24 лютого 2025 року м. Харків
Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Зелінської І.В.,
за участю секретаря Харченко Ю. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,
Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь в порядку регресу суму сплаченого відшкодування, пов`язаного з регламентною виплатою в розмірі 7 661 грн., а також судові витрати, понесені позивачем внаслідок сплати судового збору в розмірі 3028 грн..
В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивач зазначив, що 29.12.2022 року приблизно о 19-26 год. в м. Києві по вул. Саперне поле, 12 мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Audi», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Toyota», д.н.з НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .. Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Toyota», д.н.з НОМЕР_2 , було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля матеріального збитку. Відповідно до постанови Печерського районного суду м. Києва 30.01.2023 року, вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача. На дату скоєння вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відтак власник пошкодженого автомобіля «Toyota», д.н.з НОМЕР_2 , ОСОБА_2 звернувся до МТСБУ із заявою про отримання відшкодування шкоди. Згідно Звіту автотоварознавчого дослідження, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Toyota», д.н.з НОМЕР_2 , склала 6 211 грн. На підставі Наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілому у розмірі 6 211 грн. Крім того, позивачем були понесені додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди в розмірі 1 450 грн. З огляду на викладене, просив стягнути з відповідача на користь позивача витрати в розмірі 7 661 грн.
Провадження у справі було відкрито та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
У судове засідання представник позивача не з`явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду, подав до суд заяву, згідно якої просив розглянути справу за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення судового засідання або розгляд справи у його відсутність до суду не надходило, відзив на позов до суду не подав.
Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно з ч.4 ст.223 ЦПК України та, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини.
Згідно з постановою Печерського районного суду м. Києва від 30.01.2023 року по справі №757/2165/23-п, ОСОБА_1 29.12.2022 року о 19:26 год. в м. Києві по вул. Саперне поле, 12, керуючи автомобілем «Audi» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом не впевнився, що це буде безпечно та скоїв наїзд на припаркований автомобіль «Toyota», д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.10.9 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.
Разом з тим, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №0436470 ОСОБА_1 29.12.2022 року о 19:26 год. в м. Києві по вул. Саперне поле, 12, керуючи автомобілем «Audi», д.н.з. НОМЕР_3 , став учасником дорожньо-транспортної пригоди, місце якої залишив, чим порушив вимоги п. 2.10а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП. Вказаною постановою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП.
23.02.2023 року на підставі ст. 35, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ОСОБА_2 звернувся із заявою до Моторного (транспортне) бюро України про здійснення відшкодування оціненої шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 30.12.2023 року на вул. Саперне поле, 12 м. Києві за участю транспортного засобу «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 та транспортного засобу «Audi А3», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 ..
Відповідно до копії звіту №373 про оцінку автомобіля «Toyota Corolla» д.н.з. НОМЕР_2 , складеного 11.03.2023 року ФОП ОСОБА_3 , вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників автомобіля «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_2 , складає 6 211 грн.. Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження при ДТП складає 6 211 грн..
Згідно з Наказом Моторного (транспортного) страхового бюро України «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих», довідкою Моторного (транспортного) бюро України №1 від 15.04.2023 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, а також платіжної інструкції №920955 від 18.04.2023 року, ОСОБА_2 відшкодовано шкоду у розмірі 6 211 грн.
МТСБУ також направило на адресу відповідача претензію про відшкодування збитків в порядку регресу у розмірі 7 661 грн.
У відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, яка визначає підстави звільнення від доказування, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з положеннями ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (чи бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Правилами ч. 1 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 3. ст. 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.
Згідно зі ст. 71 Закону України «Про судову експертизу», підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.
Положеннями п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України унормовано, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Правилами ст. 22 ЦК України закріплено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, зокрема якщо особа зазнала втрати у зв`язку з пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права, має право на їх відшкодування.
Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до роз`яснень, які викладені у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованою суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 за №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, піддягає відшкодуванню з повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.
Відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою.
З постанови Печерського районного суду м. Києва від 30.01.2023 року убачається, що винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП, визнано відповідача ОСОБА_1 ..
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована не була.
У судовому засіданні встановлено, що транспортний засіб № НОМЕР_1 , не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Ураховуючи час виникнення спірних правовідносин до них підлягають застосуванню в тому числі норми Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон № 1961-ІV), який втратив чинність 01.01.2025 на підставі Закону № 3720-IX від 21.05.2024.
Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» установлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди заподіяної потерпілій у ДТП особі, а саме: у порядку регресу, якщо така шкода спричинена власником транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним норм розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.
Відповідно до ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту.
Згідно з п.п. 39.2.1. п. 39.2. ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом.
Положення п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказує, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
Згідно з п.п. 38.2.1. п. 38.2. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1. статті 13 цього Закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За змістом ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Згідно зі ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7. статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
Відповідно до п. 36.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Регресне зобов`язання виникає лише у випадках, передбачених законом, і має похідний характер, оскільки підставою його виникнення є виконання іншою особою відповідного зобов`язання.
Підставою регресного позову є відповідальність заподіювача шкоди за завдану шкоду та факт виплати позивачем, що пред`явив регресну вимогу, певної грошової суми в рахунок відшкодування завданої шкоди.
Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Як убачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Ураховуючи, що винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 29.12.2022 року визнано відповідача та внаслідок вказаної ДТП спричинена матеріальна шкода, яка виплачена Моторним (транспортним) страховим бюро України в розмірі 6 211 грн., позивач набув право зворотної вимоги до відповідача у розмірі виплаченого страхового відшкодування.
Станом на час розгляду справи відповідачем ОСОБА_1 відшкодування сплаченої позивачем суми не відбулося.
Отже, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі та сума виплаченого позивачем страхового відшкодування у розмірі 6 211 грн. та витрати, понесені на встановлення розміру збитку та збір документів, у розмірі 1 450 грн., а загалом 7 661 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та підлягає стягненню з відповідача у сумі 2422,40 грн.
Керуючись ст.4,10 - 13,76 - 81, 141,263 - 265,268,273,280 - 283, 354, 355 ЦПК України,
Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України, витрати пов`язані із здійсненням регламентної виплати потерпілому в розмірі 6 211 (шість тисяч двісті одинадцять) грн. та витрати, понесені на встановлення розміру збитку та збір документів, у розмірі 1 450 (одна тисяча чотириста п`ятдесят) грн., а загалом 7 661 (сім тисяч шістсот шістдесят одна) грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2422 ( дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 (сорок) коп..
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене позивачем або третьою особою в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за вебадресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: Моторне (транспортне) страхове бюро України, , адреса місцезнаходження: м. Київ, бр. Русанівський, буд 8.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя І.В.Зелінська