справа № 691/1007/24
провадження № 2/691/109/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

В складі :

головуючого судді Савенко О.М.

за участю секретаря судових засідань Шмунь Н.В.

сторони судового провадження:

позивач ОСОБА_1

представник відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Городище Черкаської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення суми авансу,-

встановив :

ОСОБА_1 звернулася в Городищенський районний суд Черкаської області з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення суми авансу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що 21 грудня 2021 року між нею та ОСОБА_3 було укладено усний попередній договір за яким, в подальшому, він мав укласти з нею договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , посвідчивши його в нотаріальному порядку, продавши квартиру за 4500 доларів США. На виконання домовленостей, 21 грудня 2021 року передала ОСОБА_3 частину коштів, в якості авансу, в сумі 1000 доларів США, що було посвідчено письмовою розпискою, згідно якої, ОСОБА_3 підтвердив факт отримання від неї коштів в сумі 1000 доларів США в якості завдатку за продаж вище вказаної квартири. Справжність підпису ОСОБА_3 посвідчено секретарем Мліївської сільської ради Черкаського району Черкаської області Гладкою Ю.О., реєстр № 277. Остільки мала намір купити зазначену квартиру, то за згодою ОСОБА_3 , 17 січня 2022 року заселилася до його квартири, де прожила з своїм чоловіком до березня 2022 року. В подальшому її сімейні плани змінилися, тому повідомила ОСОБА_3 , що не буде купувати в нього квартиру та в березні 2022 року з чоловіком виселилися із квартири. Як попередній, так і основний договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , між нею і ОСОБА_3 не укладалися. Кошти в сумі 1000 доларів США, які від неї отримав ОСОБА_3 є авансом, які напротязі більше двох років він їй не повертає та ухиляється від зустрічей та розмов з нею, в тому числі і по телефону. 23 липня 2024 року звернулася з письмовою вимогою до ОСОБА_3 про повернення коштів в сумі 1000 доларів США та просила повернути до 23 серпня 2024 року. Зазначену вимогу ОСОБА_3 отримав 26 липня 2024 року, та яку залишив без виконання. Для захисту своїх порушених прав, прийняла рішення звернутися до суду.

Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 25 липня 2024 року у цивільній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання з викликом сторін до суду, з наданням відповідачу часу для подачі відзиву та пред`явлення зустрічного позову (а.с.15).

В підготовчому засіданні 06 грудня 2024 року постановлено ухвалу суду про закриття підготовчого провадження та призначення судового розгляду (а.с.41).

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила, що, маючи на меті придбати житло у відповідача ОСОБА_3 у виді квартири АДРЕСА_1 , сплатила йому 1000 доларів США завдатку, про що його дружиною була власноручно написана розписка про отримання та яка була посвідчена секретарем Мліївської сільської ради Черкаського району Черкаської області Гладкою Ю.О., реєстр № 277. Разом із своїм чоловіком проживала у квартирі з 17 січня 2022 року до березня 2022 року. У зв`язку із зміною сімейних обставин, змушена була із сім`єю виселитися із квартири. Остільки плани змінилися, потреба у придбанні житла відпала. За період проживання у вказаній квартирі, нічого не пошкодила. Неодноразово зверталася до відповідача з проханням, що він повернув завдаток. На її звернення ОСОБА_3 не реагував. Направлена нею 23 липня 2024 року письмова вимога на його адресу, залишилася без виконання. Просила стягнути з відповідача сплачений нею завдаток у розмірі, відповідно до курсу валют на день звернення до суду з позовом, а саме на 04 вересня 2024 року, офіційний курс 1 долара США становив 41,2640 грн..

Відповідач ОСОБА_3 , інформований, у судове засідання не прибув. Участь взяв представник позивача, адвокат Салій С.А., який повідомив, що відповідач позовні вимоги не визнає, та просить суд відмовити у їх задоволенні, остільки оформлення договору купівлі-продажу квартири не відбулося з вини позивача, ним були виконано взяті на себе попередні домовленості за розпискою.

Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, заслухавши сторони, які взяли участь в судовому засіданні, враховуючи належне повідомлення відповідача, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав.

Частиною 1 ст.16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.6 Європейської Конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13, зазначеної Конвенції, на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.546 ЦК України завдаток є одним із видів забезпечення виконання зобов`язання.

Поняття завдатку визначено у статті 570 ЦК України, відповідно до положень якої завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом (ст.570 ЦК України).

У розумінні поняття завдатку, такий виконує наступні функції: 1) платіжну, яка полягає у тому, що завдаток видається у рахунок належних з боржника за договором платежів (тобто, завдаток є частиною суми, яку боржник зобов`язаний сплатити кредитору за основним договором; 2) забезпечувальну, яка проявляється в тому, що видача завдатку стимулює боржника до належного виконання основного зобов`язання, оскільки у разі порушення забезпеченого завдатком зобов`язання з вини боржника завдаток залишається у кредитора (абз.1 ч.1 ст.571 ЦК); водночас стимулююча дія завдатку певною мірою спрямована і на кредитора, який у разі порушення основного зобов`язання з його вини повинен повернути боржникові завдаток і додатково сплатити суму у розмірі завдатку чи його вартості (абз.2 ч.1 ст.571 ЦК); 3) підтверджувальну, суть якої зводиться до того, що видача завдатку засвідчує факт укладення основного договору.

Внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце лише у випадку наявності зобов`язання, яке повинно було виникати на підставі договору купівлі-продажу нерухомості.

Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Судом встановлено і підтверджується доказами у справі, та поясненнями сторін, що згідно посвідки на постійне проживання Серії НОМЕР_1 , позивач ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою Росії, зареєстроване місце проживання в Україні АДРЕСА_2 (а.с.6-7). Як вбачається із розписки від 21 грудня 2021 року, засвідчена секретарем виконавчого комітету Мліївської сільської ради Черкаського району Черкаської області Гладкою Ю.О, у реєстрі за №277, відповідач ОСОБА_3 отримав від позивача ОСОБА_1 задаток за квартиру АДРЕСА_1 , в сумі 1000 доларів США (а.с.8). Відповідно до інформаційної довідки офіційного курсу валют Національного Банку України на 21 грудня 2021 року, курс 1 долара США становив 27,2846 грн. (а.с.9). Згідно пояснень позивача ОСОБА_1 , за згодою ОСОБА_3 , 17 січня 2022 року заселилася до його квартири АДРЕСА_1 , де прожила разом з чоловіком до березня 2022 року, та у зв`язку із зміною сімейних обставин, із вказаного житла виселилися. Не маючи на меті, в подальшому придбавати квартиру у відповідача ОСОБА_3 , звернулася до нього з проханням, щоб він повернув сплачені нею кошти у виді авансу в розмірі 1000 доларів США. На неодноразові її прохання, відповідач ніяких дій не вчиняв. 26 липня 2024 року, рекомендованим повідомленням направила вимогу відповідачу ОСОБА_3 , яку він залишив без виконання, що підтверджується вимогою від 23 липня 2024 року, рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 26 липня 2024 року №061 (а.с.10-11). На день звернення позивача до Городищенського районного суду Черкаської області, відповідно до інформаційної довідки офіційного курсу валют Національного Банку України на 04 вересня 2024 року, курс 1 долара США становив 41,2640 грн. (а.с.12). В судовому засіданні досліджено наданий і письмовий доказ відповідача ОСОБА_3 у виді розписки ОСОБА_1 від 21 грудня 2021 року, за змістом якої вбачається, що вона передала відповідачу завдаток за купівлю квартири АДРЕСА_1 , в сумі 1000 доларів США, та зобов`язується виплатити повну вартість квартири в сумі 3500 доларів США до 1 вересня 2022 року (а.с.32). Вказана розписка засвідчена секретарем виконавчого комітету Мліївської сільської ради Черкаського району Черкаської області Гладкою Ю.О, у реєстрі за №276 (а.с.32).

