Справа № 715/89/25
Провадження № 2/715/159/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року с. Глибока

Глибоцький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Цуркана В.В.

секретаря судового засідання Майщук С.В,

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Глибока цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог - Глибоцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Чернівецькому районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Івано Франківськ) про визнання батьківства та включення відомостей про батька в актовий запис про народження дитини,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог - Глибоцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Чернівецькому районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Івано Франківськ) про визнання батьківства та включення відомостей про батька в актовий запис про народження дитини. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що він та відповідачка з 2015 року і на даний час перебувають у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання однією сім`єю у них народилося троє дітей. ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_4 , однак у зв`язку з тим, що він в той час перебував за кордоном, не був присутнім під час народження дитини, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень проведено у відповідності до ст. 135 СК України. ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_5 та ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_6 , їх батьками значаться він та відповідачка по справі. Вказує, що він з відповідачкою та трьома дітьми зареєстрований та проживає в с. Карапчів, спільно утримують та виховують дітей, для яких створили належні умови для проживання, навчання та гармонійного розвитку. Зазначає, що 06 січня 2025 року вони з відповідачкою подали до Глибоцького відділу РАДС спільну заяву батька та матері про визнання батьківства ОСОБА_7 , однак в усній формі їм було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду. Крім цього, вони з відповідачкою подали заяву про реєстрацію шлюбу. Вказує, що з 01.11.2010 року по 09.01.2013 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8 , який був розірваний рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області. Від першого шлюбу він має неповнолітню доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка залишилася разом із матір`ю і тривалий час проживає за кордоном. Відповідачка в іншому шлюбі не перебувала. На підставі викладеного, просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьком неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Зобов`язати Глибоцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Чернівецькому районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, виключити відомості про батька дитини ОСОБА_10 з актового запису про народження № 127 від 31 серпня 2016 року та включити відомості про батька ОСОБА_2 в актовий запис про народження дитини; змінити прізвище дитини з « ОСОБА_11 » на « ОСОБА_12 », по батькові з « ОСОБА_13 » на « ОСОБА_14 ».

Представник позивача ОСОБА_2 , - ОСОБА_1 в судовому засідання позовні вимоги підтримала повністю та просила суд їх задовільнити.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала та просила суд задовільнити позовні вимоги.

Представник Глибоцького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Чернівецькому районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ) в судове засідання не з`явився, однак надав заяву про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечують.

Заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача суд приходить до висновку, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Частиною першою статті 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Частиною першою статті 135 СК України визначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Згідно з частинами першою, другою, четвертою статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів.

Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 17.02.2021 року у справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20), доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Крім того, для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи.

У постанові від 16.05.2018 року у справі № 591/6441/14-ц, провадження № 61-6030св18 Верховний Суд зазначив, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. А доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При вирішенні спору про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька.

Висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Калачова проти Росії» від 07 травня 2009 року, заява № 3451/05).

Згідно частини четвертої, пунктів 3-5 частини п`ятої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

У частині першій статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 31.08.2016 року, ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батьками значаться « ОСОБА_10 » та « ОСОБА_3 ».

Запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень проведено у відповідності до ст.135 СК України, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 6 від 12.09.2024 року. Інші докази в матеріалах справи відсутні.

Відповідач ОСОБА_3 надала суду клопотання про визнання позову, однак, таке визнання відповідачем позову суперечить закону та порушує права, свободи та інтереси малолітньої дитини, тому суд, відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України, не приймає визнання відповідачем позову.

Слід заначити, що тільки фото з дня народження дитини, є явно недостатнім доказом для підтвердження батьківства, при цьому будь - яких доказів сторонами на підтвердження своїх доводів не було надано, як і не подано доказів спільного проживання сторін до народження дитини та після, або підтримування певних стосунків, тощо.

В підготовчому та судовому засіданні судом роз`яснено вимоги ст. 81 ЦПК України щодо обов`язку подання доказів, також судом роз`яснено право на подання клопотання про призначення генетичної експертизи та з`ясовував чи не має такого клопотання. Разом з тим, представник позивача вказала, що у зв`язку з визнанням позову відповідачкою не має необхідності у призначенні експертизи.

Отже, враховуючи те, що сторонами не надано будь-яких доказів, які підтверджують батьківство позивача, чи які б свідчили про наявність кровного споріднення та достовірність біологічного походження дитини від позивача суд вважає, що підстав для задоволення позовних вимог немає.

На підставі ст.ст.125, 128, 145 СК України, керуючись ст.ст.3,4,5,12,13, 76,81, 206, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог - Глибоцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Чернівецькому районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано Франківськ) про визнання батьківства та включення відомостей про батька в актовий запис про народження дитини - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя