Дата документу 20.02.2025
Справа № 334/1331/25
Провадження № 2-н/334/180/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Бредіхін Ю.Ю., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Запоріжжя» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

установив:

18.02.2025 року заявник звернувся із заявою про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з боржників заборгованості за комунальні послуги, в обґрунтування якої зазначив, що боржники є користувачами послуг з управління багатоквартирним будинком за адресою АДРЕСА_1 , за період з 01.02.2022 року по 31.01.2025 року отримали послуги заявника на загальну суму 8991,00 грн., однак не сплатили за них у повному обсязі. Тому заявник просить стягнути вказану суму заборгованості, інфляційні збитки та 3% річних.

Заявником до заяви долучена копія платіжної інструкції кредитового переказу коштів № від 13.02.2025 року про сплату судового збору у розмірі 302,80 грн., проте вказана квитанція вже врахована та приєднана до іншої обліково-статистичної картки № 334/1288/25 про стягнення суми.

Згідно ч. 1 ст. 160 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України), судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 160 ЦПК України, із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Заява не відповідає вимогам ст.163 ЦПК України, оскільки заявником не надано документ про сплату судового збору при зверненні до суду із вищевказаною заявою.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Зазначені обставини свідчать про те, що існує підстава для відмови у видачі судового наказу щодо ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , таким чином відповідно до ст. 163, 165 ЦПК України у видачі судового наказу повинно бути відмовлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою.

На підставі викладеного, керуючись ст. 163, 165, 166 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Запоріжжя» (, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 131-В) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про стягнення заборгованості по оплаті послуг з управління багатоквартирним будинком.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п.1 ч. 1 ст.165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою у наказному провадженні після усунення її недоліків.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Особа, без участі якої було постановлено ухвалу, має право подати апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: Ю.Ю. Бредіхін