ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/16516/24

Провадження № 22-ц/820/460/25

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. ( суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Дубова М.В.

з участю представників сторін

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/16516/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 грудня 2024 року про відмову в задоволенні клопотання про відстрочення та розстрочення виконання судового рішення у цивільній справі за позовом Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, суд

в с т а н о в и в:

У червні 2024 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № б/н від 19 липня 2018 року у розмірі 114 672 грн. 38 коп, що складається з 103 248 грн. 06 коп. заборгованість за тілом кредиту та 11 424 грн. 32 коп, заборгованість за простроченими відсотками.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 жовтня 2024 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором № б/н від 19 липня 2018 року заборгованість у розмірі 114 672 грн. 38 коп. та вирішено питання стягнення судових витрат.

08 грудня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з клопотанням про відстрочку та розстрочку судового рішення. Просила надати відстрочку виконання судового рішення до завершення воєнного стану в Україні. Після закінчення періоду відстрочки встановити розстрочку виконання рішення строком на 24 місяці із щомісячним платежем у розмірі 4 778 грн.

На підтримання заявленого клопотання ОСОБА_1 посилалася, що підставою подачі заяви є тяжке фінансове становище, а саме наявність двох осіб з інвалідністю у сім`ї з малолітньою дитиною, відсутність постійного доходу, значні витрати на медичне забезпечення і утримання сім`ї, витрати на оренду житла,так як є особами, що мають статус вимушено переміщеної особи.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 грудня 2024 року в задоволенні клопотання відмовлено.

ОСОБА_1 , не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, вважає рішення суду першої інстанції незаконним, прийнятим всупереч норм процесуального права та ухваленим з неправильним застосуванням норм матеріального права, оскільки висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

Так, апелянтка вказує, що суд першої інстанції не врахував її тяжкого матеріального становища, що підтверджується відповідними документами, які наявні в матеріалах справи.

Крім того, зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги, її твердження про надання відстрочки виконання рішення на час дії воєнного стану в Україні, що є обставиною надзвичайного характеру, яка відповідає критеріям, зазначеним у ст. 435 ЦПК України.

Також, суд не надав належної оцінки реальності запропонованого нею порядку виконання рішення шляхом щомісячних платежів після завершення дії воєнного стану.

Тому з огляду на доводи, викладені в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 грудня 2024 року та ухвалити нову, якою повністю задовольнити апеляційну скаргу.

АТ КБ «ПриватБанк» подало відзив на апеляційну скаргу, посилається, що рішення суду є законним та обґрунтованим, висновки суду відповідають дійсним обставинам справи.

Зазначає, що всі зазначені апелянткою обставини, а саме тяжке матеріальне становище, наявність чоловік з інвалідністю другої групи, малолітньої дитини та повнолітньої дитини яка має захворювання, сім`я є вимушеними переселенцями з 2014 року та те що у неї відсутні постійні доходи, виникли до часу виникнення простроченої заборгованості за кредитом, відтак не є обставинами які ускладнюють виконання рішення суду.

Таким чином, банк вказує, що незадовільний майновий стан, наявність на утриманні дітей та статус переселенців не є підставою для розстрочки виконання рішення суду, оскільки при користування платіжною карткою на умовах кредитування апелянтка повинна була враховувати розмір доходів та усвідомлювати, що на час кредитування вона несе зобов`язання щодо утримання власних дітей. Отже, наявність дітей, обов`язок по утриманню яких виникає з народження, не є підставою для розстрочення виконання судового рішення по кредитним зобов`язання, що виникли після народження дітей. Також, звертає увагу, що апелянткою не обґрунтовано відсутність доходів та неможливість влаштуватись на роботу, а згідно відомостей з державного реєстру платників податків остання з вересня 2024 отримує заробітну плату.

Крім того зазначає, що вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами.

Тому на підставі вищезазначеного АТ КБ «ПриватБанк» просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так судом встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 жовтня 2024 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» за кредитним договором № б/н від 19.07.2018 року заборгованість у розмірі 114672,38 грн. та судові витрати у розмірі 1211,20 грн..

09 грудня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з заявою, в якій просила відстрочити виконання судового рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 жовтня 2024 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором до закінчення воєнного стану в Україні, а після закінчення періоду відстрочки встановити розстрочення виконання рішення строком на 24 місяці із щомісячним платежем у розмірі 4778 грн.

Посилалась на ті обставини, що її чоловік та дитина є особами з інвалідністю, відсутність постійного доходу, значні витрати на медичне забезпечення сім`ї, оренду житла так як сім`я має статус внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно до частини 1 статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Частиною 3статті 435 ЦПК України визначено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до частини 4 зазначеної статті, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

За норами ч. 5 даної статті розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови

У частині першій статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

З сукупного аналізу вищевказаних положень законодавства вбачається, що відстрочка виконання рішення суду може бути застосована судом у виняткових випадках, що створюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.10Постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

При вирішенні заяв про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що, відповідно до статті 435 ЦПК України, їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Зазначений висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 червня 2019 року у справі № 2-55/10 провадження № 61-46129св18.

Також у постанові Верховного Суду у складі у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного від 19 грудня 2018 року у справі № 264/2548/16-ц провадження № 61-629св18 вказано, що відстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначені нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання такого додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання строку для відстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Однак, колегія суддів вважає, що заявником не наведено беззаперечних доказів, які б дозволили суду задовольнити заяву про відстрочку виконання судового рішення.

Введення військового стану в Україні не є безумовною підставою для відстрочки виконання рішення суду до закінчення в країні даного стану та не позбавляє можливості боржника за наявності відповідних доходів виконувати рішення суду.

Також заявником не наведено аргументів чому відстрочити виконання рішення суду необхідно до закінчення воєнного стану, який триває в Україні вже третій рік і що зміниться в майновому стані заявника після закінчення воєнного стану.

При цьому, заявником надано суду об`єктивні дані з державних податкових органів про отримання заявником регулярних доходів у вигляді соціальних виплат з відповідних бюджетів та заробітної плати.

В той же час заявник не надала суду письмових доказів про відсутність доходів у її чоловіка та перебування чоловіка та сина з інвалідністю виключно на її утриманні.

Крім того, при укладенні кредитного договору на умовах, зазначених в ньому, ОСОБА_1 повинна була враховувати розмір своєї заробітної плати чи інших доходів та усвідомлювати, що на час дії кредитного договору вона несе зобов`язання щодо утримання дитини, оренди житла та інші витрати.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для відстрочки виконання судового рішення є законними та обгрунтованими.

Що стосується вимог заяви про розстрочення виконання рішення суду після закінчення в країні воєнного стану, то колегія суддів вважає, що, оскільки підстав для задоволення заяви про відстрочення виконання судового рішення немає, дана вимога є похідною від вимоги про відстрочення рішення суду і фактично заявлена на майбутнє, то така вимога не може бути задоволена.

Крім того за нормами ч. 5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови, а позивач просить відстрочити виконання рішення до закінчення воєнного стану, термін дії якого постійно продовжується і триває вже понила три роки, та розстрочити виконання рішення на строк два роки, що прямо суперечить нормам ч. 5 ст. 435 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до обґрунтувань апеляційної скарги тими ж обставинами, що і у заяві про відстрочення виконання рішення суду, яким надана належна правова оцінка судом першої та апеляційної інстанцій.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21 лютого 2025 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова