Провадження № 2/127/3503/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2025 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Ан О. В.,

за участю секретаря судового засідання Поляруш І.О.,

представника позивача - відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача -позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача - позивача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про перерахунок часток у спільній частковій власності на будинковолодіння та визнання права власності на майно та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про поділ майна в натурі та припинення права спільної часткової власності,

УСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 із позовом до суду звернулася ОСОБА_4 , яка просила перерахувати та привести ідеальні частки співвласників домоволодіння в АДРЕСА_1 , до реальних часток, визначивши за:- ОСОБА_4 частку в розмірі 17/25 частки, яка складається з відокремлена група приміщень № 2 - літ. «А» приміщення: 2-6 кімната площею 13,3 кв.м., 2-7 гардеробна площею 9,8 кв.м.; прибудова літ. «А2» приміщення: 2-1 коридор площею 7,0 кв.м., 2-2 санвузол площею 7,1 кв. м., 2-3 кухня площею 10,9 кв. м., 2- 4 кімната площею 18,7 кв.м., 2-5 коридор площею 5,9 кв.м; прибудова літ. «А1» приміщення: 2-8 котельня площею 7,5 кв.м.; прибудова літ. «а2» приміщення: 2-1 комора площею 5,6 кв. м.; погріб літ. «п/А2». терасою з навісом літ. «а3», сарай (тимчасовий) літ. «Г». №1 хвіртка з воротами; №2 огорожа; №4 вигрібна яма; №5 криниця - ОСОБА_5 частку в розмірі 8/25 частки, яка складається з : відокремлена група приміщень № 1 - літ. «А» приміщення: 1-3 кімната площею 11,6 кв.м., 1-4 кімната площею 15,2 кв.м.; прибудова літ, «а» приміщення: 1-1 тамбур площею 3,7 кв.м.; прибудова літ. «А1» приміщення: 1-2 кухня площею 8,2 кв. м.; тераса літ, «а1», № 3 огорожа. Визнати за ОСОБА_4 , право власності на 17/25 частки будинку з господарськими будівлями в АДРЕСА_1 , яка складається з відокремлена група приміщень № 2 - літ. «А» приміщення: 2-6 кімната площею 13,3 кв.м., 2-7 гардеробна площею 9,8 кв.м.; прибудова літ. «А2» приміщення: 2- 1 коридор площею 7,0 кв.м., 2-2 санвузол площею 7,1 кв. м., 2-3 кухня площею 10,9 кв.м., 2-4 кімната площею 18,7 кв.м., 2-5 коридор площею 5,9 кв.м; прибудова літ. «А1» приміщення: 2-8 котельня площею 7,5 кв.м.; прибудова літ. «а2» приміщення: 2-1 комора площею 5,6 кв.м.; погріб літ. «п/А2». терасою з навісом літ. «а3», сарай (тимчасовий) літ. «Г». №1 хвіртка з воротами; №2 огорожа; №4 вигрібна яма; №5 криниця. Позивач мотивувала заявлені вимоги тим, що вона та ОСОБА_5 є співвласниками будинку за адресою АДРЕСА_1 , частка кожного 1/2. У 2016 році відповідачка надала нотаріально засвідчену заяву про її згоду на будівництво та прийняття в експлуатації прибудови до житлового будинку співвласниці ОСОБА_4 . Виконавчий комітет ВМР видав Акт «Про прийняття в експлуатацію об`єктів нерухомого майна», яким прийнято в експлуатацію новозбудовані позивачкою будівлі та споруди біля своєї частки будинку. У серпні 2016 виконавчим комітетом ВМР прийнято рішення яким затверджено Акт комісії про прийняття в експлуатацію. Відповідно внесені зміни у технічну документацію. З метою проведення до відповідності правовстановлюючих документів та частку домоволодіння позивач просить перерахувати частки співвласників будинку.

Ухвалою суду від 29.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку загального позовного провадження.

Відповідач ОСОБА_5 надала відзив у якому проти позову заперечила. Вона підтвердила, те що сторони є співвласниками будинку, частки яких рівні, в натурі майно не виділялося. Відповідач звертає увагу суду на те, що позивачка здійснила добудову самовільно без будь-яких дозвільних документів. У згоді ОСОБА_5 на добудування не зазначено площі такої добудови. Відповідачка не заперечує щодо належності на праві власності прибудови позивачці, а заперечує тільки щодо того факту, що вона надавала згоду на її будівництво та ставить під сумнів, що прибудова здійснилася із дотриманням норм чинного законодавства (із отриманням дозволу на будівництво).

