СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/25380/23

пр. № 2/759/277/25

13 січня 2025 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва під головуванням судді Сенько М.Ф., за участю секретаря судового засідання Пушкарського О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення коштів,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом.

У позовній заяві просив стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 нанесені збитки в розмірі 156950,00 грн, компенсації за відшкодування по заборгованості за використану електричну енергію в розмірі 111000,00 грн, пеню в розмірі 11 164,83 грн, 3% річних за користування грошовими коштами в розмірі 799,00 грн, інфляційні в розмірі - 205,00 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що між ним та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 було укладено договір оренди нежитлової будівлі від 01.07.2021 року № 3 за адресою: АДРЕСА_1 .

У відповідності з п. 2.1. договору Орендар - ОСОБА_2 об`єкт оренди буде використовувати у своїй господарській діяльності в якості магазину з власним виробництвом.

Орендоване приміщення та обладнання були передані орендарю згідно акту приймання - передачі приміщення від 01.07.2021 року.

Орендар Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 безпосередньо здійснювала підприємницьку діяльність в орендованому магазині за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується залишеними касовими апаратами, фіскальними чеками, чорновою бухгалтерією.

Відповідач провела незаконне перепланування нежитлової будівлі без будь-яких погоджень та оформлення відповідних документів, у вбиральні взагалі демонтували стелю, розібрала стелю, погіршила технічний стан будівлі, вивезла майно та обладнання позивача, а те обладнання що не вивезено було зіпсовано: зіпсовано підключення до пожежної сигналізації, зіпсовано підключення тривожної сигналізації, зняті та відключені камери відеонагляду, зіпсовано два кондиціонери та інше майно.

Такими діями нанесли позивачу матеріальних збитків.

Після закінчення строку оренди відповідачка не продовжила термін дії договору оренди, а також не звільнила приміщення, як це передбачено умовами договору від 01.07.2021 року та не передала приміщення Орендодавцю згідно акту-приймання.

При цьому продовжувала використовувати орендоване приміщення без належних правових підстав, створюючи борги за використання електроенергії та інших комунальних послуг.

Відповідач за попередньою змовою із невідомими особами вивезла частину речей у тому числі які належали позивачу і перебували в орендованому приміщенні, а саме: пральна машина «LG» вартістю 15430,00 грн, стабілізатор напруги «Торстаб про 9500» вартістю 14800 грн, який було встановлено в приміщенні, морозильна вітрина « Ларь морозильний » вартістю 16900,00 грн.

Договором оренди передбачено: п. 5.1 що Орендар зобов`язується за власний рахунок утримувати об`єкт оренди в належному стані; п. 5.1.2. Проводити поточні ремонтні роботи; п. 5.1.3. Зберігати передане рухоме майно. 5.1.4. Проводити поточні ремонтні роботи; п. 5.1.5. За власний рахунок сплачувати вартість комунальних послуг; п. 5.1.6. Доглядати за прилеглою територією.

У відповідності до п. 7.5. договору оренди Орендар зобов`язується не здійснювати без письмової згоди Орендодавця перебудову, добудову та перепланування Об`єкту оренди.

Згідно з п. 8.3. договору оренди станом на останній день оренди Орендар зобов`язаний звільнити об`єкт оренди та передати його Орендодавцю.

Як зазначається у п. 8.5. - Об`єкт оренди вважається офіційно переданим Орендодавцю з моменту підписання акту приймання - передачі приміщення.

Отже, після закінчення договору оренди Орендар безпідставно використовував приміщення, створював борги за комунальні послуги, електроенергію, тощо.

Орендар зрозумівши, що не вдасться виїхати із майном з орендованого приміщення не привівши його до ладу, до нормального експлуатаційного стану, згідно технічної документації, у відповідності до умов договору, не погасивши усі борги за комунальні послуги, тощо, просто зачинили приміщення та з ключами поїхала, прихопивши з собою те що встигла (майно позивача).

У відповідності до проведеної незалежної оцінки вартості матеріального збитку пошкодженого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - Звіт № 36011 від 30.08.2023 року вартість матеріального збитку нанесеного приміщенню (магазину) складає 79320,22 грн з ПДВ.

У відповідності до дефектного акту на відновлення технічного стану кондиціонерів магазину від 01.09.2023 року загальна вартість відновлення кондиціонерів складає 30500,00 грн.

Також відповідач створила заборгованість за використану електричну енергію в розмірі 111000,00 грн.

Станом на 01.12.2023 року для відновлення нежитлового приміщення до попереднього стану, для нормальної експлуатації та обладнання, а також відшкодування вартості викраденого майна, яке було встановлено в приміщенні необхідно 156950,22 грн.

Таким чином, ФОП ОСОБА_2 не виконала умови договору, не відновила приміщення, не відшкодувала понесені витрати за комунальні послуги та інші платежі - такими діями перешкоджає нормальному функціонуванню нежитлового приміщення, чим наносить позивачу матеріальні збитки.

17.01.2024 ухвалою Святошинського районного суду м. Києва відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

28.02.2024 відповідач подав через канцелярію суду відзив на позовну заяву в якій зазначено, що позов ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про стягнення коштів не підлягає до задоволення.

Відповідачка зазначила, що доданий до матеріалів позовної заяви договір не є договором оренди, позаяк відповідно до частини 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

З посиланням на п. 3.3 договору оренди від 01.07.2021 року, яким передбачено, що об`єкт оренди вважається переданим користувачу з моменту підписання Акту приймання - передачі, вказала, що приміщення не передавалося у користування відповідачу, Акт приймання-передачі підписаний не був, у зв`язку з чим фактично не настав момент, з якого договір вважається укладеним, а його умови стали обов`язковими для його сторін.

Також зазначила, що позов не підлягає до задоволення, оскільки позивач ОСОБА_1 не визначився із правовими підставами заявлених вимог до ФОП ОСОБА_2 про стягнення збитків, а саме: в результаті невиконання договору або деліктні позадоговірні.

Зазначила, що доданий до матеріалів позовної заяви договір не є договором оренди, позаяк відповідно до частини 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. приміщення не передавалося у користування відповідачу, Акт приймання-передачі підписаний не був, у зв`язку з чим фактично не настав момент, з якого договір вважається укладеним, а його умови стали обов`язковими для його сторін.

Щодо звіту ФОП ОСОБА_3 №36011 від 30.08.2023 року про незалежну оцінку вартості матеріального збитку пошкодженого майна, відповідно до якого зроблено висновок про розмір нанесеного збитку 79 320,22 грн., у тому числі вартість відновлення кондиціонування, зазначила, що вказаний звіт не може бути прийнятий судом у якості належного доказу.

Також відповідач заперечив проти вимоги про стягнення з відповідача вартості електроенергії в сумі 111000,00 грн та вимоги про стягнення пені, процентів річних та інфляційних втрат, з підстав зазначених у відзиві на позов.

24.09.2024 року представник позивача адвокат Нахамко В.І. подав через канцелярію суду пояснення в яких стверджує про передачу приміщення в оренду на підставі договору та акту приймання - передачі приміщення, копію якого від 01.07.2021 року № 3 долучено до пояснення разом із клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку.

Пояснення містить обгрунтування відповідності Звіту № 36011 про незалежну оцінку вартості матеріального збитку пошкодженого майна - група приміщень №1 (магазин) що розташована за адресою: АДРЕСА_1 від 30.08.2023 року вимогам, які ставляться до доказів.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Від сторін клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

01 липня 2021 року між позивачем ОСОБА_1 та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 було укладено договір оренди нежитлової будівлі від № 3 за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно розділу 5 договору оренди, в якості компенсації за експлуатацію Об`єкту оренди, Орендар зобов`язується за власний рахунок:

5.1.1. Утримувати Об`єкт оренди у належному стані.

5.1.2. Проводити за необхідності поточні ремонти Об`єкту оренди.

5.1.3. Зберігати передане разом із Об`єктом оренди рухоме майно, як своє власне.

5.1.4. Проводити поточні ремонти та профілактичні роботи для вищезазначеного рухомого майна.

5.1.5. За власний рахунок сплачувати вартість комунальних послуг, згідно з наданими Орендодавцем рахунками відповідних підприємств - постачальників комунальних послуг.

5.1.6. Доглядати за прилеглою територією Об`єкту оренди. Підтримувати чистоту та порядок та ній.

5.1.7. Надавати Орендареві послуги із доставки продуктів харчування (та за потреби, ліки) до місця проживання.

Відповідно до розділу 7 договору оренди орендар, взяв на себе, серед інших наступні зобов`язання: самостійно та за власний рахунок здійснювати поточний ремонт Об`єкта оренди протягом терміну дії Договору; нести всі витрати з експлуатації об`єкта оренди, утримувати об`єкт оренди у повній справності; не здійснювати без письмової згоди Орендодавця перебудову, перепланування Об`єкту оренди; за власний рахунок та у найкоротший термін усувати несправності та поламки комунікацій Об`єкта оренди, які виникли з вини Орендаря та відшкодовувати у повному обсязі шкоду, яка може буде завдана Орендодавцеві.

У відповідності до п. 7.5. Договору Орендар зобов`язується не здійснювати без письмової згоди Орендодавця перебудову, добудову та перепланування Об`єкту оренди.

За змістом розділу 8 договору оренди повернення орендодавцю Об`єкта оренди здійснюється повноважними представниками сторін. Сторони повинні призначити своїх представників та приступити до передачу Об`єкта оренди в день закінчення терміну оренди або в день дострокового припинення цього договору. Станом на останній день оренди Орендар зобов`язаний звільнити Об`єкт оренди та передати його Орендодавцю.

При передачі Об`єкта оренди складається Акт приймання-передачі приміщення, який підписується повноважними представниками Сторін.

Об`єкт оренди вважається офіційно переданим Орендодавцю з моменту підписання акту здачі-приймання приміщення.

Об`єкт оренди повинен бути переданий Орендодавцю у стані, не гіршому за той, в якому він був переданий в оренду, з урахуванням нормального зносу.

Здійснені Орендарем за власні кошти покращення Об`єкта оренди без спричинення йому шкоди, є власністю орендодавця, якщо Сторони не домовилися про інше.

У випадку, якщо після закінчення терміну оренди Орендар не звільнив Об`єкт оренди у встановленому цим договором порядку, Орендодавець має право обмежити доступ представників Орендаря до Об`єкту оренди та звільнити Об`єкт оренди від майна Орендаря, що знаходиться в ньому, та передати в користування третім особам.

Пунктом 4.1 договору оренди сторони погодили, що він діє до 31.12.2022 року.

Судом встановлено, що договір оренди не передбачає його пролонгації.

Відповідно до п. 12 договору оренди цей Договір діє з моменту підписання його Сторонами і до повного виконання нами своїх зобов`язань за ним.

Пунктом 3.3 договору оренди передбачено, що об`єкт оренди вважається переданим користувачу з моменту підписання Акту приймання - передачі.

Відповідно до акту приймання - передачі приміщення від 01.07.2021 року № 3 нежитлове приміщення площею 65,3 м. кв. за адресою АДРЕСА_2 передається в оренду ОСОБА_2 .

Вікна, двері, захисні ролети в робочому стані.

Підлога, стіни, стеля після косметичного ремонту.

Кондиціонери (два) 2, теплова завіса після техобслуговування в робочому стані.

Електрообладнання, система сигналізації та пожежної сигналізації відповідають технічним умовам, в працюючому стані.

В приміщенні магазину знаходяться: 2 (два) металевих стелажа, 2 (дві) вітринні тумби, 1 (один) морозильник «Ларь» об`ємом 500 л, пральна машина LG стабілізатор напруги «Торстаб» 9500 ват.

Звітом від 30.08.2023 року № 36011 про незалежну оцінку вартості матеріального збитку пошкодженого майна - група приміщень № 1, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, виконаний суб`єктом оціночної діяльності встановлено, що вартість матеріального збитку нанесеного приміщенню (магазин) складає 79 320,22 грн. з ПДВ.

При визначенні вартості було застосовано методику відновної вартості відповідно до вимог Методики оцінки майна, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 25 11.2015 року. №1033, Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна та майнових прав, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 року № 1440, Національного стандарту №2 «Оцінка нерухомого майна», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 року №1442.

У відповідності до дефектного акту на відновлення технічного стану кондиціонерів магазину від 01.09.2023 року загальна вартість відновлення кондиціонерів складає 30 500,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Зазначеними приписами саме на суд покладено виконання позитивних зобов`язань держави щодо вирішення спорів між учасниками юридичного конфлікту, які виникають між ними у відносинах власності при реалізації належних їм правомочностей.

