Провадження №2-з/447/4/25
Справа №447/499/25
У Х В А Л А

про забезпечення позову

21.02.2025 Суддя Миколаївського районного суду Львівської області Друзюк М.М. розглянувши заяву ОСОБА_1 в особі представника Репака В.В. про забезпечення позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-

встановив:

Представник позивачки адвокат Репак В.В. звернувся до Миколаївського районного суду Львівської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, в якій просить визнати за ОСОБА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на 1/2 частину житлового будинку загальною площею 130,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,1502 га, з кадастровим номером :01:003:0191, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Одночасно із позовом, адвокат Репак В.В. подав заяву про забезпечення позову в якій просить накласти арешт на нерухоме майно, а саме на: - 1/2 частину житлового будинку, загальною площею 130,9 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,1502 га, з кадастровим номером :01:003:0191, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

В обґрунтування заяви зазначає, що необхідність вжиття заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно зумовлене тим, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки відповідач може вчиняти дії щодо відчуження житлового будинку, загальною площею 130,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки, площею 0,1502 га, з кадастровим номером :01:003:0191, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що є предметом спору в цій справі.

Разом із тим відчуження відповідачем спірного нерухомого майна призведе до неможливості задоволення позову ОСОБА_1 та спричинить ще один спір стосовно відчуження ОСОБА_2 вказаних вище об`єктів нерухомості.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося

Перевіривши та дослідивши матеріали даної справи, суд дійшов висновку, що заява позивачки ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 про забезпечення позову підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

За змістом ст. ст.149,150 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, заява про забезпечення позову може бути подана як одночасно із пред`явленням позову, так і на будь-якій стадії процесу.

Перелік заходів забезпечення позову наведений у ст. 150 ЦПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, підставою для вжиття заходів забезпечення позову є доведена наявність реальної загрози невиконання (утруднення виконання) чи унеможливлення виконання рішення суду. При цьому застосування таких заходів не повинно порушувати прав та охоронюваних законом інтересів відповідача у справі чи інших осіб, що не є учасниками цього судового процесу, а лише запроваджувати тимчасові обмеження, що дасть змогу створити належні умови для запобігання перешкодам у виконанні рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 4 роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» ,розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Шмалько проти України» (п. 43 рішення), право на суд одним із аспектів якого є доступ до правосуддя, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак таке право було б ілюзорним якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Метою забезпечення позову, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Судом встановлено, що представник позивачки адвокат Репак В.В. звернувся до суду з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, в якій просить визнати за ОСОБА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на 1/2 частину житлового будинку загальною площею 130,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,1502 га, з кадастровим номером :01:003:0191, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Також, слід вважати, що захід, про який просить заявник, стосується та співмірний позовним вимогам та забезпечує виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, оскільки унеможливлює, зокрема, відчуження виключно спірного майна (фактично предмету спору) та вчинення будь-яких інших дій з цим майном (проведення ремонтних чи будівельних робіт), які можуть вплинути на майбутнє можливе виконання рішення суду про задоволення позову про поділ спільного майна подружжя.

Тому, невжиття заходу забезпечення, про вжиття якого просить заявник, слід вважати ставить під загрозу можливість виконання потенційного рішення суду про задоволення позову: оскільки спірне майно може бути відчуженим та зважаючи на перебування такого спору у суді; також є загроза того, що спірне майно може бути видозмінене або іншим чином реконструйоване, переобладнане тощо, що знову ж може утруднити чи зробити неможливим виконання потенційно можливого рішення про задоволення позову, яким позивач захищає своє майнове право.

Із вказаного, також, вбачається, що спірним нерухомим майном, відповідач вправі вільно розпоряджатися, що може свідчити про потенційну можливість (зважаючи на наявність даного спору щодо спірного житлового будинку та земельних ділянок та в залежності від ходу його розгляду) вчинення і будь-яких інших дій щодо відчуження, зміни власника (володільця) такого майна, тощо протягом продовження розгляду справи та відповідно може свідчити про потенційні загрози для виконання можливого рішення про задоволення позову.

Відповідно слід вважати, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Накладення арешту на майно за загальним правилом полягає у забороні розпоряджатись цим майном, що слід вважати у даному випадку співмірним заходом забезпечення позову, зокрема, із заявленими вимогами майнового позову про витребування майна з незаконного володіння.

Зважаючи на вказане суд вважає, що такий захід забезпечення, як накладення арешту на спірне нерухоме майно є необхідним заходом для забезпечення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Керуючись ст. ст.149-150, 153, 258, 260 ЦПК України, суд, -

постановив:

Заяву позивачки ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме на: - 1/2 частину житлового будинку, загальною площею 130,9 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 та 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,1502 га, з кадастровим номером :01:003:0191, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Виконання ухвали з питань забезпечення позову здійснюється негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Копію ухвали направити для виконання в Миколаївському відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та сторонам для відома.

Строк пред`явлення ухвали до виконання три роки з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Друзюк М. М.