Провадження №2/523/2366/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2025 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Дяченко В.Г.,

за участі секретаря судового засідання Томілко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - державний реєстратор Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області Буран Наталія Мирославівна, про зміну права спільної сумісної власності на право спільної часткової власності з визначення часток співвласників, скасування рішення державного реєстратора,-

ВСТАНОВИВ:

До Суворовського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Саінчук А.О., з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просила змінити право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальна площа: 58,3 кв.м., житлова площа: 37,9 кв. м., на право спільної часткової власності з визначенням наступних часток співвласників:

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 - 1/4 (одна четверта) частка;

- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 - 1/4 (одна четверта) частка;

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 - 1/4 (одна четверта) частка;

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 - 1/4 (одна четверта) частка.

Крім того, просила визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) державного реєстратора Буран Наталії Мирославівни, Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області, індексний номер 52755593 від 20.06.2020 року, яким зареєстровано право спільної сумісної власності за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 по 1/1 частці квартири АДРЕСА_1 , загальна площа: 58,3 кв.м., житлова площа: 37,9 кв. м., квартира складається з 2-х житлових кімнат згідно технічного паспорта, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, підстава для державної реєстрації: договір купівлі-продажу, серія та номер: 2919, виданий 11.07.1997, видавник: Товарна біржа Центральна Одеська біржа.

Позов мотивується тим, що 11 липня 1997 року ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , що діяла від імені неповнолітньої доньки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , яка діяла від імені неповнолітніх доньок: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на товарній біржі «Центральна Одеська біржа» уклали договір №2919 купівлі-продажу нерухомого майна - квартири під номером АДРЕСА_1 , який зареєстрували у КП «Одеське міжміське бюро технічної інвентаризації» за реєстровим номером 125, у реєстровій книзі 216пр на сторінці 19, реєстраційний запис зроблено 15.07.1997 року.

ОСОБА_10 та ОСОБА_12 одружилися.

ІНФОРМАЦІЯ_9 народилася ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_7 помер ОСОБА_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_10 померла ОСОБА_4 .

Позивач зазначає, що 12 березня 2020 року державним нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори у місті Одесі Ворсуляк А.М., відмовлено ОСОБА_2 , у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що належала ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10 , з підстав ненадання спадкоємцями оригіналів документів, що підтверджують право власності на частку квартири, належну спадкодавцю.

Крім того, 12 березня 2020 року Приморська нотаріальна контора у місті Одесі, відмовила ОСОБА_2 , у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що належала ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10 , з підстав укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого на товарній біржі «Одеська універсальна біржа» 11.07.1997 року за №2919, з порушенням діючого на той час законодавства, а саме: Закону України "Про товарну біржу" від 10 грудня 1991 року, № 1956/ХЗІ.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_11 . Позивач прийняла спадщину після смерті матері. Однак, 14 червня 2023 року приватний нотаріус ОМНО Лічман І.М. повідомила позивачу, що документи, що підтверджують право власності на успадковану квартири відсутні. Разом з тим, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 , зареєстровано: 1/1 частки спільної сумісної власності за ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , 1/1 частки спільної сумісної власності за ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 на підставі договору №2919 купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого товарною біржею «Центральна Одеська біржа» 11.07.1997. Також, приватний нотаріус ОМНО Лічман І.М. роз`яснила спадкоємцю необхідність звернутися до суду.

Посилаючись на те, що реєстраційні дії державного реєстратора Буран Наталії Мирославівни, Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області здійсненні з порушенням діючого законодавства, оскільки прийнято рішення при наявності арешту та заборони на відчуження майна, не зареєстровані два співвласники квартири, які померли, рішення про державну реєстрацію прав прийнято на підставі договору купівлі-продажу, який нотаріально не посвідчувався, а був зареєстрований на товарній біржі, сторони в якому - неповнолітні особи, позивач звернулася до суду з вказаним позовом.

