Провадження №: 2-о/755/197/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" лютого 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді - Марфіної Н.В.,

за участі секретаря - Лазоришин А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за заявою керівника Дніпровської окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради, заінтересована особа: Дніпровська районна в місті Києві державна адміністрація, про визнання спадщини відумерлою, -

у с т а н о в и в :

23.08.2024 року керівник Дніпровської окружної прокуратури міста Києва звернувся до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою, в якій просить визнати квартиру АДРЕСА_1 відумерлою спадщиною після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та передати її територіальній громади м. Києва в особі Київської міської ради.

Вимоги заяви мотивовано тим, що приблизно ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Причина смерті не встановлена через гнилісні зміни трупа; паспорт померлої особи не здано; витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання не видано; заявником щодо реєстрації смерті був співробітник Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_2 . Померлій на праві приватної власності належала квартира АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності. Право власності на квартиру зареєстроване КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації»; запис про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутній. У вказаній квартирі було зареєстровано дві особи: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 19.09.1984 по 26.04.2023; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 04.08.1992 по цей час. За даними ЖБК «Арсеналець-10» на теперішній час в квартирі ніхто не проживає; квартира не використовується та опечатана співробітниками поліції; борг за житлово-комунальні послуги становить 28 тис. грн.; борг за послуги водопостачання та водовідведення становить 42 тис. грн.; ЖБК «Арсеналець-10» не заперечує проти визнання квартири відумерлою спадщиною. За даними відділу державної реєстрації актів цивільного стану виявлено; актовий запис про народження ОСОБА_4 ; актовий запис про шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 18.01.1975 р.; актовий запис про народження ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 ;и актовий запис про смерть ОСОБА_1 від 26.04.2023 року. Шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 розірваний 26.05.1983 року, а ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 . Таким чином, відсутні особи, які є родичами або членами сім`ї померлої ОСОБА_1 . У спадковому реєстрі інформація щодо ОСОБА_1 відсутня. Спадкоємці за заповітом та за законом після смерті ОСОБА_1 відсутні.

Ухвалою суду від 23.08.2024 року відкрите провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами окремого провадження.

19.09.2024 року до суду надійшли письмові пояснення заінтересованої особи Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, у яких представник вказує, що заінтересована особа підтримує вимоги заяви про визнання спадщини відумерлою.

04.10.2024 року до суду надійшли письмові пояснення Київської міської ради, у яких представник органу місцевого самоврядування зазначає, що Київська міська рада підтримує заяву керівника Дніпровської окружної прокуратури міста Києва про визнання спадщини відумерлою.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі наявні у справі докази кожен окремо та в їх взаємозв`язку і сукупності, приходить до висновку про те, що заява про визнання спадщини відумерлою підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Як убачається з матеріалів справи, приблизно ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_1 , що підтверджується копією актового запису про смерть (а.с. 11).

За змістом копії свідоцтва про право власності від 26.05.2005 року та листа КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 25.05.2023 року, померлій на праві власності належала квартира АДРЕСА_1 (а.с. 14-16).

Право власності на зазначену квартиру в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не зареєстроване (а.с. 12-13).

Згідно витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва, за період 01.09.2022 - 02.08.2024 у квартирі було зареєстровано дві особи: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 19.09.1984 по 26.04.2023; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 04.08.1992 по теперішній час (а.с. 20-21).

Убачається, що ОСОБА_1 мала дошлюбне прізвище « ОСОБА_7 »; 18.01.1975 року вона зареєстровала шлюб з ОСОБА_5 , який був розірваний 26.01.1983 року. Від вказаного шлюбу народилась ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , тобто до часу смерті її матері ОСОБА_1 (а.с. 25-27).

За життя ОСОБА_1 заповіту стосовно належного їй майна не складала, будь-які особи із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_1 до органів нотаріату не звертались (а.с. 28-31).

Убачається, що після смерті доньки ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , будь-які особи із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 до органів нотаріату не звертались. За життя ОСОБА_3 заповіту не складала (а.с. 74-77).

Отже, відсутні особи, які б могли претендувати на майно померлої ОСОБА_1 за правом представлення.

Відповідно до статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно із статтею 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті на життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За змістом статті 1272 ЦК України спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Згідно зі статтею 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини.

Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Територіальна громада, яка стала власником відумерлого майна, зобов`язана задовольнити вимоги кредиторів спадкодавця, що заявлені відповідно до статті 1231 цього Кодексу.

