Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/5239/24
Провадження №: 2/332/313/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2025 р. м.Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючої судді Ретинської Ю.І., за участю секретаря судового засідання Карліної А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Український графіт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Український графіт» в особі представника Смірнової І.Г. звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором безпроцентної цільової позики № 804/2290007/10 від 17.02.2022. Відповідно до умов вказаного договору відповідачу надана позика в сумі 80000,00 гривень, яка перерахована на її поточний рахунок, відкритого в АТ «РайффайзенБанкАваль», нарахування відсотків або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування коштами не передбачено, позивальник має право повертати позику частинами до повного погашення, а також погасити позику достроково. Відповідачка отримала грошові кошти в сумі 80000 гривень та зобов`язалася погашати борг рівними частинами щомісячно шляхом утримання з її заробітної плати, починаючи з березня 2022 року та провести повне погашення до березня 2024 року, при звільненні з підприємства у разі неповернення позичальником суми грошових коштів позикодавець утримує неповернені на день звернення кошти з сум, належних позичальнику від підприємства при звільненні, а у разі якщо цих коштів буде недостатньо, позикодавець повідомляє в письмовій формі позичальнику суму неповернутих коштів, а позичальник вносить цю суму в касу позикодавця протягом одного місяця з дня звільнення. 16.07.2024 відповідачку було звільнено за п.1 ст.36 КЗпП України. При здійсненні остаточного розрахунку з відповідачки було утримано 2572,54 грн. в рахунок погашення позики. В період з березня 2022 року по липень 2024 рік відповідачем погашена заборгованість в сумі 15759,96 гривень. Суму неповернутого залишку позики при звільненні відповідач не сплатила у зв`язку із чим утворилася заборгованість в розмірі 64240,04 грн. 16.07.2024 позивачем на адресу ОСОБА_1 була направлена вимога про погашення заборгованості в сумі 64240,04 гривні та нагадування про необхідність погасити борг до 16.08.2024, проте заборгованість погашена не була, що свідчить про порушення ОСОБА_1 умов договору. Позивач просить стягнути з відповідачки суму заборгованості 64240,04 грн, та судові витрати в розмірі 3028,00 грн судового збору.

Ухвалою суду від 23 вересня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи.

Сторони в судове засідання не з`явились. Представник ПрАТ «Український графіт» надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, у заяві зазначено що заборгованість утворилася через важкі сімейні обставини та скрутне матеріальне становище. Позовні вимоги визнає у повному обсязі.

У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Судом встановлено, 16.02.2022 ОСОБА_1 звернулася до генерального директора ПрАТ «УКРГРАФІТ» Кутузова С.В. із заявою про надання їй коштів в сумі 80000 гривень для поліпшення житлових умов у зв`язку із придбанням житла.

17.02.2022 між ПрАТ «УКРГРАФІТ» та ОСОБА_1 укладено договір безпроцентної цільової позики № 804/2290007/10, відповідно до умов якого відповідач надана позика в сумі 80000 гривень (підпункт 2.1 пункту 2) шляхом перерахування коштів на її поточний рахунок в АТ «РайффайзенБанкАваль» (підпункт 3.3 пункту 3), починаючи з березня 2022 року протягом 24-х місяців відповідач зобов`язався виплачувати позивачу суму отриманої позики (підпункт 4.1 пункту 4) з наданням можливості повертати позику частинами або погасити її достроково (підпункт 4.2 пункту 4), при звільненні відповідача з підприємства неповернену суму грошових коштів позивач утримує з сум належних відповідачу при звільненні, а у разі якщо їх буде недостатньо позивач повідомляє відповідача в письмовій формі про суму неповернутих коштів, а відповідач вносить цю суму в касу позивача протягом одного місяців з дня звільнення (підпункт 4.3 пункт 4).

Отримання відповідачкою коштів в сумі 80000 гривень підтверджується платіжною інструкцією № 397 від 18.02.2022.

Зобов`язанням про повернення грошових коштів від 17.02.2022 також підтверджується, що відповідачка зобов`язалася погашати борг щомісячно рівними частинами, шляхом утримання з її заробітної плати, починаючи з березня 2022 року до березня 2024 року.

