Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/692/25
Провадження № 2-н/553/452/2025
У Х В А Л А

Іменем України

24.02.2025м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду міста Полтави Тимчук Р.І., розглянувши заяву АТ «ОГС «Полтавагаз» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу, -

ВСТАНОВИВ:

Представник АТ «ОГС «Полтавагаз» звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу, за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.03.2023 по 01.02.2025 у розмірі 6551,77 грн., та суми судового збору у розмірі 302,80 грн.

Розглянувши надані матеріали, суд вбачає правові підстави для відмови у видачі судового наказу, виходячи з наступного.

За нормами ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених частиною 1статтею 161 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 160 ЦПК України, із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

Відповідно до ст. 162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Зі змісту ч. 9 ст. 165 ЦПК України вбачається, що у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Аналізуючи положення вказаної процесуальної норми закону, суд вважає, що дана норма є спеціальною, якою встановлена окрема імперативна підстава для відмови у видачі судового наказу, що не суперечить положенням ст. 162 ЦПК України, оскільки йдеться не про порушення правил підсудності, а про неможливість отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) боржника (фізичної особи).

Отже, зважаючи на визначений процесуальним законом порядок розгляду та звернення до виконання судового наказу, обов`язковою умовою для його видачі є встановлення зареєстрованого місця проживання фізичної особи - боржника.

Відповідно до отриманої судом 24.02.2025 року відповіді № 1141136 з Єдиного державного демографічного реєстру, встановлено, що відомості щодо реєстрації ОСОБА_1 не знайдено.

Відповідно до отриманої судом 24.02.2025 року відповіді № 1141172 з Єдиного державного демографічного реєстру, встановлено, що відомості щодо реєстрації ОСОБА_2 не знайдено.

Враховуючи вищевикладене, оскільки отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суддя приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу.

Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру, встановлено, що боржник ОСОБА_3 зареєстрована за іншою адресою: АДРЕСА_2 .

В матеріалах поданої заяви відсутній укладений договір за підписом сторін, так само відсутні й інші докази, які б підтверджували факт укладення відповідного договору за адресою АДРЕСА_1 , а також доказів перебування станом на момент звернення до суду (21.02.2025 року) у власності ОСОБА_3 квартири за вказаною адресою, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 165 Цивільного процесуального кодексу України, у разі якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Разом з тим, відмова у видачі судового наказу не перешкоджає заявнику звернутись до суду з позовом до боржників про стягнення заборгованості.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 27, 160-166, 258, 260, 261, 353-355 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою АТ «ОГС «Полтавагаз» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої ч. 9 ст. 165 ЦПК України не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Р. І. Тимчук