Справа № 357/9363/24
Провадження № 6/357/23/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Бондаренко О. В., за участю секретаря судового засідання Пугач В.І., розглянувши у відкритому судовому заяву, про відстрочення виконання рішення суду у справі за позовом Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

05.02.2025 представник заявника - ОСОБА_1 , за довіреністю у справі - ОСОБА_2 , звернулася до суду з даною заявою, шляхом направлення через підсистему «Електронний суд», яка зареєстрована судом 07.02.2025, мотивуючи тим, що згідно рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17.12.2024, на користь Акціонерного товариства «Універсал банк» вирішено стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 19 травня 2021 року, у розмірі 141251,32 грн, а також судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн, загальна сума стягнутих за рішенням суду коштів становить - 144279,32 грн. Рішення набрало законної сили 18 січня 2025 року. Згідно з Відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за 2 та 3 квартал 2024 року сукупний дохід заявниці становить 5263,12 грн. Дані з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування форми ОК-5 та довідки №272/273 від 20.01.2025 року, видані УСЗН Білоцерківської міської ради свідчать про перебування заявниці на обліку як малозабезпеченої особи та відсутність інших доходів, у зв`язку з доглядом та вихованням дитини до досягнення 3-річного віку. Отже, врахувати той факт, що заявниця ніде не працює, має на утриманні дворічного сина, єдиним видом доходу є соціальна допомога при народженні дитини та до досягнення нею трирічного віку, тому їх можна оцінювати як особливі обставини в розумінні ст. 435 ЦПК України і відстрочити виконання судового рішення на один рік, як це передбачено ч. 5 ст. 435 ЦПК України, що не шкодитиме меті дієвого та вчасного виконання рішення суду. Системне тлумачення ст. 435 ЦПК України та ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» дає підстави дійти висновку, що у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, з заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання. Відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення, при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим та на строк не більше один рік. Вказані обставини, які на теперішній час ускладнюють виконання рішення суду, є винятковим випадком в розумінні статті 435 ЦПК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України, що може бути передумовою для відстрочення виконання рішення. Тому, просить відстрочити виконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17.12.2024 року у цивільній справі №357/9363/24 за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг від 19 травня 2021 року, у розмірі 141251,32 грн, а також судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, 20.02.2025 представник заявниці, за довіреністю у справі - Ненько Юлія Ярославівна, подала до суду письмову заяву, у якій просила розгляд заяви проводити у її відсутності та відсутності заявника, заяву підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити.

Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

17.12.2024 рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області позовну заяву Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» заборгованість станом на 09 травня 2024 року, за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 19.05.2021 у розмірі 141251,32 грн та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» судові витрати за сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн. Рішення набрало законної сили 21.01.2025.

Ст. 129-1Конституції України презюмовано, що судові рішення є обов`язковими до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відносини, що склалися між сторонами суд відносить до правовідносин щодо процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах і вважає за необхідне керуватися розділом VI ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини першої статті 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

За вимогами частини третьої цієї ж статті підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно з частинами четвертою та п`ятою цієї статті, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

У відповідності до пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» №14 від 26.12.2003 року, при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання, суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Тобто, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення, його виконання може бути розстрочено на певних умовах або відстрочено. При вирішенні питання про розстрочку або відстрочку виконання рішення повинні бути враховані інтереси стягувача та оцінені повідомлені боржником обставини, на які він вказує, як на підставу розстрочки або відстрочки виконання рішення та які повинні бути суттєвими, в залежності від чого встановлюється можливість задоволення такої заяви. Розстрочка або відстрочка виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників. Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення суду лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.

Зазначена норма кореспондується із приписами статті 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Під відстрочкою виконання рішення розуміється перенесення строку його виконання на новий строк, визначений судом.

Чинне цивільно-процесуальне законодавство України пов`язує відстрочення виконання рішення суду з наявністю виключних обставин.

Системне тлумачення положень ст.435 ЦПК України та ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» дає підстави дійти до висновку, що у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Наведене дає підстави для висновку про те, що при розгляді заяв щодо відстрочення виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому, які як і наявність виключних обставин для відтермінування має довести боржник.

При цьому, надання відстрочення виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці звертає увагу, що несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру», а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. До того ж, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання.

Межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від суми та характеру, що визначено судом. Отже, питання щодо надання розстрочки (відстрочки) виконання рішення суду повинно вирішуватися із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Як на підставу для відстрочення виконання рішення суду представник заявника зазначає, що згідно з Відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за 2 та 3 квартал 2024 року сукупний дохід заявниці становить 5263,12 грн, дані з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування форми ОК-5 та довідок №272 та №273 від 20.01.2025, видані УСЗН Білоцерківської міської ради свідчать про перебування заявниці на обліку як малозабезпечена особа та відсутність інших доходів, у зв`язку з доглядом та вихованням дитини до досягнення 3-річного віку.

Суд враховує, що заявниця - ОСОБА_1 не працює, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_3 , 2022 року народження, перебуває на обліку УСЗН Білоцерківської міської ради як малозабезпечена особа та отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення 3-річного віку, що є єдиним джерелом її доходу.

Зазначені обставини можуть свідчити, що заявниця знаходиться у такому матеріальному стані, який не дозволяє їй одночасно сплатити весь розмір заборгованості, та є особливими, винятковими в розумінні статті 435 ЦПК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України, які не залежать від волі боржника, отже є достатньою підставою, що ускладнює виконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17.12.2024 у справі №357/9363/24, тому, суд вважає, що виконання судового рішення у даній справі можливо відстрочити.

Водночас, враховуючи принцип співмірності і пропорційності, права та законні інтереси стягувача, наявність обставини, що істотно ускладнює виконання рішення, та враховуючи той факт, що відстрочка виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення цього рішення, суд дійшов висновку, про відстрочення виконання вказаного рішення строком на 10 місяців.

Керуючись ст. 260, 261, 353, 435 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Заяву задовольнити.

Відстрочити виконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17.12.2024 у справі №357/9363/24, 2/357/388/24 на десять місяців з дня ухвалення вказаного судового рішення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала складена 25.02.2025.

Суддя: О. В. Бондаренко