Провадження № 2/205/454/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Басової Н.В., за участю секретаря судового засідання Пєтіної К.М. ., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства « Страхова компанія «Євроінс Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 15 жовтня 2024 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеним позовом, у якому просив стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 23842.11 грн. та судові витрати по справі.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між 10.08.2020 року між ПАТ « Страхова компанія «Євроінс Україна» та ОСОБА_2 було укладено Договір обов`язкового страхування № 145680364.

01.12.2020 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу SKODA НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 та транспортного засобу FORD НОМЕР_2 , після чого останній залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідач своїми діями вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 124 та 122-4 КУпАП. Зазначені обставини підтверджуються постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22.07.2021 року по справі № 202/3944/21, за якою його визнано винним у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень.

Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не підлягають доказуванню при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Внаслідок зазначеної ДТП було пошкоджено застрахований т/з «SKODA» днз НОМЕР_1 .

На підставі страхового акту № 43468/21 ПрАТ « Євроінс Україна» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 13303.67 грн.

Також на підставі акту № 44756/21 ПрАТ « Євроінс Україна» здійснило доплату страхового відшкодування у розмірі 10538.44 грн.

Згідно з абзацом «в» п.п.38.1.1. п.38.1, ст. 38 ЗУ «Про ОСЦВП»: «Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

Факт самовільного залишення місця ДТП відповідачем підтверджується постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22.07.2021 року по справі № 202/3944/21, за якою його було визнано винним у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення за ст. 122-4 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 17 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі у спрощеному позовному провадженні та встановлено для відповідача п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подачі відзиву на позовну заяву.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, письмово просив розглядати справу без його участі, позов підтримав.

Відповідач письмово позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.08.2020 року між ПАТ « Страхова компанія «Євроінс Україна» та ОСОБА_2 було укладено Договір обов`язкового страхування № 145680364.

01.12.2020 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу SKODA НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 та транспортного засобу FORD НОМЕР_2 , після чого останній залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідач своїми діями вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 124 та 122-4 КУпАП. Зазначені обставини підтверджуються постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22.07.2021 року по справі № 202/3944/21, за якою його визнано винним у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень.

Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не підлягають доказуванню при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Внаслідок зазначеної ДТП було пошкоджено застрахований т/з «SKODA» днз НОМЕР_1 .

На підставі страхового акту № 43468/21 ПрАТ « Євроінс Україна» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 13303.67 грн.

Також на підставі акту № 44756/21 ПрАТ « Євроінс Україна» здійснило доплату страхового відшкодування у розмірі 10538.44 грн.

Таким чином, розмір відшкодування, яке підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає: 23842.11 грн.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою.

За загальними правилами, зазначеними вище, тягар цивільної відповідальності у таких випадках має нести винна у завданні шкоди особа, якою є водій автомобіля чи особа, яка на відповідній правовій підставі керувала автомобілем та з вини якої сталась ДТП.

Положення ч. 6 ст. 82 ЦПК України фактично позбавляють особу, вину якої встановлено вироком у кримінальному провадженні або постановою у справі про адміністративне правопорушення, можливості спростувати наявність такої вини.

Таким чином, вина відповідача у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 статті 1187 ЦК України, передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортнимзасобом, механізмом, іншим об`єктом,використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

У відповідності до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Оскільки відповідач не відшкодував шкоду в добровільному порядку та згідно з положеннями ст. ст. 993, 1187, 1194 ЦК України позивач отримав право вимоги на таке відшкодування.

Згідно ч. ч. 1, 5ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог ПрАТ «СК «Євроінс Україна».

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3028.00 грн.

Керуючись ст. ст. 12,19, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» (місце знаходження , 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 102, 8) до ОСОБА_1 ( місце проживання АДРЕСА_1 )про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 23842.11 грн грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 3028, 00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після завершена апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Басова