Як слідує з пояснень сторін та встановлено судом, основний договір купівлі-продажу спірної квартири між сторонами укладено не було. Сума, яка названа в досліджених розписках завдатком, фактично є авансом, оскільки сторонами не дотримано умов, визначених статтею 570 ЦК України, а саме не укладено договору купівлі-продажу на виконання якого передано кошти.

Так, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом, ст. 570 ЦК України. За змістом норм ЦК України завдаток є доказом існування зобов`язання, виконує платіжну функцію та є способом забезпечення виконання зобов`язання. Згідно з положеннями статей 546, 548 ЦК України завдатком може бути забезпечене лише дійсне зобов`язання, яке випливає із договору, укладеного сторонами.

Частина 2 ст. 570 ЦК України встановлює презумпцію авансу, так як на відміну від завдатку аванс це лише спосіб платежу, він не виконує забезпечувальної функції за правилами ч.1 ст. 546 ЦК України, а виконує функцію попередньої оплати.

З цього випливає, що коли сторони хочуть визначити, що сплачена сума є завдатком, вони мають здійснити наступне: між сторонами має бути укладений договір, яким передбачаються зобов`язання сторін (сплата коштів боржником, та передання майна, надання послуг, тощо кредитором), тобто це не може бути попередній договір, про укладення у майбутньому основного договору, це має бути саме основний договір, в іншому випадку сплачена сума коштів вважатиметься авансом; форма домовленості про сплату завдатку має бути письмова, сторони можуть укласти окремо договір завдатку або передбачити його умови в основному договорі; сторони мають прямо зазначити, що сума грошей, яка сплачується боржником у рахунок майбутніх платежів є завдатком. Таким чином, за умови відсутності хоча б одного з трьох вищенаведених критеріїв відмінності передані однією стороною другій стороні грошові суми у рахунок належних за договором платежів є не завдатком, а авансом.

Договір купівлі-продажу квартири між сторонами укладено не було, доказів ухилення відповідача від укладання договору суду не надано, тому передані позивачем грошові кошти не можуть вважатись завдатком, вони є авансом, який підлягає поверненню у зв`язку із не укладенням договору купівлі-продажу незалежно від того, з чиєї вини він не був укладений.

Суттєва відмінність авансу від завдатку полягає в тому, що на аванс не покладено функцію забезпечувати взяте сторонами на себе зобов`язання незалежно від того, яка сторона відповідальна за невиконання зобов`язання, той хто отримав аванс, повинен його повернути.

Передані позивачем кошти є авансом, сторони не уклали та не оформили договір чи попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна за формою, передбаченою ст. 657 ЦК України; одна сторона відмовилися від майбутнього укладення договору, однак особа, яка отримала грошову суму, відмовляється від повернення безпідставно отриманого, а тому такі кошти, незалежно від поведінки та вини будь-якої зі сторін, повинні бути повернуті власнику в тому розмірі, в якому вони надавались. Оскільки договір купівлі-продажу квартири, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами у справі укладено не було, а сторони лише домовилися укласти такий договір в майбутньому, тому передані позивачем відповідачу гроші є авансом, який підлягає поверненню позивачу.

Суд вважає, що позивачем було передано відповідачу ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 1000 доларів США саме в якості авансу за продаж квартири. Оскільки договір між сторонами не укладався, продаж квартири не відбувся, договір щодо завдатку у належній формі не оформлено, відповідно, передані кошти не виконують забезпечувальну функцію, правові наслідки статті 571 ЦК України в даному випадку не застосовуються - а відтак сума отриманого відповідачем авансу підлягає поверненню.

Будь-яких заперечень від відповідача на адресу суду щодо протилежного , а саме не отримання цих коштів, отримання їх в меншій сумі чи за іншою правовою природою - не надходило.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, Верховний Суд неодноразово роз`яснював, що зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: набуття або збереження майна, набуття або збереження за рахунок іншої особи; відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в незаборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема, внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

Верховний Суд дійшов висновку, що для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося.

Суд касаційної інстанції зазначив, що у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, якщо така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена, або була відсутня взагалі.