Відповідно до розрахункових листів в період з березня 2022 року до квітня 2022 року із заробітної плати ОСОБА_1 в рахунок погашення позики утримано 13187,42 гривень.

Наказом ПрАТ «УКРГРАФІТ» від 12.07.2024 № 1537п «Про звільнення з роботи» старшого табельника цеху випалювання №3 ОСОБА_1 звільнено 16.07.2024 за угодою сторін на підставі пункту 1 статті 36 КЗпП України.

Згідно з розрахунковим листом за липень 2024 рік при звільненні ОСОБА_1 з ПрАТ «УКРАЇНСЬКИЙ ГРАФІТ» з неї утримано коштів в рахунок погашення позики в сумі 2572,54 гривень.

Відповідно до вимоги про погашення заборгованості від 16.07.2024 № 16/1903 та повідомлення про нараховані та утриманні суми при звільненні від 16.07.2024 № 16/1904, фіскального чеку, реєстру та трекінгу Укрпошти відповідачку повідомлено про розмір заборгованості в сумі 64240,04 гривні, який необхідно сплатити до 16.08.2024, отримане нею особисто 26.07.2024.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно зі статтею 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти: 1) правочини між юридичними особами; 2) правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; 3) правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; 4) інші правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з частиною першою статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Частиною другою статті 1048 ЦК України договір позики вважається безпроцентним, якщо: 1) він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п`ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов`язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін; 2) позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками.

Згідно з частиною першою,другою та третьою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості,такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтями 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Судом встановлено, що між сторонами укладено договір безпроцентної цільової позики № 804/2290007/10. відповідно до умов якого відповідачка отримала позику в сумі 80 000 гривень та зобов`язався починаючи з березня 2022 року протягом 24-х місяців виплачувати позивачу суму отриманої позики.

В період з березня 2022 року до грудня 2024 року з заробітної плати відповідачки утримано коштів в рахунок погашення боргу за договором позики 13187,42 гривень.

При звільненні з ПрАТ «УКРГРАФТ» з відповідачки утримано в погашення позики 2572,54 гривень.

Враховуючи те, відповідачкою повернуто позику в сумі 15759,96 гривень, нею частково виконано зобов`язання за договором позики. Проте залишок заборгованості за договором позики в сумі 64240,04 гривні відповідачкою у визначений даним договором строк не виплачений.

За таких обставин, а також зважаючи на визнання позовних вимог, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому позов необхідно задовольнити повністю та стягнути з відповідачки на користь позивача суму заборгованості в розмірі 64240,04 гривні.

Ставка судового збору за подання позовної заяви складає 3028,00 грн.

У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що передбачено частиною першою статті 142 ЦПК України.

Таким чином, необхідно повернути позивачу Приватному акціонерному товариству «Український графіт» з державного бюджету 50 відсотків сплаченого ним судового збору в сумі 1514,00 гривень.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК у зв`язку із задоволенням позову з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 50 відсотків сплаченого ним судового збору в сумі 1514,00 гривень.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Український графіт» задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКИЙ ГРАФІТ», (місцезнаходження: Північне шосе, буд. 20, м. Запоріжжя, код ЄДРПОУ 00196204) суму заборгованості за договором безпроцентної цільової позики № 804/2290007/10 від 17.02.2022 в розмірі 64240 (шістдесят чотири тисячі двісті сорок) гривень 04 копійки, а також судовий збір в розмірі 1514,00 гривень.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області повернути Концерну «Міські теплові мережі» (, місце знаходження: 69091,м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд.137) на наступні реквізити: рахунок № НОМЕР_2 в АТ «Райффайзен Банк» м.Київ, МФО 380805, ЄГРПОУ 00196204, ІПН 47, 50 відсотків від сплаченого судового збору, що становить 1514,00 грн, сплачений відповідно до платіжної інструкції № 16781 від 04 вересня 2024 року.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Ю.І. Ретинська