27.12.2022 відповідач ОСОБА_5 подала до суду зустрічну позовну заяву, відповідно до якої просить поділити в натурі житловий будинок АДРЕСА_1 , виділивши ОСОБА_5 в натурі 1/2 частку житлового будинку із господарськими спорудами, що розташований за адресою будинок АДРЕСА_1 , а саме приміщення: прихожа 1-1, кухня 1-2, кімнати 1-6, 1-7, відкрита веранда «1». Припинити право спільної часткової власності на будинок АДРЕСА_1 . Мотивувала заявлені вимоги тим, що вона та ОСОБА_4 є співвласниками будинку за адресою АДРЕСА_1 , частка кожного 1/2. Між власниками погоджувалися правила користування земельною ділянкою, на якій розміщений будинок. Сторони набули права спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_1 . Сторони не дійшли спільної згоди про поділ в натурі спірного домоволодіння та порядку користування землею. З огляду на це виникло питання про виділ в натурі належних позивачці приміщень будинку. При такому виділі право спільної часткової власності сторін має припинитися і ОСОБА_5 набуде права власності на майно виділене їй у натурі.

Ухвалою суду від 07.02.2023 зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про поділ майна в натурі та припинення права спільної часткової власності прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про перерахунок часток у спільній частковій власності на будинковолодіння та визнання права власності на майно, об`єднавши їх в одне провадження.

У справі проведено будівельно-технічну експертизу, на період проведення експертизи провадження у справі зупинялося.

Ухвалою суду від 12.02.2024 закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги, посилався на обставини, вказані в позові, не зазначив обставин, за яких у ОСОБА_4 є перешкоди в реєстрації права власності на добудови, заперечував проти задоволення зустрічного позову, в подальшому подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

У судовому засіданні представники відповідачки практично не заперечувати проти вимог про перерахунок часток, вказали, що ОСОБА_5 давала згоду на добудову, проте частки власності є незмінними. ОСОБА_2 наполягав на задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 , вказав, що не дивлячись на те, що сторони володіють частками у одній будівлі є підстави визнати за його довірителькою окреме право власності.

Представник ОСОБА_3 у судовому засіданні суду пояснив, що ОСОБА_4 бажає перерахувати частки співвласників з тією метою, щоб у подальшому визнати за собою право власності на більшу частину земельної ділянки. Між його матір`ю та ОСОБА_4 протягом багатьох років склався порядок користування і будинком, і земельними ділянками тому ні він ні ОСОБА_5 не вбачає підстав щось змінювати.

Спеціаліст ОСОБА_6 пояснив, що дослідивши інвентарні справи, встановлено, що добудови, здійснені ОСОБА_4 , прийняті в експлуатацію в 2016 році. Оскільки будинок складає одне ціле у сторін спільна часткова власність. В інвентарній справі зазначено по 1/2 частці кожної до цього не було договору чи рішень про зміни часток.

Суд дослідивши надані докази установив, що рішенням Третейського суду 28.11.2007 року визнано дійсним договір міни 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 на плазмовий телевізор з доплатою різниці в ціні, укладений 12 листопада 2007 року у письмовій формі між ОСОБА_7 , який діяв від імені та в інтересах ОСОБА_8 і ОСОБА_4 . Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 (одну другу) (ідеально) частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 .

Договором купівлі продажу ОСОБА_5 придбала у ОСОБА_9 , ОСОБА_10 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 .

Рішенням Третейського суду від 10.05.2007 визнано дійсним договір купівлі-продажу 1/2 частки житлового будинку АДРЕСА_2 , укладений 06 травні 2007 року у простій письмовій формі між ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Визнано за ОСОБА_11 право власності на 1/2 (одну другу) частку (ідеально) житлового будинку (літера «А») під номером АДРЕСА_1 .

ОСОБА_5 нотаріально посвідченою заявою не заперечувала проти будівництва та прийняття в експлуатацію прибудови до житлового будинку належної ОСОБА_4

ОСОБА_4 здійснила добудову загальною площею 49,6 кв.м., житлова площа 18,7 кв.м., яку Виконавчий комітет ВМР Актом комісії прийняв у експлуатацію.

