Справа № 452/25/25
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"03" лютого 2025 р. м. Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючого судді Казана І.С.,
при секретарі Кафтан О.Ю.,
із участю: позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
представника позивачів адвоката Пастушок Л.М.,
представника відповідача ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області про витребування майна з чужого незаконного володіння, -
Позивачі звернулися до суду із вказаним позовом. Свої вимоги мотивують тим, що в період із 1993р. по 1995р. був розроблений та погоджений Проект роздержавлення і приватизації земель Чайковицької та Колбаєвицької спілки власників селянських господарств Чайковицької сільської ради народних депутатів Самбірського району Львівської області, що був схвалений трудовим колективом підприємства; 21 квітня 1997 року Розпорядженням Голови Самбірської районної державної адміністрації №262 «Про видачу сертифікатів на право на земельну частку (пай) особам, що мають право на середню земельну частку згідно ст. 6 Земельного кодексу України по Чайковицькій сільській раді» Колбаєвицькій спілці власників селянських господарств затверджено середню земельну частку (пай) у розмірі 2,76 умовних кадастрових гектарах; крім того зобов`язано Відділ земельних ресурсів району зареєструвати і видати сертифікати на право на земельну частку (пай) громадянам України особам, що мають право на середню земельну частку; 5 травня 2001 року Розпорядженням Голови Самбірської районної державної адміністрації №312 «Про надання дозволу на складання проекту відведення земельної частки (паю) та безоплатну передачу у приватну власність земельних часток паїв громадянам Стрілковицької, Чайковицької, Садковицької, Ралівської, Вільшаницької, Верховецької та Михайлевицької сільських рад для ведення особистого підсобного господарства позивачам ОСОБА_5 та ОСОБА_7 передано безоплатно у приватну власність земельні ділянки та виготовлено Державні акти на право приватної власності на землю; ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 отримали Державні акти на право приватної власності на землю на підставі рішення Чайковицької сільської ради Самбірського району Львівської області.
ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті котрого земельну ділянку успадкував його брат ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом; ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті котрої спадкоємцем усього її майна є дочка ОСОБА_6 .
У судовому засіданні позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_11 та їх представник-адвокат Пастушок Л.М. в тому числі від імені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 позов підтримали та просили такий задовольнити, посилаючись на викладені обставини у зверненні до суду.
Представник відповідача Рудківської міської ради Самбірського району Павліш Р.І у судовому засіданні позов визнала та зазначила, що позивачі мають право на спірні земельні ділянки, оскільки такі були передані їм в порядку безоплатної приватизації, однак під час проведення інвентаризації земель були віднесені до комунальної власності, так як право приватної власності не було зареєстроване відповідно до діючого сьогодні законодавства; не заперечувала проти витребування земель із володіння міської ради, оскільки це є єдиним способом захисту власників земельних ділянок.
Заслухавши пояснення сторін, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами суд уважає, що позов слід задовольнити повністю із наступних підстав:
Згідно ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Тому до ухвалення судового рішення сторонам роз`яснено наслідки відповідної процесуальної дії.
Частиною першою статті 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Ефективним способом захисту права власника, який не є фактичним володільцем індивідуально-визначеного майна є звернення до суду з віндикаційним позовом до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, тобто з позовом про повернення майна із чужого незаконного володіння.
Згідно постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі №653/1096/16-ц метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно.
У Постанові від 29.05.2019 у справі №367/2022/15-ц Велика Палата Верховного Суду чітко вказала, що з огляду на приписи статей 387 і 388 Цивільного кодексу України помилковими є висновки суду першої інстанції щодо неможливості витребування власником земельних ділянок, які були поділені та/або об`єднані. Формування земельних ділянок їх володільцем, зокрема, внаслідок поділу та/або об`єднання, з присвоєнням їм кадастрових номерів, зміною інших характеристик, не впливає на можливість захисту права власності чи інших майнових прав у визначений цивільним законодавством спосіб.
Тому, враховуючи раніше наведене, виходячи із засад змагальності щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, диспозитивності цивільного судочинства, аналізуючи пояснення сторін, подані ними суду матеріали, характер і сутність правовідносин, що склалися між сторонами, суд прийшов до такого вирішення, що зазначений спосіб захисту права власності є вірним, оскільки власники фактично позбавлені можливості володіти і користуватися належними їм земельними ділянками, зокрема такі незаконно вибули з їх володіння, а тому позов слід задовольнити повністю та витребувати у Рудківської міської ради земельні ділянки позивачів.
Керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 13, 200, 206, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 задовольнити.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня складення 10 лютого 2025 року повного судового рішення.

Суддя