Справа №461/389/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 лютого 2025 року Галицький районний суд м. Львова
в складі: головуючого судді Волоско І.Р.
секретар судового засідання Старовецька С.І.
за участю: заявника ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові за правилами окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Львівська територіальна громада в особі Львівської міської ради, про встановлення факту, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту. В обґрунтування заяви покликається на те, що вона постійно з 20 лютого 1988 року проживала однією сім`єю зі своїм чоловіком ОСОБА_2 та його матір`ю ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1 .
24 жовтня 2007 року вказана квартира була передана їм у спільну сумісну власність.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік заявника - ОСОБА_2 . Після смерті чоловіка заявник ОСОБА_1 та ОСОБА_3 подали заяви про прийняття спадщини як спадкоємці першої черги спадкування та продовжували проживати разом однією сім`єю.
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 .
Відтак, ОСОБА_1 просить суд встановити факт її проживання з ОСОБА_3 однією сім`єю з ІНФОРМАЦІЯ_1 (дня смерті чоловіка) до ІНФОРМАЦІЯ_3 (дня смерті ОСОБА_3 ) для прийняття спадщини.
Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримала з мотивів, наведених у ній.
Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, а тому суд вважає, що справу можна слухати у їх відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
З матеріалів справи вбачається, що з 20 лютого 1988 року заявник ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 .
З часу укладання шлюбу з ОСОБА_2 заявник постійно проживала в квартирі АДРЕСА_1 з чоловіком та з його матір`ю ОСОБА_3 .
Встановлено, що в даній квартирі ОСОБА_1 зареєстрована з 23 січня 1990 року.
24 жовтня 2007 року Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики ЛМР на підставі наказу № 1401-Ж-Г ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 .
На підставі вказаного свідоцтва квартира АДРЕСА_1 була передана у спільну сумісну власність заявниці ОСОБА_1 , її чоловікові ОСОБА_2 та його матері ОСОБА_4 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.
Після смерті ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 подали заяви про прийняття спадщини як спадкоємці першої черги спадкування.
Державним нотаріусом Першої львівської державної нотаріальної контори Квашенко Т.О. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину спадкового майна ОСОБА_2 , яке складалось з 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 .
Аналогічне свідоцтво про право на спадщину за законом було видано і ОСОБА_4 .
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 провели державну реєстрацію права власності на спадкове майно в ДП ЛОР «БТІ та ЕО».
Після смерті ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 продовжували проживати разом в квартирі АДРЕСА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла.
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
Зі змісту ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.
Згідно зі ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
З роз`яснень викладених у п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України від №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року вбачається, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Звертаючись до суду із даною заявою, заявник ОСОБА_1 стверджує, що встановлення факту проживання однією сім`єю з спадкодавцем ОСОБА_3 їй необхідне для подання заяви про відкриття спадкової справи та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.
Суд встановив, що з 20 лютого 1988 року ОСОБА_1 проживала однією сім`єю з чоловіком ОСОБА_2 та його матір`ю ОСОБА_3 , вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, займались благоустроєм наших спільних приміщень в квартирі АДРЕСА_1 , купували техніку та інші предмети домашнього побуту.
Обставини спільного проживання ОСОБА_1 з матір`ю її чоловіка ОСОБА_2 - ОСОБА_3 однією сім`єю з ІНФОРМАЦІЯ_1 (дня смерті чоловіка заявника) до ІНФОРМАЦІЯ_3 (дня смерті ОСОБА_3 ) підтверджується долученими до заяви документами, зокрема паспорта та ІПН ОСОБА_1 ; свідоцтвом про одруження ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; довідкою з місця проживання про склад сім`ї та прописки № 1054 від 05.09.2007 р., з якої вбачається, що в квартирі АДРЕСА_1 прописані ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ; свідоцтвом про смерть ОСОБА_2 ; свідоцтвом про поховання ОСОБА_2 ; свідоцтвом про смерть ОСОБА_3 ; лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_3 ; договором замовлення на поховання ОСОБА_3 , укладеним між ОСОБА_1 та ЛКП «Муніципальна обрядова служба»; свідоцтвом про поховання ОСОБА_3 ; довідкою про зняття з реєстрації ОСОБА_3 ; свідоцтвом про право власності на квартиру АДРЕСА_1 ; витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно з реєстру ДП ЛОР «БТІта ЕО»; свідоцтвом про право на спадщину від 25.11.2008р.; витягом з реєстру від 26.09.2022р. про реєстрацію дубліката свідоцтва про право на спадщину; витяомс з реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.10.2022р.; техпаспортом ДП ЛОР «БТІ та ЕО» на квартиру АДРЕСА_1 .
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. За приписами ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
У п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року зазначено, що суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.
Зважаючи на вищенаведені доводи заявника та докази по справі, суд вважає доведеним, що заявник проживала однією сім`єю в період з 24 травня 2008 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 з спадкодавцем ОСОБА_3 , тобто більше п`яти років.
Аналіз перевірених і оцінених судом доказів свідчить, що заявником надані належні, достовірні, допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву і є достатніми для встановлення факту проживання заявника зі спадкодавцем, а отже, заява підлягає до задоволення.
Керуючись ст. ст. 293, 315, 319 ЦПК України, суд, -
Встановити факт спільного проживання однією сім`єю в період з 24 травня 2008 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка народилась в с. Іванове, Лиманського району, Одеської області, померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, в разі подання апеляційної скарги рішення суду набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст складено 24.02.2025.

Суддя І.Р.Волоско