Згідно експлікації приміщень будинку по АДРЕСА_1 виділено приміщення 1 та 2. Так до групи приміщень 1, якими користується ОСОБА_5 , відносяться 1-1 тамбур, 1-2 кухня, 1-3 кімната, 1-4 кімната. До групи приміщень 2, якими користується ОСОБА_4 , відносяться 2-1 коридор, 2-2. санвузол, 2-3 кухня, 2-4 кімната, 2-5 коридор, 2-6 кімната, 2-7 гардеробна, 2-8 котельня, а2 комора.

Рішенням Виконавчого комітету ВМР затверджено вищевказаний акт комісії про прийняття в експлуатацію нерухомого майна від 12.08.2016, а КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» доручено внести зміни в інвентаризаційні справи житлових будинків. Позивач ОСОБА_4 не зазначила першкод в реєстрації права власності .

Позивач за первісним позовом зверталася до відповідача за первісним позовом з пропозицією звернутися до органів державної влади з метою перереєстрації часток співвласників з метою приведення їх до фактичних.

Кожен зі сторін в свій спосіб зазначає та нумерує приміщення, які передувають у їх власності.

Право власності має фундаментальний характер, захищається згідно з нормами національного законодавства з урахуванням принципів ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Держави-учасниці Конвенції зобов`язані поважати право кожного на мирне володіння своїм майном та гарантувати його захист передусім на національному рівні. Зазначене положення в Україні закріплено на конституційному рівні принципом непорушності права власності (ст. 41 Конституції України).

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст.ст. 321, 317, 319 ЦК України право власності є непорушним, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном; власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. (ст. 331 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦК України розмір часток у праві спільної часткової власності може бути встановлений за домовленістю співвласників.

Згідно із частинами першою, третьою статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою; кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до п.3.1. Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом міністерства з питань житлово-комунального майна України від 18.06.2007р. у разі невідповідності розмірів часток, указаних у правовстановлювальних документах, реальним часткам за згодою всіх співвласників здійснюється розрахунок відповідних часток нерухомого майна з метою отримання відповідних правовстановлювальних документів. За відсутності згоди всіх співвласників щодо зміни часток питання вирішується в судовому порядку.

Згідно з ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до положень ст.367 ЦК України - майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

В постанові ВСУ від 03.04.2013р. №6-12цс13 висловлено правову позицію: «Виходячи з положень ч.1 ст.356 ЦК України, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм в певних частках майном, яке становить єдине ціле».

Згідно з ч.2 ст.372 ЦК України за рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до вимог ч.1 та ч.3 ст.364 ЦК України співвласник майна, що знаходиться в спільній частковій власності, має право на виділ в натурі своєї частки. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа, набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України та пункту 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них».

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією № 55, затвердженою наказом Міністерством з питань житлово - комунального господарства України від 18.06.2007.

Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.

Відповідно до статті 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно статтею 95 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Суд дослідивши надані докази, врахувавши пояснення сторін, висновок експерта прийшов до висновку про часткове задоволення первісних позовних вимог.

Так, суд приймає до уваги вимогу позивача ОСОБА_4 про перерахунок часток у праві спільної часткової власності (виходячи з диспозитивності позовних вимог) відсутність у позивача відповідної кваліфікації щодо розрахунку часток, наявність висновку експерта про визначення часток, тому вважає за можливе перерахувати частки співвласників домоволодіння в АДРЕСА_1 , до реальних часток згідно висновку експерта, та визначивши за ОСОБА_4 79/100 частки; за ОСОБА_5 - і 21/100 частки.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_4 суд вважає за необхідне відмовити. Так добудову, яку здійснила ОСОБА_4 прийнято в експлуатацію, що є згідно ч.2 ст. 331 ЦК України підставою набуття права власності.

