Справа № 522/2787/24
Провадження № 2/522/2461/25
20 лютого 2025 року Приморський районний суд м. Одеси:
у складі: головуючої судді - Ковтун Ю.І.,
за участі секретаря - Лахматової С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства та виключення запису як батька з актового запису про народження дитини, -
До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в якій просить: виключити з актового запису № 5 від 23 лютого 2007 року, зареєстрованого Ізумруднівською сільською радою Джанкойського району Автономної Республіки Крим, про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 запис про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, як про батька дитини.
В обґрунтування позову позивач зазначає, що 16 січня 2007 року було укладено шлюб між ним та відповідачкою. В шлюбі народилася дитина, син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Так як на час народження дитини вони з відповідачкою перебували в шлюбі, то батьком дитини в силу вимог ст. 122 СК України було записано позивача. Після народження дитини відповідачка разом з дитиною проживали окремо від нього, в селі Калинівка Джанкойського району АРК. Відповідачка сина йому не показувала, всіляко перешкоджала їхнім зустрічам. Рішенням Джанкойського міськрайонного суду Автономної Республіки Крим від 10.09.2012 по справі № 105/1001/12 шлюб між сторонами було розірвано. Відповідачка не один раз натякала, що він не має ніякого відношення до сина, що він не є його батьком. Провести аналіз ДНК-тесту на батьківство, в підтвердження своїх підозр не має можливості, оскільки він не бачиться з дитиною. Також є й інші підстави, через які виникають сумніви щодо батьківства.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 19 квітня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 . Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження (а.с.13).
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 18 червня 2024 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Дон В.О. про призначення судової медико-генетичної експертизи. Призначено у цивільній справі судову молекулярно-генетичну експертизу, на вирішення якої поставлено наступе питання:
- Чи являється ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець міста Черкаси Черкаської області Україна, біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця села Калинівка Джанкойського району Автономної Республіки Крим?
Зобов`язано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у визначений експертами час з`явитись разом з неповнолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до експертної установи.
Попереджено учасників справи про наслідки ухилення від участі в експертизі, передбачені ст.109 ЦПК України. Провадження по цивільній справі зупинено на час проведення експертизи (а.с.32-34).
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 12 серпня 2024 року поновлено провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 та призначено підготовче засідання по справі (а.с.45).
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2024 року закрито підготовче засідання по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 та призначено справу до судового розгляду по суті.
Сторони у судове засідання не з`явилися, про розгляд справи судом повідомлялися належним чином.
Від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Дон В.О. на адресу суду надійшла заява, в якій просить справу розглянути без участі позивача та його представника. В зв`язку з неявкою відповідачки для проведення експертизи, вважають за можливе визнати обставини доведеними відповідно до положень ст. 109 ЦПК України. Позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити.
Відповідачка, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не подала.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідачки та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачкою відзиву на позов, ухвалив слухати справу у відсутності відповідачки, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.
Відповідно до ст. 268 ЦПК України датою складання повного тексту рішення є 20 лютого 2025 року.
Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані у справі докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є: батько ОСОБА_1 та мати ОСОБА_6 , про що 07 лютого 2007 року Ізумруднівською сільською радою Джанкойського району Автономної Республіки Крим зроблено відповідний актовий запис № 5 (а.с. 7).
Відповідно до ст. 121 Сімейного кодексу України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 122 Сімейного кодексу України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя.
Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 Сімейного кодексу України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.
Відповідно до ч. ст. 136 Сімейного кодексу України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.
Отже, до предмету доказування у подібних справах входить доведення відсутності кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 103 Цивільного процесуального кодексу України суд призначає експертизу у справі для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.
Для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи.
Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).
Таким чином, висновок генетичної експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства. Проте його необхідно оцінювати з урахуванням положень частин другої, третьої статті 89 ЦПК України, згідно з якими жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до статті 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.
Відповідно до листа № 2390-11 від 02.08.202405.08.2024 Комунальної установи «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» матеріали цивільної справи №522/2787/24 щодо встановлення біологічного батьківства, повернуті без виконання у зв`язку з неприбуттям 16.07.2024 ОСОБА_2 з дитиною ОСОБА_3 та неприбуттям 01.08.2024 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з дитиною ОСОБА_3 для одночасного відбору біологічних зразків.
Відповідно до частини першої статті 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.
Зазначена норма процесуального права є імперативною щодо правових наслідків ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі. Законодавець встановив спеціальну процесуальну санкцію для осіб, які ухиляються від участі у експертизі. Важливим у такому випадку є встановлення ухилення осіб як умисних дій, внаслідок чого неможливо провести експертизу для з`ясування відповіді на питання, яке для них має значення, наслідком чого може бути визнання судом факту, для з`ясування якого була призначена експертиза, або відмова у його визнанні.
Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 19 жовтня 2022 року у справі № 686/3582/16-ц (провадження № 61-6484св22) та інших.
З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_3 народився у 2007 році, коли сторони перебували у шлюбі між собою, проживає разом з матір`ю у Автономній Республіці Крим, яка відповідно до абзацу 3 частини 2 статті 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим тимчасово окупованих територій», є тимчасово окупованою російською федерацією з 20 лютого 2014 року.
Враховуючи наведене, у суду відсутні достатні підстави для висновку, що відповідачка ОСОБА_2 умисно не з`явилися до експертної установи для забору біологічних зразків, що свідчило б про ухилення від проведення експертизи з метою встановлення істини у справі та небажання отримати точні висновки щодо походження сина.
З огляду на вказане, суд дійшов висновку про неможливість визнати факт відсутності кровної спорідненості ОСОБА_1 і ОСОБА_3 відповідно до статті 109 ЦПК України.
При цьому, позивачем будь-яких доказів, які б підтверджували відсутність кровного споріднення між ним та ОСОБА_3 суду не надано.
Аналіз вищенаведених норм міжнародного та національного права дає підстави для висновку, що суд не може допускати свавільного втручання у право дитини на повагу до приватного життя шляхом безпідставних (довільних) змін відомостей про її батьків.
Враховуючи те, що позивач не довів відсутність кровного споріднення між ним та ОСОБА_3 , суд вважає, що підстави для виключення з актового запису № 5 від 23 лютого 2007 року, запис про ОСОБА_1 , як про батька дитини відсутні, а тому відмовляє у задоволенні позову.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 95,141, 206, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд,
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства та виключення запису як батька з актового запису про народження дитини, відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя Юлія КОВТУН