В матеріалах справи наявний відзив на позовну заяву ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Пудлінська Л.І., в якому сторона відповідача просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Відзив мотивований тим, що між сторонами відсутній будь-який спір з приводу спадку, який залишився після смерті матері позивача, так і щодо прав власності на квартиру під АДРЕСА_1 . Представник відповідача зазначила, що власність співвласників ОСОБА_3 та відповідача, на квартиру є спільною сумісною без визначення часток, а саме визначена як 1/1. ( а.с.75-78, Том 1)

В матеріалах справи наявна відповідь на відзив на позовну заяву, в якій сторона позивача просила задовольнити позовну заяву у повному обсязі. Представник позивача зазначила, що реєстрація права власності за відповідачем та ОСОБА_3 відбулася на підставі договору, який в судовому порядку не визнаний дійсним, відтак були відсутні підстави для державної реєстрації права власності. Крім того, через невизначеність розміру часток померлих у спірній квартирі, позивач не може належним чином оформити свої спадкові права, яка відкрилася після смерті її матері. Чинне законодавство не дає права нотаріусу здійснювати виділ частки у спільній сумісній власності. (а.с.80-93, Том 1)

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася.

В судовому засіданні представник позивач ОСОБА_13 підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явилася.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_14 заперечувала проти задоволення позову.

В судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - державний реєстратор Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області Буран Наталія Мирославівна, не з`явилася належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановивши факти і відповідні їм правовідносини, дійшов наступного:

11 липня 1997 року ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , що діяла від імені неповнолітньої доньки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , яка діяла від імені неповнолітніх доньок: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на товарній біржі «Центральна Одеська біржа» уклали договір №2919 купівлі-продажу нерухомого майна - квартири під номером АДРЕСА_1 , який зареєстрували у КП «Одеське міжміське бюро технічної інвентаризації» за реєстровим номером 125, у реєстровій книзі 216пр на сторінці 19, реєстраційний запис зроблено 15.07.1997 року. (а.с. 221-222, Том 1).

Відповідно до копії свідоцтва про народження батьками ОСОБА_10 є ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с.46, Том 1).

ІНФОРМАЦІЯ_7 помер ОСОБА_5 (а.с.59, Том 1).

ІНФОРМАЦІЯ_10 померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.58, Том 1).

Згідно копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 , 20 березня 2004 року ОСОБА_12 уклав шлюб з ОСОБА_10 (а.с.48, Том 1).

ІНФОРМАЦІЯ_9 народилася ОСОБА_1 , батьками якої є ОСОБА_3 та ОСОБА_12 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 (а.с.49, Том 1).

ІНФОРМАЦІЯ_12 ОСОБА_12 помер (а.с.55, Том 1).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 (а.с.56, Том 1).

ОСОБА_3 по день смерті була зареєстрована за адресою: квартира АДРЕСА_1 (а.с.57, Том 1).

З витребуваних судом, за клопотанням сторони позивача, доказів вбачається, що:

- станом на 31.12.2012 року в КП «БТІ» ОМР право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровано (в правовстановчому документі тип і розмір часток не вказані) за « ОСОБА_15 , ОСОБА_16 » (ПІБ вказано російською мовою, згідно до запису в реєстровій книзі) та ще двома фізичними особами на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого на товарній біржі «Центральна Одеська біржа» № 2919 від 11.07.1997 року, книга 216-пр., стор. 19, Р-125 дата реєстрації 15.07.1997 року. (а.с.148, Том 1);

- 12 березня 2020 року державним нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори у місті Одесі Ворсуляк А.М., відмовлено ОСОБА_2 , у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що належала ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10 , з підстав ненадання спадкоємцями оригіналів документів, що підтверджують право власності на частку квартири, належну спадкодавцю (а.с.47, Том 1);

- 12 березня 2020 року державним нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори у місті Одесі Ворсуляк А.М., відмовлено ОСОБА_2 , у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що належала ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10 , з підстав укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого на товарній біржі «Одеська універсальна біржа» 11.07.1997 року за №2919, з порушенням діючого на той час законодавства, а саме: Закону України "Про товарну біржу" від 10 грудня 1991 року, № 1956/ХЗІ- стороною договору є неповнолітня особа (а.с.48, Том 1);

-20 червня 2020 року державним реєстратором Буран Наталією Мирославівною, Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області, зареєстровано право спільної сумісної власності за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 по 1/1 частці квартири АДРЕСА_1 , загальна площа: 58,3 кв.м., житлова площа: 37,9 кв. м., квартира складається з 2-х житлових кімнат згідно технічного паспорта. Підстава для державної реєстрації: договір купівлі-продажу, серія та номер: 2919, виданий 11.07.1997, видавник: Товарна біржа Центральна Одеська біржа, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 313518111 (а.с.38-39, Том 1);

- 07 березня 2022 року ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом подання заяви до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М. (а.с.186, Том 1);