Суд приймає до уваги те, що кожен зі сторін у свій спосіб номерує та зазначає належні їм як співвласникам житлові приміщення. При вирішення спору, щоб уникнути зайвої плутанини, суд вважає за можливе взяти за основу висновок експерта та, визначаючи в натурі частки на житловий будинок АДРЕСА_1 , користуватися визначиними зазначеннями та номерами приміщень в описовій частині висновку експерта згідно таблиці 4. Так, ОСОБА_5 , згідно висновку експерта, в натурі 21/100 частка житлового будинку із господарськими спорудами складають приміщення: тамбур 1-1 розміром 3.7 кв.м, кухня 1-2 розміром 8.2 кв.м, кімнати 1-3 розміром 11.6 кв.м, 1-4 розміром 15.2 кв.м , господарські будівлі і споруди: тераса «а1», погріб з шиєю «Л», частина огорожі №3, 1/2 частка. Відповідно, 79/100 частки за ОСОБА_4 - це відокремлена група приміщень № 2, яка складається з: коридору 2-1, санвузла 2-2, кухні 2-3 житлової кімнати 2-4, коридора 2-5 (прибудова «А2» загальною площею 49.6 кв.м., житловою 18.7 кв.м; житлової кімнати 2-6 розміром 13,3 кв.м., 2-7 гардеробної площею 9,8 кв.м.; опалювальної 2-8 площею 7,5 кв.м.; комори 1 площею 5,6 кв. м.; господарські будівлі та споруди: погріб літ. «п/А2». тераса «а3», сарай літ. «Г»., хвіртка з воротами № 1; огорожа № 2 ; частина огорожі № 3 1/2, вигрібна яма № 4 ; колодязь питний №5.

Суду не надано доказів чи виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, чи мають окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України та пункту 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера. Тому суд не може визначити за ОСОБА_12 окреме право власності.

Оскільки первісний позов задоволено частково у частині немайнових вимог про перерахунок часток, то з відповідачки за первісним позовом слід стягнути 661,60 грн судових витрат зі сплати судового збору та 6691,44 грн - витрат на проведення експертизи. Також суд стягує з відповідачки за первісним позовом 5000 грн витрат на правову допомогу, яку понесла позивач. На думку суду такий розмір є співмірним із потраченим часом та тим обсягом роботи, який виконаний представником.

З відповідачки за зустрічним позовом ОСОБА_4 слід стягнути 992,40 грн судового збору на користь держави, оскільки зустрічний позов задоволено частково, а ОСОБА_5 була звільнена від його сплати.

Керуючись ст. ст.12,76-81,223,258-259,264-265 ЦПК України, ст. ст.15, 16,321,328,356,364,367,377,380ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Первісний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про перерахунок часток у спільній частковій власності на будинковолодіння та визнання права власності на майно задовольнити частково.

Перерахувати та привести ідеальні частки співвласників домоволодіння в АДРЕСА_1 , до реальних часток, визначивши за:- ОСОБА_4 частку в розмірі 79/100 частки будинку, за ОСОБА_5 - 21/100 будинку.

В задоволенні решти первісних позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 судові витрати у сумі 12353 (дванадцять тисяч триста п`ятдесят три) гривні 04 копійки судових витрат.

Зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про поділ майна в натурі та припинення права спільної часткової власності задовольнити частково.

Поділити в натурі житловий будинок АДРЕСА_1 , виділивши ОСОБА_5 в натурі 21/100 частку житлового будинку із господарськими спорудами, що розташований за адресою будинок АДРЕСА_1 , а саме приміщення: тамбур 1-1 розміром 3.7 кв.м, кухня 1-2 розміром 8.2 кв.м, кімнати 1-3 розміром 11.6 кв.м, 1-4 розміром 15.2 кв.м , господарські будівлі і споруди тераса «а1», погріб з шиєю «Л» частина огорожі №3, 1/2.

Виділити ОСОБА_4 79/100 будинку, що складає відокремлену групу приміщень № 2 приміщень: коридор 2-1, санвузол 2-2, кухня 2-3 житлова кімната 2-4, коридор 2-5 (прибудова «А2» ) загальною площею 49.6 кв.м., житловою 18.7 кв.м; житлова кімната 2-6 розміром 13,3 кв.м., 2-7 гардеробна площею 9,8 кв.м.; опалювальна 2-8 площею 7,5 кв.м.; комора 1 площею 5,6 кв. м.; господарські будівлі та споруди: погріб літ. «п/А2». тераса «а3», сарай літ. «Г»., хвіртка з воротами № 1; огорожа № 2 ; частина огорожі № 3 1/2, вигрібна яма № 4 ; колодязь питний №5.

В задоволенні решти зустрічних позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок судового збору.

Решту судових витрат за зустрічним позовом компенсувати за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом: ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач за первісним позовом позивач за зустрічним позовом : ОСОБА_5 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Повний текст рішення суду складено 10.02.2025.

Суддя: