_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/3253/24
Провадження № 2/947/204/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2025 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Огренич І.В.

за участю секретаря Коростій М.В.

представника ОСОБА_1 - адвоката Грицюк О.О.,

відповідачки ОСОБА_2 , представника відповідачки адвоката Желдакова Я.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути з ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 348 089 гривень, моральну шкоду у розмірі 100 000 гривень, витрати на правничу допомогу та судовий збір, при цьому позивач посилається на те, що 30.12.2019 ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки «Matsubishi Carizma» p/н НОМЕР_1 порушила правила дорожнього руху та допустила зіткнення з автомобілем «Lexus RX400» p/н НОМЕР_2 , який належав позивачу. Вироком Київського районного суду м. Одеси від 29.11.2021 (справа № 947/18326/20) ОСОБА_2 буловизнано винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначене покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 6 800 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Страховою компанією ПрАТ СК «ПЗУ України» було виплачено на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 100 000 гривень, однак вважаючи його розмір недостатнім, позивач звернувся до суду з позовом та надав висновок експерта № 6754 від 21.06.2020, яким обґрунтовував розмір нанесеної матеріальної у шкоди у розмірі 446089 гривень, що відповідає повної вартості транспортного засобу. Моральна шкода обґрунтована стресом позивача, занепокоєнням за своє життя та здоров`я, порушенням звичайного ритму життя та позбавленням можливості швидко пересуватися по місту на власному транспортному засобі.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Грицюк О.О. усудовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідачка та її представник - адвокат Желдаков Я.І. заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на доводи викладені у відзиві, в яких зазначено, що розмір заявленої ОСОБА_1 матеріальної шкоди є завищеним, позивачем не враховано вартість транспортного засобу з урахуванням аварійних пошкоджень, яка залишилась у його власності, наданий до суду висновок експерта № 6754 від 21.06.2020 є неналежним та недопустим доказом по справі, оскільки у ньому не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, що висновок підготовлено для подання до суду. Натомість представник відповідачки посилався на матеріали страхової справи, які були долучені до відзиву, відповідно до яких вартість пошкодженого транспортного засобу позивача становила 266062,80 грн., а залишкова вартість транспортного засобу після ДТП 124120,79 грн. Щодо моральної шкоди у відзиві було зазначено, що позивачем не долучено жодних доказів, які підтверджують факт нанесення моральної шкоди, у зв`язку з чим, вони не підлягають задоволенню. Також, представник відповідачки просив застосувати наслідки спливу строку позовної давності звернення до суду та відмовити у задоволенні позовної заяви, а у разі відмови у застосуванні наслідків спливу строку позовної давності звернення до суду, відмовити у задоволенні позовної заяви.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, 30.12.2019 ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки «Matsubishi Carizma» p/н НОМЕР_1 порушила правила дорожнього руху та допустила зіткнення з автомобілем «Lexus RX400» p/н НОМЕР_2 , який на момент ДТП належав ОСОБА_1 .

Вина відповідачки у дорожньо-транспортний пригоді встановлена вироком Київського районного суду м. Одеси від 29.11.2021у справі № 947/18326/20, який залишено без змін ухвалою Одеського апеляційного суду від 28.09.2022 та постановою Верховного Суду від 08.06.2023.

Матеріалами справи підтверджено та сторонами не заперечується, що відповідальність ОСОБА_2 була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ПрАТ СК «ПЗУ України».

Позивачу було виплачено страхове відшкодування у розмірі 100000 грн. від ПрАТ СК «ПЗУ України», що відповідає ліміту відшкодування за шкоду заподіяну майну, відповідно до полісу ЕР.190275947 від 10.06.2019.

Відповідно до наданого до суду висновку експерта № 6754 від 21.06.2020 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля LEXUS RX400H, р/н НОМЕР_2 , в наслідок ДТП, яка сталася 30.12.2019, визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент ДТП та становить 446089 гривень; ринкова вартість автомобіля LEXUS RX400H, р/н НОМЕР_2 , з урахуванням аварійних пошкоджень, отриманих в ДТП, яка сталася 30.12.2019, становить 167627 гривень.

Заявлена позивачем сума матеріальної шкоди, визначається як 446089 грн. (вартість матеріального збитку) за вирахуванням 100000 грн. (вартість виплаченого страхового відшкодування) та становить 346 089 грн.

Представником відповідачки до суду були надані копія страхового акту, копія Звіту № SOS_-09 від 21.01.2020, копія Звіту № 77/02/20 від 02.02.2020.

Відповідно до страхового акту вартість транспортного засобу марки LEXUS RX 400, р/н НОМЕР_2 становить 266062,80 грн., сума зниження, у зв`язку з лімітом відшкодування становить 41 942,01 грн.

Аналогічна вартість транспортного марки LEXUS RX 400 зазначена в Звіті № SOS_-09 від 21.01.2020 та в Звіті № 77/02/20 від 02.02.2020.

Вартість залишкової вартості транспортного засобу марки LEXUS RX 400, р/н НОМЕР_2 , який залишився у власності позивача після ДТП, відповідно до страхового акту, копії Звіту № SOS_-09 від 21.01.2020 та копії Звіту № 77/02/20 від 02.02.2020 становить 124120,79 грн.

Судом встановлено та сторонами не заперечується той факт, що транспортний засіб LEXUS RX400H, р/н НОМЕР_2 після дорожньо-транспортної пригоди залишався у власності позивача, а пізніше був проданий третій особі.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).

Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі статтею 999 ЦК України до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Відповідно до вимог ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За ст. ст. 3, 6, п. 22.1 ст. 22, ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та (або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Таким чином Закон має на меті захист не лише прав потерпілих на відшкодування шкоди, але й захист інтересів страхувальників - заподіювача шкоди; страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого; у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи; у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством; страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Відповідно до положень п. 36.1. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Згідно п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Відповідно до п. 36.4. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна.

Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

За змістом ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, за змістом вказаних норм матеріального права вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, можуть бути заявлені у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

За приписами статей 13, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Також, суд враховує те, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.12.2019 №522/1029/18 зазначила, що ст. 106 ЦПК України, передбачено можливість проведення експертизи на замовлення учасників справи. Частиною 6 ст. 106 ЦПК України зазначено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Згідно з ч. 5 ст. 106 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Непопередження експерта про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку тягне за собою неналежність експертного висновку.

Разом з тим, у наданому позивачем висновку експерта № 6754 від 21.06.2020 відсутні відомості про те, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та те, що висновок підготовлено для подання до суду.

Таким чином, висновок експерта № 6754 від 21.06.2020, складений судовим експертом Федотовим Ф.В., не може бути визнаний судом належним та допустимим доказом, а тому суд при визначенні розміру матеріального збитку враховує надані до суду матеріали страхової справи.

Відповідно до страхового акту, Звіту № SOS_-09 від 21.01.2020 та Звіту № 77/02/20 від 02.02.2020 вартість транспортного засобу марки LEXUS RX 400, р/н НОМЕР_2 становить 266062,80 грн.

Вартість залишкової вартості транспортного засобу марки LEXUS RX 400, р/н НОМЕР_2 , відповідно до страхового акту, копії Звіту № SOS_-09 від 21.01.2020 та копії Звіту № 77/02/20 від 02.02.2020 становить 124120,79 грн.

Вартість отриманого страхового відшкодування позивачем становить 100000 грн.

Отже, розмір нанесеної матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідачки визначається як різниця між вартістю транспортного засобу марки (266062,80 грн.) за вирахування залишкової вартості транспортного засобу (124120,79 грн.) та суми страхового відшкодування (100000,00 грн.) та становить 41 942 (сорок одна тисяча дев`ятсот сорок два) гривень 01 копійка.

При визначенні розміру матеріального збитку судом була враховано правова позиція Верховного суду, яка викладена в постанові від 14 квітня 2022 року у справі № 205/7747/18, відповідно якої зазначено, що суд повинен враховувати принцип добросовісності, який полягає у певному стандарті поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони відповідного правовідношення. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. Особа, яка бере участь у справі, зобов`язана добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов`язки.

Поведінка позивача щодо залишення собі залишків автомобіля і їхня реалізація, а також вимога про відшкодування йому повної вартості вказаного автомобіля за ціною станом на час ДТП не є добросовісними.

Також, на підтвердження витрат з перевезення автомобіля після події ДТП у розмірі 2000,00 грн. позивач надав до суду Акт виконаних робіт №003 від 08.01.2020, який видано ФОП ОСОБА_3 . Однак, квитанцію про сплату послуг за актом виконаних робіт позивачем надано не було. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами понесені збитки в цій частині та залишає їх без задоволення.

Враховуючи характер та обсяг заподіяних позивачу моральних страждань, а також ступеня вини відповідача, суд вважає, за можливим задовольнити позовні вимоги у частині стягнення моральної шкоди частково, у розмірі 2000 гривень, а також відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача підлягають і судові витрати у розмірі 1211,20 гривень (судовий збір).

При ухваленні рішення суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.

Керуючись ст. 2, 12,13, 76-83, 141, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) матеріальну шкоду в розмірі 41942 (сорок одна тисяча дев`ятсот сорок два) гривень, 01 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) моральну шкоду у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) судові витрати у розмірі 1211,20 гривень, в іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Повний текст рішення складено та підписано 24.02.2025.

Суддя І. В. Огренич