- 14 червня 2023 року, у відповідь на звернення ОСОБА_1 щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_13 , приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М. роз`яснено необхідність звернення до суду, поскільки відсутні оригінали документів, що підтверджують право власності на успадковану частку квартири та право спільної сумісної власності на квартиру зареєстровано за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в частці 1/1 за кожною ( а.с.32, Том 1)

- 29 листопада 2023 року державним нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори у місті Одесі Ворсуляк А.М., відмовлено ОСОБА_2 , у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, що є у спільній сумісній власності, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що належала ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10 , з підстав не відповідності договору купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого на товарній біржі «Одеська універсальна біржа» 11.07.1997 року за №2919, вимогам Закону України "Про товарну біржу"- неповнолітня особа не може бути членом біржі. Отже, Договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений на товарній біржі «Центральна Одеська біржа» 11.07.1997 року за №2919, не може бути прийнятий нотаріусом як документ, що підтверджує право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Крім того, згідно умов зазначеного вище договору купівлі-продажу квартира була надана декількома особами у спільну сумісну власність без визначення часток співвласників. У зв`язку з чим немає можливості встановити склад вищезазначеного майна, частка якого є об`єктом спадкування. (а.с.55, Том 1).

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 01 серпня 2024 року, задоволено позов ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним, а саме визнано дійсним договір №2919 купівлі-продажу нерухомого майна - квартири під номером АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , що діяла від імені неповнолітньої доньки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , яка діяла від імені неповнолітніх доньок: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на товарній біржі «Центральна Одеська біржа» 11 липня 1997 року, зареєстрований у КП «Одеське міжміське бюро технічної інвентаризації» за реєстровим номером 125, у реєстровій книзі 216пр на сторінці 19, реєстраційний запис зроблено 15.07.1997 року.

Рішення набрало законної сили. (а.с.106-11, Том 2)

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

За приписами ст. 321 ЦК право власності є непорушним.

Згідно з ч. 1, 2 ст.355, ч.1 ст.356 ЦК майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

Статтею 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Згідно з п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК) (435-15). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця.

Чинне законодавство не надає нотаріусу права здійснювати виділ частки. Таким чином, у разі смерті одного з учасників права спільної сумісної власності, передусім необхідно визначити частку померлого у спільному майні, яка і буде об`єктом спадкування.

Водночас, оскільки нотаріусу не було надано заяви інших співвласників майна, яка підтверджує факт неукладення договору про зміну чи виділ частки зі спільного майна, нотаріус не має можливості встановити розмір частки спадкодавця у спільній власності на квартиру.

Згідно зі ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Частиною 1 ст.1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса про видачу йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З аналізу пунктів 4 та 6 глави 1 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вбачається, що нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після визначення (виділення) частки померлого у спільному майні. Тому при спадкуванні таких часток істотне значення має встановлення їх розміру, що може бути зроблено як за життя спадкодавців, так і після відкриття спадщини.

Статтею 1218 ЦК визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 372 ЦК майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом.

У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Оскільки між учасниками спільної сумісної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , за життя співвласників не було укладено договору про визначення часток, спір щодо розміру часток відсутній, суд вважає, що частки у праві власності на вказану квартиру є рівними, тобто, кожному з співвласників: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , належить по 1/ 4 частці у праві спільної власності на вказану квартиру.

Суд відхиляє твердження сторони відповідача про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 в зв`язку з тим, що між сторонами відсутній спір щодо спадкового майна, так як у позивача існують перешкоди у реєстрації права власності на частку квартири в порядку спадкування за законом в зв`язку з не визначенням типу власності та розміру часток в правовстановлюючому документі - Договорі купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого на товарній біржі «Одеська універсальна біржа» 11.07.1997 року за №2919. Крім того, подання стороною відповідача відзиву на позовну заяву та активна позиція щодо відмови у задоволенні позову під час розгляду даної цивільної справи свідчить про заперечення ОСОБА_2 щодо заявлених ОСОБА_1 позовних вимог.

Щодо визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, суд зазначає наступне.

Згідно до вимог п. 4 статті 203 ЦК України, правочин має вчинятися у формі, встановлений законом.

Стаття 209 ЦК України визначає що правочин, який вчинений у письмові формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом.

Стаття 657 ЦК України, встановлює що договір купівлі-продажу нерухомого майна (квартири), укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Стаття 220 ЦК України вказує що у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Стаття 210 ЦК України визначає що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації, а також порядок ведення відповідних реєстрів встановлюються законом.

