Номер провадження:2-ві/824/18/2025
У Х В А Л А

24 лютого 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Журби С.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі головуючого судді Гаращенка Д.Р., суддів Євграфової Є.П., Писаної Т.О. у справі за апеляційними скаргами ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 12 грудня 2023 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Білоптторг» до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Київського апеляційного суду перебуває цивільна справа за апеляційними скаргами ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 12 грудня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоптторг» до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про стягнення заборгованості.

18 лютого 2025 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відкладення судового розгляду засідання у зв`язку з необхідністю знайти адвоката у м. Києві для представлення її інтересів в Київському апеляційному суді та укладення з ним договору.

Протокольною ухвалою Київського апеляційного суду від 19 лютого 2025 року вказану заяву залишено без задоволення, оскільки всі учасники справи були належним чином повідомлені завчасно, доказів наявності об`єктивних підстав для відкладення справи до заяви не надано.

20 лютого 2025 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід суддів Гаращенка Д.Р., Євграфової Є.П. та Писаної Т.О. Вказаний відвід ОСОБА_1 обґрунтовувала тим, що у зв`язку з незадоволенням зазначеною колегією суддів її заяви про відкладення розгляду справи у неї виникли сумніви в неупередженості та безсторонності суду. Також заявник зазначала, що з наявного на сайті Київського апеляційного суду звіту розподілу справи, для її розгляду обрано колегію суддів у складі: Шкоріна О.І., Поливач Л.Д. та Стрижеуса А.М., однак судове засідання, яке відбулося 19.02.2025 року, було проведено судом у складі суддів: Гаращенка Д.Р., Євграфової Є.П., Писаної Т.О., що додатково з точки заявника обумовлює необхідність відводу зазначеному складу суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 лютого 2025 року заявлений відвід визнано необґрунтованим, заява ОСОБА_1 за результатами автоматизованого розподілу в порядку, встановленому ч.1 ст. 33 ЦПК України, передана для вирішення судді Журбі С.О.

Після проведення автоматичного розподілу справи та відповідно до ч.8 ст.40 ЦПК України питання про відвід суду вирішується без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи, викладені в заяві про відвід колегії суддів Гаращенка Д.Р., Євграфової Є.П. та Писаної Т.О., суд приходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для задоволення заяви про відвід.

У відповідності до положень ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу, якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу також за наявності обставин, встановлених для недопущення повторної участі судді в розгляді справи.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Хоча існування обставини, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді, і є передбаченою законом підставою для відводу судді, в той же час реальність таких обставин та обґрунтованість таких сумнівів має бути належно підтверджена.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивнимкритеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же с те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (Білуха проти України, №33949/02, 49-52, від 09 листопада 2006 року).

Свою заяву про відвід колегії суддів заявник насамперед обумовлює посиланнями на те, що вказана колегія порушила її права, зокрема право на захист, відмовивши у задоволенні клопотання про відкладення судового засідання, призначеного на 19.02.2025 р. У заяві про відкладення розгляду справи ОСОБА_1 заявляла про те, що дізналася про час слухання справи лише з телефонної розмови з помічником чи секретарем судді 17.02.2025 року, до цього їй не було відомо про таке засідання. За таких умов відкладення слухання справи їй було потрібне для пошуку адвоката, який би міг представляти її інтереси в суді апеляційної інстанції. Безпідставна відмова у задоволенні клопотання свідчить про упередженість складу суду.

Суд не може погодитися з належністю та обґрунтованістю зазначених доводів заявника.

Як вбачається з матеріалів справи, в на розгляді в Київському апеляційному суді справа перебуває з січня 2024 року. Про справі неодноразово призначалися судові засідання, а також з передбачених процесуальним законом підстав декілька разів змінювався склад суду.

Судове засідання на 10 годину 00 хвилин 19 лютого 2025 року було призначене ухвалою Київського апеляційного суду від 19 листопада 2024 року.

Судова повістка на вказану дату на ім`я ОСОБА_1 було направлено за адресою, яку останню зазначає в усіх своїх заявах, 29.11.2024 року.

Конверт з вказаною повісткою було повернуто на адресу суду 23.12.2024 у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

У відповідності до положень ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає, не перебуває або не знаходиться.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові КЦС ВС від 18 січня 2023 року по справі №752/24739/19,у тому випадку, якщо зазначено, що «адресат відмовився» чи «адресат відсутній за вказаною адресою», то в принципі відповідно до положень пунктів 3, 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК, судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки, і особа вважається повідомленою. Підстав для відкладення, нового повідомлення, немає.

Таким чином, твердження ОСОБА_1 про те, що на її адресу з суду не надходили судові повістки чи повідомлення про дату засідання, є безпідставними.

Крім того, як убачається з матеріалів справи, Київський апеляційний суд телефонограмою 14 лютого 2025 року повторно повідомив ОСОБА_1 про те, що розгляд справи призначено на 19 лютого 2025 року, відтак її доводи про те, що вона тільки 17 лютого 2025 року дізналася про час та місце розгляду справи, не відповідає дійсності.

Також суд звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини в рішенні від 16 лютого 2017 року у справі «Каракуця проти України» наголошував на тому, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Зважаючи на викладене, та враховуючи, що справа перебуває на розгляді в Київському апеляційному суді з січня 2024 року, про судове засідання заявник була належним чином повідомлена, і у неї було достатньо часу для залучення адвоката для представлення інтересів апелянта в суді апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви про відкладення справи.

Зважаючи на викладене, з точки зору суду, посилання на упередженість колегії до заявника, не знаходить свого підтвердження.

Також при вирішенні даної справи суд зважає на те, що вищенаведена позиція заявника фактично обумовлена її незгодою з тим процесуальним рішенням, яке ухвалив суд в рамках вирішення справи. При цьому положеннями ч. 4 ст. 36 ЦПК України прямо зазначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Іншим доводом заяви про відвід було твердження про розгляд справи неуповноваженим складом, оскільки відповідно до наявного на сайті суду протоколу авторозподілу справи, для її розгляду було визначено інший склад суду.

Вказані доводи також не можуть бути прийняті судом.

Як вже зазначалося вище, справа перебуває на розгляді в Київському апеляційному суді з січня 2024 року. За цей час декілька разів змінювався склад суду, визначений для її розгляду. Останній раз справа для вирішення апеляційних скарг по суті була розподілена головуючому судді Гаращенку Д.Р., суддям Євграфовій Є.П., Писаній Т.О. протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного суду від 13 листопада 2024 року.

При цьому той протокол авторозподілу від 16.01.2025 року, на який посилається заявник, визначив склад суду, уповноваженого на розгляд однієї із поданих до суду окремо заяв про забезпечення доказів.

Зважаючи на наведене, посилання заявника на неналежність складу суду не відповідають дійсним обставинам, відтак не можуть слугувати підставою для відводу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 36, 40 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі головуючого судді Гаращенка Д.Р., суддів Євграфової Є.П., Писаної Т.О. відмовити.

Продовжити розгляд справи за апеляційними скаргами ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 12 грудня 2023 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Білоптторг» до ОСОБА_2 . ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про стягнення заборгованості, в тому ж складі суду.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду С.О. Журба