У х в а л а

29 січня 2025 року

м. Київ

Справа № 195/1471/21

Провадження № 61-1952св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - головуючого судді Крата В. І., судді-доповідача Гудими Д. А., суддів Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І. - ознайомився з матеріалами справи

за позовом Виконавчого комітету Томаківської селищної ради (далі - позивач) до ОСОБА_1 (далі - батько), ОСОБА_2 (далі - мати) за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, - Служби у справах дітей Виконавчого комітету Томаківської селищної ради, ОСОБА_3 (далі - бабуся) - про позбавлення батьківських прав і стягнення аліментів

за касаційними скаргами бабусі та батька, інтереси яких представляє адвокат Крушинська Антоніна Андріївна (далі - адвокат),

на рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 24 серпня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 січня 2024 року і

в с т а н о в и в:

1. У грудні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив: позбавити батька та матір батьківських прав щодо малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - дитина, донька); стягнути з батька та матері на користь органу опіки та піклування позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки їхнього заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття.

2. 24 серпня 2023 року Томаківський районний суд Дніпропетровської області ухвалив рішення, згідно з яким позов задовольнив: позбавив батька та матір батьківських прав щодо дитини; стягнув із них на користь органу опіки та піклування позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) батька та матері, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 26 серпня 2021 року, до досягнення дитиною повноліття; стягнув із батька та матері у дохід держави по 908,00 грн судового збору.

3. 24 січня 2024 року Дніпровський апеляційний суд прийняв постанову, згідно з якою апеляційну скаргу матері задовольнив: рішення суду першої інстанції скасував у частині задоволення позову до матері й ухвалив у цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову про позбавлення матері батьківських прав.

4. 7 і 9 лютого 2024 року бабуся та батько подали до Верховного Суду касаційні скарги, у яких просять: (1) скасувати рішення суду першої інстанції у частині позбавлення батьківських прав батька й ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні цієї вимоги; (2) скасувати постанову апеляційного суду й ухвалити нове рішення, згідно з яким відмовити у задоволенні позову про позбавлення батьківських прав батька щодо доньки та позбавити таких прав матір; (3) зупинити виконання оскаржених судових рішень.

5. 26 лютого 2024 року Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвали, згідно з якими залишив касаційні скарги без руху та встановив для усунення недоліків останніх десятиденний строк із дня вручення цієї ухвали.

6. 18 березня 2024 року бабуся та батько подали до Верховного Суду касаційні скарги, які підписала адвокат, у новій редакції.

7. 30 квітня 2024 року Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвали, згідно з якими продовжив бабусі та батькові на п`ять днів із дня вручення тих ухвал строк для усунення недоліків їхніх касаційних скарг.

8. 20 травня 2024 року адвокат в інтересах батька та бабусі подала до Верховного Суду касаційні скарги у нових редакціях разом із доданими до них матеріалами та копіями відповідно до кількості інших учасників справи.

9. 27 серпня 2024 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу про відкриття касаційного провадження за касаційними скаргами батька та бабусі на підставі пунктів 3 і 4 частини другої статті 389 ЦПК України, про витребування справи із суду першої інстанції та відмову у задоволенні заяв про зупинення виконання оскаржених судових рішень.

10. 4 жовтня 2024 року матір подала до Верховного Суду відзив на касаційні скарги, згідно з яким просить залишити постанову апеляційного суду без змін.

11. 12 грудня 2024 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою призначив справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

12. 17 січня 2025 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою відмовив у задоволенні клопотання матері про розгляд справи у судовому засіданні з викликом учасників справи.

13. Батько та бабуся просили зупинити провадження у справі, оскільки батько є військовослужбовцем, проходить службу у Збройних Силах України та перебуває у зоні бойових дій. Надали довідку з військової частини НОМЕР_1 від 16 липня 2022 року № 3191 про перебування батька на військовій службі з 1 березня 2022 року та довідку з тієї ж частини від 27 листопада 2023 року № 6425 про те, що батько з 11 квітня до 17 червня, від 7 до 23 серпня, від 23 серпня до 21 листопада 2022 року, від 5 грудня 2022 року до 5 лютого 2023 року і з 23 березня до 27 листопада 2023 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Вказали, що батько для доньки «слугує взірцем та своїм прикладом демонструє дитині свою особисту повагу до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини». Колегія суддів вважає, що у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі слід відмовити.

13.1. Суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі, зокрема, перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції (пункт 2 частини першої статті 251 ЦПК України).

13.2. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду бере до уваги те, що у справі, яка стосується інтересів дитини, зокрема про позбавлення її батьків батьківських прав, суд і сторони справи повинні забезпечити реалізацію найкращих інтересів дитини. Незважаючи на те, що позивачем у таких справах може бути орган влади чи один із батьків, а відповідачем - інший, інтереси дитини, яка не є стороною справи, мають домінувати над інтересами кожного з її батьків.

13.3. Вирішуючи питання про зупинення на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України провадження у справі щодо позбавлення батьківських прав через перебування відповідача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан, суд враховує, зокрема, те, чи мав відповідач можливість висловитися щодо позовних вимог, чи користувався правничою допомогою під час судового провадження, чи є належні докази того, що його військова частина переведена на воєнний стан, і що він виконує бойові завдання, перебуваючи у зоні бойових дій, унаслідок чого не може брати участь у судових засіданнях ні особисто, ні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Не враховуючи ці обставини, обов`язкове зупинення провадження у справі про позбавлення батьківських прав може шкодити захищеним інтересам дитини щодо опіки за нею, зокрема виховання й утримання.

13.4. Ні на час подання 7 і 9 лютого 2024 року касаційних скарг батька та бабусі у первинній редакції, ні на час подання їхніх скарг 18 березня 2024 року у новій редакції, ні на час вирішення клопотань про зупинення провадження у справі немає даних про те, що батько перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан. Довідки військової частини, які скаржники додали до касаційних скарг, датовані 2022 і 2023 роками, а тому під час касаційного провадження не можуть бути доказами обставин, які слугують підставами для зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України. З огляду на вказане у задоволенні відповідних клопотань треба відмовити.

14. Батько та бабуся просили, зокрема, скасувати рішення суду першої інстанції у частині задоволення позову до батька про позбавлення його батьківських прав та постанову апеляційного суду і відмовити у задоволенні цієї вимоги. Колегія суддів вважає, що касаційне провадження у вказаній частині слід закрити.

14.1. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша та друга статті 2 ЦПК України).

14.2. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

14.3. За змістом пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

14.4. Не допускається касаційне оскарження судового рішення суду першої інстанції без його перегляду в апеляційному порядку (частина друга статті 17 ЦПК України).

14.5. У касаційному порядку можна оскаржити повністю або в частині судові рішення суду першої інстанції (крім судових рішень, визначених у частині третій вказаної статті), які були предметом апеляційного перегляду, незалежно від того, за скаргою якого учасника справи їх переглянув апеляційний суд. Якщо він не переглянув судове рішення суду першої інстанції повністю або у певній частині, припис пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України виключає можливість касаційного оскарження такого судового рішення або його відповідної частини (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2024 року у справі № 227/2301/21 (пункт 7.14)).

14.6. На рішення суду першої інстанції про позбавлення батька та матері батьківських прав апеляційну скаргу подала лише матір стосовно тієї частини цього рішення, яка стосується лише її. Тому апеляційний суд переглянув рішення суду першої інстанції лише в частині задоволення вимоги, звернутої до матері. Скаржники мали можливість оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції у частині задоволення позову до батька, однак цим правом не скористалися.

14.7. Тому у Верховного Суду немає підстав для перегляду рішення суду першої інстанції у частині, в якій це рішення не переглянув апеляційний суд (щодо задоволення позову до батька). Тобто у вказаній частині касаційний перегляд рішення суду першої інстанції за касаційними скаргами батька та бабусі неможливий. Тому касаційне провадження щодо перегляду рішення суду першої інстанції у тій частині слід закрити. Це не позбавляє батька права на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції, зокрема, про позбавлення його батьківських прав щодо дитини. Таке право він може реалізувати за умови, якщо відбудеться апеляційний перегляд рішення суду першої інстанції у відповідній частині.

Керуючись статтями 2, 12, 17, 260, 261, 389, 400 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

у х в а л и в :

1. Відмовити у задоволенні клопотань ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі.

2. Закрити касаційне провадження за касаційними скаргами ОСОБА_3 та ОСОБА_1 щодо перегляду рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської областівід 24 серпня 2023 року в частині задоволення позову про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 .

3. Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат
Судді Д. А. Гудима
І. О. Дундар
Є. В. Краснощоков
П. І. Пархоменко