Ст. 9 Житлового Кодексу України вказує, що громадяни України мають право на придбання будинків і квартир на біржових торгах.

11 липня 1997 року ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , що діяла від імені неповнолітньої доньки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , яка діяла від імені неповнолітніх доньок: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на товарній біржі «Центральна Одеська біржа» уклали договір №2919 купівлі-продажу нерухомого майна - квартири під номером АДРЕСА_1 .

20.06.2020 року на підставі вище вказаного договору державним реєстратором Буран Наталією Мирославівною, Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області, зареєстровано право спільної сумісної власності за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 по 1/1 частці квартири АДРЕСА_1 , загальна площа: 58,3 кв.м., житлова площа: 37,9 кв. м., квартира складається з 2-х житлових кімнат згідно технічного паспорта. (а.с.38-39, Том 1).

Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-ІУ (далі Закон), регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.

Стаття 1 цього Закону зазначає що цей закон поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав.

Стаття 2 Закону визначає що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Стаття 3 Закону встановлює що загальними засадами державної реєстрації прав є: 1) гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; 4) внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом;

Система органів та суб`єкти, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав. визначена в ст. 6 Закону: Організаційну систему державної реєстрації прав становлять: Міністерство юстиції України та його територіальні органи; суб`єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори). Виконавчі органи сільських, селищних та міських рад (крім міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення) набувають повноважень у сфері державної реєстрації прав відповідно до цього Закону у разі прийняття відповідною радою такого рішення.

Згідно до статті 10 Закону, Державним реєстратором є: громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав.

Розділ 3 ст.10 Закону, визначає що Державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах;

Стаття 27 Закону вказує на Підстави для державної реєстрації прав: Державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва або майбутній об`єкт нерухомості, речові права на які підлягають державній реєстрації, чи його дубліката.

Стаття 22 Закону, визначає вимоги до документів, що подаються для державної реєстрації прав: Документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Не розглядаються документи з підчищеннями або дописками, закресленими словами та іншими не обумовленими в них виправленнями, заповнені олівцем, з пошкодженнями, що не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст, а також оформлені з порушенням вимог законодавства.

Суд приходить до переконання, що 20.06.2020 року реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_1 , відбулась з грубим порушенням вимог та приписів Закону, а саме: на підставі недійсного договору купівлі-продажу - не посвідченого нотаріально (ч. 1 ст. 47 ЦК України 1963 року). Суд зазначає, що договір №2919 купівлі-продажу нерухомого майна від 11 липня 1997 року, в судовому порядку був визнаний дійсним лише 01 серпня 2024 року.

Відповідно до ч.3 ст. 26 закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позивачем належними та допустимими доказами доведено заявлені позовні вимоги.

Будь-яких доказів на спростування заявлених позивачем вимог відповідач в порядку вимог ст. 81 ЦПК України суду не надала.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши надані суду докази, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку, що позивачем надано достатньо доказів того, що частки співвласників у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 , є рівними, а реєстрація права власності на квартиру 19.06.2020 року відбулась з грубим порушенням вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», обставин, на які посилається позивач як на підставу своїх позовних вимог, відповідачем не спростовано, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 5,6,10, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - державний реєстратор Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області Буран Наталія Мирославівна, про зміну права спільної сумісної власності на право спільної часткової власності з визначення часток співвласників, скасування рішення державного реєстратора- задовольнити.

Змінити право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальна площа: 58,3 кв.м., житлова площа: 37,9 кв. м., на право спільної часткової власності з визначенням наступних часток співвласників:

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 - 1/4 (одна четверта) частка;

- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 - 1/4 (одна четверта) частка;

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 - 1/4 (одна четверта) частка;

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 - 1/4 (одна четверта) частка.

Визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) державного реєстратора Буран Наталії Мирославівни, Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області, індексний номер 52755593 від 20.06.2020 року, яким зареєстровано право спільної сумісної власності за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 по 1/1 частці квартири АДРЕСА_1 , загальна площа: 58,3 кв.м., житлова площа: 37,9 кв. м., квартира складається з 2-х житлових кімнат згідно технічного паспорта, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, підстава для державної реєстрації: договір купівлі-продажу, серія та номер: 2919, виданий 11.07.1997, видавник: Товарна біржа Центральна Одеська біржа.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь держави 1073,60 грн. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 25.02.2025 року .

Суддя