Спадщина, не прийнята спадкоємцями, охороняється до визнання її відумерлою відповідно до статті 1238 цього Кодексу.

Відповідно до статті 334 ЦПК України заява про визнання спадщини відумерлою у випадках, встановлених Цивільним кодексом України, подається до суду за місцем відкриття спадщини або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини.

Згідно зі статтею 335 ЦПК України у заяві про визнання спадщини відумерлою мають бути зазначені відомості про час і місце відкриття спадщини, про майно, що становить спадщину, а також докази, які свідчать про належність цього майна спадкодавцю, про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття.

За змістом статті 337 ЦПК України справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обов`язковою участю заявника та з обов`язковим повідомленням усіх заінтересованих осіб.

Справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обов`язковим залученням до участі у справі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини та (або) за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини.

Відповідно до статті 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

Таким чином, залишена після смерті ОСОБА_1 спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 , має бути визнана відумерлою спадщиною і перейти у власність територіальної громади міста Києва.

Відповідно до ст. 131-1 Конституції України представництво інтересів держави у суді покладається на органи прокуратури.

Згідно з ч.3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до ч. 4 ст. 56 Цивільного процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Враховуючи викладене, органом, уповноваженим здійснювати відповідні функції у спірних відносинах є Київська міська рада як розпорядник майна територіальної громади міста Києва.

Разом з цим, прокуратурою встановлено неналежне виконання Київською міською радою повноважень щодо контролю за використанням комунального майна.

Так, Київською міською радою та/або її виконавчими органами станом на день подання позову вказаний обов`язок не виконаний, не вжито заходів щодо оформлення права власності на вказане майно. Враховуючи це, існує ризик безконтрольного використання або заволодіння квартирою незаконним шляхом, враховуючи непоодинокі квартирні шахрайства у столиці із майном померлих, які не мають спадкоємців.

Зокрема місцева прокуратура листом від 15 грудня 2023 року № 50-9462ВИХ-23 звернулась до Київської міської ради із відповідним повідомлення, згідно ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», про можливість самостійного звернення до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою.

Однак, у відповідь листом від 28 грудня 2023 року №056-6615 Департамент будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), який є уповноваженим органом, що здійснює представництво Київської міської ради у судових установах (згідно Порядку роботи з позовними заявами, рішеннями суду у справах, стороною яких є Київська міська рада, Київський міський голова та заступник міського голови - секретар Київради, затвердженого розпорядженням Київського міського голови від 17.11.2011 №225), повідомив місцеву прокуратуру про те, що лише з листа Дніпровської окружної прокуратури міста Києва стало відомо про вказані у листі обставини, просив вжити заходи цивільно-правового характеру в інтересах територіальної громади та звернутися із відповідною заявою до суду саме місцеву прокуратуру, що свідчить про те, що відповідні органи місцевого самоврядування та державної влади міста Києва не здійснюють у повній мірі свої повноваження щодо захисту інтересів територіальної громади на спірний об`єкт нерухомого майна.

Вказане свідчить про самоусунення відповідних органів місцевого самоврядування столиці від дієвого захисту майнових інтересів територіальної громади міста Києва.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про прокуратуру» право подання позовної заяви в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам регіональних та місцевих прокуратур, їх першим заступникам та заступникам.

Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих учасниками справи доказів, які оцінені судом в їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку про законність, обґрунтованість та правомірність заяви Дніпровської окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради про визнання спадщини залишеної після смерті ОСОБА_1 у вигляді квартири АДРЕСА_1 , відумерлою, у зв`язку з чим така заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1220, 1222, 1270, 1272, 1277 ЦК України, ст.ст. 2, 12, 13, 76-81, 89, 247, 258-259, 263-265, 268, 293, 294, 334, 335, 337, 338, 354, 355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву керівника Дніпровської окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради, заінтересована особа: Дніпровська районна в місті Києві державна адміністрація, про визнання спадщини відумерлою - задовольнити.

Визнати квартиру АДРЕСА_1 відумерлою спадщиною, що відкрилась після смерті ОСОБА_1 , яка померла приблизно ІНФОРМАЦІЯ_1 , та передати її територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення складений 07.02.2025 року.

Учасники справи:

Дніпровська окружна прокуратура міста Києва (м. Київ, вул. Ю. Поправки, 14а,);

Київська міська рада (м. Київ, вул. Хрещатик, 36, );

Дніпровська районна в місті Києві державна адміністрація (м. Київ, бул-р Праці, 1/1, ).

Суддя -