Суд повинен реалізовувати своє основне завдання (стаття 2 ЦПК України), а саме справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спорів на засадах верховенства права з метою ефективного забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 1 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, із договорів та інших правочинів (п. 1 ч. 2 ст. 11, ч. 2 ст. 509 ЦК України).

Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 549. Поняття неустойки

Стаття 549 ЦК України визначає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідна норма закріплена ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) . Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Стаття 1166 ЦК України визначає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Звітом від 30.08.2023 року № 36011 про незалежну оцінку вартості матеріального збитку пошкодженого майна - група приміщень № 1, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , виконаний суб`єктом оціночної діяльності встановлено, що вартість матеріального збитку нанесеного приміщенню (магазин) складає 79320,22 грн з ПДВ.

Суд встановлено, що відповідно до акту приймання- передачі приміщення від 01.07.2021 року підлога, стіни, стеля після косметичного ремонту.

У відповідності до дефектного акту на відновлення технічного стану кондиціонерів магазину від 01.09.2023 року загальна вартість відновлення кондиціонерів складає 30500,00 грн.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Суд встановив, що у порушення вимог закону та умов договору оренди відповідачка своїх зобов`язань за договором належним чином не виконала.

Відповідачем не надано суду належних, допустимих та достатніх доказів на спростування вищезазначених позовних вимог, а тому суд вважає, що обраний позивачем спосіб поновлення порушеного права узгоджується з приписами ст. 16 ЦК України, та є адекватним порушенню, а зазначені позовні вимоги підлягають до задоволення.

Разом з тим, суд вважає, що відстав для задоволення вимоги про стягнення вартості пральної машини «LG» вартістю 15430,00 грн, стабілізатора напруги «Торстаб про 9500» вартістю 14800, грн та морозильної вітрини «Ларь морозильний» вартістю 16900,00 грн немає підстав, оскільки позивачем не доведено і матеріали справи не містять відомостей про вартість відповідного обладнання.

Щодо вимоги про компенсацію за відшкодування заборгованості за використану електричну енергію в розмірі 111000,00 грн суд виходить із того, що приміщення передане в оренду 01.07.2021 року, станом на момент звернення до суду приміщення не передане по акту приймання-передачі відповідачем позивачу і перебуває у фактичному користуванні ФОП ОСОБА_2 .

Дослідженими судом платіжними інструкціями від 06.08.2023 року на суму 30000,00 грн, від 04.07.2023 року на суму 40000,00 грн, від 06.09.2023 року на суму 41000,00 грн підтверджується факт оплати орендодавцем ОСОБА_1 за електроенергію на загальну суму 111000,00 грн.

Крім того, суд враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідачці про наявність вимоги про відшкодування заборгованості за використану електричну енергію в розмірі 111000,00 грн відомо з моменту пред`явлення позову, проте свого договірного зобов`язання вона не виконала.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Велика палата Верховного Суду у постановах від 11.04.2018 року № 758/1303/15-ц та від 19.06.2019 № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) виснувала що за змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Стаття 625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання. Тобто, дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, що регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Відшкодування шкоди можливе і в грошовій формі, то у даному випадку між сторонами виникло грошове зобов`язання, так як одна сторона зобов`язана сплатити певну, визначену грошову суму стягувачу.

За наведених обставин та вимог законодавства, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення пені в розмірі 11164,83 грн, 3% річних за користування грошовими коштами в розмірі 799,00 грн, інфляційних в розмірі - 205,00 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись. ст.ст. 10-13, 19, 77-81, 259, 263-265, 274, 279, 281, 282 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 задовільнити частково.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) збитки в розмірі 109820,22 грн, компенсацію за відшкодування заборгованості за використану електричну енергію в розмірі 111000,00 грн, пені в розмірі 11 164,83 грн, 3% річних за користування грошовими коштами в розмірі 799,00 грн, інфляційних в розмірі - 205,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Можливість отримати інформацію щодо справи, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки: http://sv.ki.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Відповідач - фізична особа - підприємець ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 .

Суддя Сенько М.Ф.