Справа № 297/1881/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого судді ГАЛ Л. Л., за участю секретаря Фазекаш Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Медико-діагностичного центру «СІНЕО-SINEO» Європейська якість» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Берегівського районного суду Закарпатської області з позовною заявою до головного лікаря Медико-діагностичного центру «СІНЕО-SINEO» Європейська якість» Пранечука І.І. про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за період з 21.02.2021 року по 31.05.2023 року в розмірі 528 000 гривень.

Позов мотивований тим, що у період з 21.02.2021 року до 31.05.2023 року ОСОБА_1 знаходився у трудових відносинах із головним лікарем ОСОБА_2 Медико-діагностичного центру «СІНЕО-SINEO» Європейська якість», що за адресою: м. Берегове, вул. Б. Ліннера, 1, Закарпатська область. Позивач вказує, що відповідно до ОК-5 та ОК-7 ДФСУ за нього не сплатили податки за нарахування йому заробітної плати за період з 21.02.2021 року по 31.05.2023 року, яка становить 528 000 гривень.

Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 19.06.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху (том 1 а.с. 10-11).

Згідно виправленої позовної заяви на виконання ухвали судді 21.06.2023 року ОСОБА_1 просив стягнути із Медико-діагностичного центру «СІНЕО-SINEO» Європейська якість» заробітну плату за період з 01.03.2021 року по 21.06.2023 року (том 1 а.с. 13-15).

22.06.2023 року ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу (том 1 а.с. 17-18).

27.12.2023 року постановою Закарпатського апеляційного суду ухвалу Берегівського районного суду Закарпатської області від 22.06.2023 року залишено без змін (том 1 а.с. 51-55).

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 27.03.2024 року ухвалу Берегівського районного суду Закарпатської області від 22.06.2023 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 27.12.2023 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду (том 1 а.с. 113-118).

Ухвалою судді Берегівського районного суду Закарпатської області Фейір О.О. від 10.05.2024 року заявлений самовідвід по справі задоволений, справу передано в канцелярію суду для проведення перерозподілу (том 1 а.с. 131-132).

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого - суддю Гал Л.Л.. (том 1 а.с. 134).

Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 20.05.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху (том 1 а.с. 139-140).

Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 03.06.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу (том 1 а.с. 148-149).

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 08.08.2024 року ухвалу Берегівського районного суду Закарпатської області від 03.06.2024 року залишено без змін (том 1 а.с. 169-171).

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 04.12.2024 року ухвалу Берегівського районного суду від 03.06.2024 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 08.08.2024 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду (том 1 а.с. 239-245).

Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 27.12.2024 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами на 25.02.2025 року (том 2 а.с. 5-6).

Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 27.12.2024 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про залучення до участі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача (том 2 а.с. 7-8).

Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 27.12.2024 року клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів задоволено та витребувано у головного лікаря Медико-діагностичного центру «СІНЕО» Європейська якість» Пранечука І.І.: трудову книжку ОСОБА_1 ; диплом ОСОБА_1 ; довідку про середньомісячну заробітну плату ОСОБА_1 ; розрахунок заробітної плати ОСОБА_1 за період з 01.03.2021 року по 21.06.2023 року (том 2 а.с. 9-10).

Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 06.01.2025 року подання повторно позивачем клопотання про залучення третьої особи визнано зловживанням процесуальними правами та стягнуто з позивача штраф (том 2 а.с. 23-25).

Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 06.01.2025 року клопотання ОСОБА_1 про заміну неналежного відповідача задоволено та замінено первісного відповідача головного лікаря Медико-діагностичного центру «СІНЕО» Європейська якість» Пранечука І.І. на належного відповідача Медико-діагностичний центр «СІНЕО-SINEO» Європейська якість» (том 2 а.с. 26).

Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до ч. 1 ст. 278 ЦПК України відповідач відзив щодо позову не подав.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

За змістом статей 15 і 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Встановлено, що 13.06.2023 року ОСОБА_1 подав позов до головного лікаря ОСОБА_2 . Медико-діагностичного центру «СІНЕО-SINEO» Європейська якість» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за період з 21.02.2021 року по 31.05.2023 року в розмірі 528 000 гривень. Однак, після касаційного оскарження ухвали Берегівського районного суду Закарпатської області від 03.06.2024 року і постанови Закарпатського апеляційного суду від 08.08.2024 року та направлення справи до Берегівського районного суду Закарпатської області для продовження розгляду, у постанові Верховного суду від 04.12.2024 року зазначено наступне.

Відповідно до частини першої статті 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить ухвалити судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позибач обґрунтовує свої вимоги. Незгода суду з наведеним у позовній заяві правовим обґрунтуванням щодо спірних правовідносин не може бути підставою для визнання позовної заяви неподаною та повернення її позивачеві.

Аналіз наведених норм процесуального права дає підстави для висновку, що саме на суд покладено обов?язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін, виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для ухвалення рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів та обґрунтованості позову - обов?язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Верховний Суд у своїх постановах, зокрема від 06 грудня 2023 року у справі N? 337/804/23 (провадження N? 61-12848св23) та від 25 січня 2021 року у справі N? 308/13063/19 (провадження N? 61-7912св20) зазначав, що на стадії вирішення питання щодо відкриття провадження у справі суддя не вправі вирішувати питання достатності доказів, поданих позивачем на обґрунтування своїх вимог, а кожна сторона може розпоряджатися своїми процесуальними правами на власний розсуд та несе ризик настання наслідків, пов?язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, відсутність певних доказів не перешкоджає розгляду справи, за результатами якого вирішується питання про доведеність чи недоведеність пред?явлених позовних вимог, оцінка доказів є можливою виключно на стадії розгляду справи по суті.

У зв`язку з цим, ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 06.01.2025 року клопотання ОСОБА_1 про заміну неналежного відповідача задоволено та замінено первісного відповідача головного лікаря медико-діагностичного центру «СІНЕО» Європейська якість» ОСОБА_2 на належного відповідача Медико-діагностичний центр «СІНЕО-SINEO» Європейська якість» (том 2 а.с. 26).

Належним відповідачем є особа, яка є суб`єктом матеріального правовідношення, тобто особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги, захистивши порушене право чи інтерес позивача (постанова Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі N 910/15792/20).

Пред`явлення позову до неналежного відповідача (неналежного складу відповідачів) є самостійною підставою для відмови в позові (постанови Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року у справі N 300/808/19, від 07 грудня 2023 року у справі N 363/2300/20, від 13 грудня 2023 року у справі N 753/8710/21).

У постанові Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року у справі N 761/23904/19 зазначено, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням потрібного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.

Надіслані судом на вказані позивачем адреси первісного відповідача - головного лікаря Медико-діагностичного центру «СІНЕО-SINEO» Європейська якість» Пранечука І.І. та заміненого за його клопотанням відповідача Медико-діагностичного центру «СІНЕО-SINEO» Європейська якість» повернулися судові повістки з довідкою пошти, у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Крім того, згідно наданої відповіді на запит з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо відповідача Медико-діагностичний центр «СІНЕО-SINEO» Європейська якість» відсутня інформація.

Також подані позивачем фотокопії зроблені, нібито, на місці роботи не можна вважати належним доказом і вони не можуть поза розумним сумнівом підтверджувати, що ОСОБА_1 працював у Медико-діагностичному центрі «СІНЕО-SINEO» Європейська якість» з 21.02.2021 року по 31.05.2023 року.

Статтею 81 ч. 1 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

За таких обставин, суд вважає, що позивачем недоведено, що Медико-діагностичний центр «СІНЕО-SINEO» Європейська якість» дійсно був його роботодавцем та чи взагалі існував як юридична особа.

Доказом цього є повернення судових повісток та відсутність такої юридичної особи як Медико-діагностичний центр «СІНЕО-SINEO» Європейська якість».

За таких обставин, оскільки порушене право позивача не встановлено та не вдалося встановити існуючого зазначеного ним відповідача, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 15, 16, 81, 352, 354, 355 ЦПК України,

рішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Медико-діагностичного центру «СІНЕО-SINEO» Європейська якість» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя: Лайош ГАЛ