Згідно вище наведеного, отримані від позивача кошти за договором завдатку не були безпідставно набутим майном відповідача.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

За таких обставин, суд вважає за можливе застосувати до вирішення заявлених позовних вимог належну правову підставу, яка відповідає дійсним правовідносинам сторін, остільки позовна заява містить посилання на положення цивільного законодавства щодо правової природи завдатку та авансу.

Якщо в зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, що в разі наявності спору між сторонами та його вирішення судом відповідає дню виконання судового рішення. Такий висновок зробила Велика Палата Верховного Суду.

За змістом ч. 2 ст. 533 ЦК України сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Спеціального порядку визначення суми, яка підлягає сплаті у гривнях, сторони в укладеному ними договорі не погодили.

Велика Палата Верховного Суду виснувала, що якщо в зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, що в разі наявності спору між сторонами та його вирішення судом відповідає дню виконання судового рішення.

Водночас при стягненні судом заборгованості в еквіваленті іноземної валюти за курсом Національного Банку України на день виконання рішення в судовому рішенні зазначається лише одна сума боргу (в іноземній валюті), а сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається державним/приватним виконавцем на момент здійснення боржником платежу під час виконання судового рішення, постанова Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у справі № 500/5194/16 (провадження № 14-81цс24)

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, належні докази виконання відповідачем свого зобов`язання перед позивачем відсутні, а відтак позивачу необхідно повернути суму авансу у розмірі 1000 доларів США за офіційним курсом Національного Банку України, встановленим для відповідної валюти на день платежу, що відповідає дню виконання судового рішення.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача судових витрат, пов`язаних з оплатою судового збору. Згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № від 04 вересня 2024 року, позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 грн. за розгляд цивільної справи судом з позовною вимогою майнового характеру.

Згідно ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі: задоволення позову - на відповідача; відмови в позові - на позивача; часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З вище наведенного вбачається, що позивачем надано докази та документально підтверджено витрати по сплаті судового збору, які підлягають до задоволення.

Позов підтверджується: копією посвідки на постійне проживання Серії НОМЕР_1 ; копією розписки від 21 грудня 2021 року, засвідчену секретарем виконавчого комітету Мліївської сільської ради Черкаського району Черкаської області Гладкою Ю.О, у реєстрі за №277; копією інформаційної довідки офіційного курсу валют Національного Банку України станом на 21 грудня 2021 року; копією вимоги від 23 липня 2024 року; копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 26 липня 2024 року №061; копією інформаційної довідки офіційного курсу валют Національного Банку України станом на 04 вересня 2024 року; копією розписки ОСОБА_1 від 21 грудня 2021 року, засвідченою секретарем виконавчого комітету Мліївської сільської ради Черкаського району Черкаської області Гладкою Ю.О, у реєстрі за №276; квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № від 04 вересня 2024 року про сплату судового збору.

Керуючись ст.ст.2, 3, 4, 5, 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 83, 141, 263, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 546, 548, 570, 657, 1212 ЦК України, суд, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення суми авансу - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце реєстрації АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце реєстрації АДРЕСА_2 , в якості авансового платежу кошти в розмірі 1 000 (одна тисяча) доларів США, які підлягать сплаті в гривнях за офіційним курсом Національного Банку України, встановленим для відповідної валюти на день платежу, який відповідає дню виконання судового рішення.

Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце реєстрації АДРЕСА_3 , судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце реєстрації АДРЕСА_2 .

Копію рішення суду направити відповідачу, для відому.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи можуть ознайомитись з текстом судового рішення, в електронній формі, на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень в мережі Інтернет - https://gd. ck. court. gov. ua.

Відомості про сторін:

Позивач: особа 1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце реєстрації АДРЕСА_2 .

Відповідач : особа 2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце реєстрації АДРЕСА_3 .

Представник відповідача: особа 3 - адвокат Салій Сергій Антонович, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Серії ЧК №000667 від 01 грудня 2016 року, юридична адреса м.Городище вул.Миру, №50 Черкаської області.

Суддя О. М. Савенко