Справа № 707/3159/24
Провадження № 2/697/245/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

24 лютого 2025 року м. Канів

2025 Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Деревенського І. І.

за участю:

секретаря судового засідання Задорожнього К. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Каневі Черкаської області цивільну справу, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, за позовом ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Гуркін Євген Валентинович до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) в інтересах якої діє адвокат Гуркін Євген Валентинович (далі адвокат Гуркін Є.В., представник позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 , відповідач) про розірвання шлюбу.

Позов мотивує тим, що 16.05.2021 сторони зареєстрували шлюбу у відділі реєстрації Гянджинського центру «АСАН хідмат» Азербайджанської Республіки, актовий запис №746. Сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. З 24.08.2023 сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають, фактичних сімейних відносин не підтримують. Шлюб має лише формальний характер. Подальше збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача, у зв`язку з чим позивач просить розірвати шлюб.

Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області вищезазначену справу було передано за територіальною підсудністю на розгляд до Канівського міськрайонного суду Черкаської області.

Ухвалою судді Канівського міськрайонного суду черкаської області від 16.12.2024 позовну заяву залишено без руху та надано строк на усуненні недоліків.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 25.12.2024 справу прийнято до свого провадження та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, свої позовні вимоги уповноважила представляти адвоката Гуркіна Є.В. .

Представник позивача адвокат Гуркін Є.В. в судове засідання не з`явився, через систему «Електронний суд» направив заяву про розгляд справи без участі сторони позивач, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує, щодо заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 , у судове засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення на зареєстровану адресу проживання відповідача судової кореспонденції, яка повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «вручено» (а.с.39), що відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судовий розгляд. Окрім того, за правилами ч.11 ст.128 ЦПК України відповідачі викликалися до суду шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади (а. с. 42). Повідомлень про причину неявки в судове засідання від відповідача до суду не надійшло, відзив на позов не подано, а тому суд вважає за можливе відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач є громадянкою України та проживає в Україні, що підтверджується копією паспорта громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 ( а.с. 9).

Відповідач є громадянином Республіки Азербайджан, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11,27).

Судом, відповідно до представлених документів, встановлено, що між громадянкою України ОСОБА_1 та громадянином Республіка Азербайжан ОСОБА_2 , зареєстровано шлюб, актовий запис № 746 від 16.05.2021 відділом реєстрації Гянджинського центру «АСАН хідмат» Азербайджанської Республіки, актовий запис №746, про що видано свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_2 (а.с.33-34).

Від шлюбу у подружжя дітей не має.

Закон України «Про міжнародне приватне право» встановлює порядок урегулювання приватноправових відносин, які хоча б через один зі своїх елементів пов`язані з одним або кількома правопорядками, іншими, ніж український правопорядок, зокрема, визначає підсудність судам України справ з іноземним елементом (пункт 3 частини першої статті 1статті 75-77 Закону України «Про міжнародне приватне право»).

У пункті 2 частини першої статті 1 Закону України «Про міжнародне приватне право» зазначено, що іноземний елемент - ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм: хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою; об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави.

Згідно ст.16 Закону України «Про міжнародне приватне право» (далі - Закон), особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є.

Згідно ст.17 Закону, виникнення і припинення цивільної правоздатності фізичної особи визначається її особистим законом. Іноземці та особи без громадянства мають цивільну правоздатність в Україні нарівні з громадянами України, крім випадків, передбачених законом або міжнародними договорами України.

Відповідно до ст.58 Закону, шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу. Шлюб між іноземцями, шлюб між іноземцем та особою без громадянства, шлюб між особами без громадянства, що укладені відповідно до права іноземної держави, є дійсними в Україні.

Згідно ст.60 Закону, правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Подружжя, яке не має спільного особистого закону, може обрати право, що буде застосовуватися до правових наслідків шлюбу, якщо подружжя не має спільного місця проживання або якщо особистий закон жодного з них не збігається з правом держави їхнього спільного місця проживання. Вибір права згідно з частиною другою цієї статті обмежений лише правом особистого закону одного з подружжя без застосування частини другої статті 16 цього Закону. Угода про вибір права припиняється, якщо особистий закон подружжя стає спільним.

Згідно ст.63 Закону, припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу.

Отже, правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються наступними нормами права.

Відповідно до ст.ст.21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України.

Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно роз`яснень, наданих у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги доводи викладені в позовній заяві, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення.

З урахуванням викладеного, суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя та дійсні причини позову; приходить до висновку про те, що, даний позов є таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, зокрема позивача.

Згідно ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу органом державної реєстрації актів цивільного стану шлюб припиняється у день реєстрації розірвання шлюбу. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Позивачем не було заявлено вимоги про стягнення судових витрат на його користь, тому суд залишає судові витрати за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 16, 17, 58, 63 Закону України «Про Міжнародне приватне право України», ст. ст. 56, 104, 105, 110, 112 СК України, керуючись ст. ст. 258-259, 263-265, 268 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Гуркін Євген Валентинович до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 16.05.2021 у відділі реєстрації Гянджинського центру «АСАН хідмат» Азербайджанської Республіки, актовий запис №746 - розірвати.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Головуючий І . І . Деревенський