторонами у даному спорі. У позивача не виникло право на отримання грошових коштів, понесених її матір`ю, як додаткові витрати на дитину.

Посилання представника позивача на застосування до правовідносин щодо стягнення додаткових витрат на дитину аналогії закону, а саме ст.179 СК України, відповідно до якої: "Аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України" є недоречним.

Суд зауважує, що аліменти на утримання дитини та додаткові витрати на дитину не є тотожними поняттями. Додаткові витрати вже понесені ОСОБА_11 і саме вона є особою, яка має право на подання такого позову.

Отже, встановивши, що позивач не довела наявності у неї порушеного права (інтересу), у задоволенні позову належить відмовити з підстав відсутності порушення цивільних прав та законних інтересів позивача.

Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, та оскільки позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, він компенсується за рахунок держави.

Керуючись ст. 2,5, 12,13,76-82, 89, 141, 259,263-265, 273, 354,355 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на дитину

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Позивач - ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_3 .

Дата складення повного судового рішення 12 лютого 2025 року.

Суддя О. М. Тимош