Справа № 148/433/25
Провадження №2-н/148/14/25
У Х В А ЛА
про відмову у видачі судового наказу
25 лютого 2025 року м. Тульчин
Суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Ковганич С.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 ,
В С Т А Н О В И В:
Заявник звернулась до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 .
Дослідивши заяву та додані до неї документи, вважаю, що у видачі судового наказу слід відмовити, виходячи з наступних підстав.
Згідно ч.2 ст.167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.
Тобто, однією з необхідних умов звернення до суду із заявою про видачу судового наказу є те, що вимога про стягнення аліментів не повинна бути пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.
Беручи до уваги той факт, що заявник у заяві вказала, що вона з боржником перебувала у фактичних шлюбних відносинах, тому відомості про батька могли бути внесені на підставі ст.126 або 135 СК України, що в свою чергу може бути пов`язане із встановленням чи оспорюванням батьківства.
Слід зазначити, що відповідних доказів, які б підтверджували батьківство боржника у відношенні до дитини, зокрема, повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження ОСОБА_3 або ж копії актового запису №27 від 02.03.2021 про його народження, де вказана підстава внесення відповідного запису та містяться відомості про батька, заявником до матеріалів справи не долучено, що позбавляє суд можливості визначити його батьківство або його відсутність у відношенні до дитини.
Приписами п.3 ч.1 ст.165 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу у разі, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст.161 ЦПК України.
З урахуванням викладеного, беручи до уваги, що батьківство боржника у відношенні до дитини не підтверджено, приходжу до висновку, що заявником заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст.161 ЦПК України, а тому вважаю необхідним відмовити у видачі судового наказу на підставі п.3 ч.1 ст.165 ЦПК України.
Згідно ч.2 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п.3 ч.1 ст.165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявниця у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.
На підставі викладеного та керуючись п.3 ч.1 ст.165, ст.166, 167 ЦПК України, суддя,-
П О С Т А Н О В И В:
Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 .
Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.
Копію ухвали для відома надіслати заявнику.
Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: