КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 756/6216/24 Головуючий у суді першої інстанції - Диба О.В.
Номер провадження № 22-ц/824/4089/2025 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Яворського М.А. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 01 жовтня 2024 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2023 року АТ «А-Банк» звернулось до суду з даним позовом, який мотивувало тим, що 22 березня 2021 року ОСОБА_1 приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в A-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку.

Так, на підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг вАТ «А-Банку» відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,4 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну карту.

Позивач вказував, що відповідно до п.п. 2.1.1.1.3 Умов та Правил, Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві.

Позивачем також було вказано, що всі основні умови кредитування були доведені відповідачу, про що свідчить його підпис в паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка».

Зазначав, що він обізнаний та погоджується із тим, що на суму фактично використаного кредитного ліміту (Кредиту) Банк нараховує відсотки. Відсотки нараховуються за кожен календарний день використання кредитного ліміту за процентними ставками, зазначеними в Тарифах, що підтверджується п. 2.1.4.3.2 Умовами та правилами надання банківських послуг.

Одночасно пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість здійснювати зміну Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому Банк, за винятком випадків зміни розміру наданого Кредиту (кредитного ліміту), зобов`язаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати Клієнта, зокрема у виписці по Картрахунку згідно з п. 1.1.3.1.10. цього Договору. Якщо протягом 7 днів Банк не одержав повідомлення від Клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що Клієнт приймає нові умови. Права зміни розміру наданого на платіжну картку Кредиту (кредитного ліміту) Банк залишає за собою в однобічному порядку, за власним рішенням Банку та без попереднього повідомлення Клієнта.

Позивач вказував, що він свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов Договору. Проте, відповідач не повернув своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором, тому у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав.

Таким чином, станом на 29 квітня 2024 року заборгованість відповідача перед банком становить 74 149,69 грн, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 48 322,77 грн та заборгованості по відсоткам у розмірі 25 826,92 грн.

З урахуванням викладеного, АТ «А-Банк» просило суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь вказану заборгованість та судові витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 01 жовтня 2024 року позовні вимоги АТ «А-Банк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «А-Банк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 22 березня 2021 у розмірі 74 149,69 грн, з яких заборгованість за кредитом у розмірі 48 322,77 грн, заборгованість по відсоткам за користування кредитом у розмірі 25 826,92 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028 грн.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, яку мотивовано тим, що судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення не було враховано правову позицію, викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17, відповідно до якої передбачено, що умови та правила про надання банківських послуг, які розміщені на інтернет сторінці банку не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані позичальником.

Доводами апеляційної скарги є також те, що підписана відповідачем анкета-заява не містить інформації щодо умов кредитування, зокрема, процентної ставки, її тип, порядок обчислення, інформації про наслідки прострочення виконання зобов`язання зі сплати платежів. Крім того, апелянт наголошує й на тому, що наявний в матеріалах справи паспорт споживчого кредиту не є належним доказом на підтвердження вимог про стягнення з відповідача відсотків за користування кредитними коштами.

В апеляційній скарзі апелянт також зазначає, що наданий банком розрахунок заборгованості не є тим первинним документом, що може підтверджувати наявність заборгованості відповідача перед банком, а тому не свідчить про наявність боргу.

Крім того, надана виписка про рух коштів по банківській платіжній картці в період з 28 березня 2021 року по 27 березня 2024 карткового рахунку списано 6 175,75 грн комісії за користування кредитом. Проте позивачем не надано доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх з відповідачем при укладенні кредитного договору, а матеріали позову не містять підтверджень, що саме додані до позовної заяви Умови та правил, відповідач розумів та ознайомився і погодився з ними, підписуючи Анкету - заяву про приєднання про Умови та правила надання банківських послуг.

Вважає, що оскільки позивач не зазначив перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються та за які встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту, відповідна умова кредиту є нікчемною відповідно до ч. 1 та 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Крім того, вказує, що згідно підписаної анкети, згідно якої вона отримала кредит у вигляді встановленого ліміту на картковий рахунок, в якій не передбачено сплату комісії за користування кредитом то суму комісії необхідно зараховувати як сплату тіла кредиту, відповідно зменшивши заборгованість за кредитним договором на вказану суму.

Враховуючи вищевикладене, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить апеляційний суд скасувати рішення Оболонського районного суду міста Києва від 01 жовтня 2024 року та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

24 грудня 2024 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника АТ «А-Банк» - Мальованого В.В., відповідно до якого просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні апеляційної скарги, а оскаржуване судового рішення просить залишити без змін.

В доводах відзиву на апеляційну скаргу зазначає, що відповідач в Анкеті - Заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг підтвердив під розпис факт ознайомлення з Умовами і Правилами надання банківських послуг та зобов`язався в подальшому регулярно знайомитись зі змінами до них, викладеними на сайті Банк.

Вказує, що з розрахунку заборгованості вбачається, що боржник користувався кредитом, а тому ознайомився з Умовами і Правилами надання банківських послуг і погодився з ними, оскільки даний кредитний договір є договором оферти. Наявна у позивача заборгованість нарахована у відповідності до умов кредитування, які складаються із Анкети - Заяви, Тарифів та Умов і Правил. Щодо нарахованих процентів вказує, що до матеріалів додано Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», в якому чітко зазначені всі оговорені умови кредитування, строки, процента ставка, та інше.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 3 ст. 369 ЦПК України, з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 22 березня 2021 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку (а.с.8).

Своїм підписом в анкеті-заяві ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг. Вона ознайомилася з договором про надання банківських послуг до його укладення і згодна з його умовами, а також зобов`язується виконувати вимоги Умов і Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті А-Банку.

Разом з тим, вказана анкета-заява не містить відомостей про обраний кредитний ліміт чи вид банківської послуги, за якою звернулася ОСОБА_1 до АТ «А-Банк». Анкета-заява містять лише анкетні дані відповідача ОСОБА_1 , її контактну інформацію.

Згідно з наявним у матеріалах справи Паспортом споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» відповідач повідомлена про основні умови кредитування з використанням кредитної картки, а саме: тип кредиту; суму ліміту; строк договору та строк кредитування; спосіб та строк надання кредиту; процентна ставка; тип процентної ставки; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача; реальна річна процентна ставка; порядок повернення кредиту; підвищена процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язань щодо повернення кредиту та інше (а.с.9 зворотній бік - 10).

У пункті 4 Паспорта споживчого кредиту зазначена інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, зокрема, зазначено, що процентна ставка у межах пільгового періоду - 0,000001 % відсотка на місяць, процентна ставка - 3,9% на місяць (46,8% річних) для картки «Універсальна» або 3,7% в місяць (44,4% річних) для картки «Універсальна Gold» та картки «Зелена» 3,4% в місяця (40,8 % річних).

У застереженнях до цього пункту вказано, що наведені обчислення реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача є репрезентативними та базуються на обраних споживачем умовах кредитування, викладених вище, і на припущенні, що договір про споживчий кредит залишатиметься дійсним протягом погодженого строку, а кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі. Реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит. Використання інших способів надання кредиту та/або зміна інших вищезазначених умов кредитування можуть мати наслідком застосування іншої реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача.

У пункті 6 Паспорта зазначено, що процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту - 7,8% у місяць для картки «Універсальна» або 7,4% у місяць для картки «Універсальна Gold» та картки «Зелена» - 6,8% у місяць..

При цьому, як вбачається, у розділі «підпис споживача» зазначено: «Підпис клієнта: ОСОБА_1 22 березня 2021 року 11:37 Підписано простим електронним підписом, Дата. ПІБ, підпис».

Номер телефону, на який направлявся одноразовий ідентифікатор між сторонами погоджено, а саме його зазначено відповідачем в анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в «А-Банк».

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги АТ «А-Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_1 приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладення кредитного договору, шляхом підписання анкети-заяви й останній було надано кредит на платіжну картку у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,40% щомісячно на суму залишку заборгованості.

Крім того, судом першої інстанції також було встановлено, що відповідач по справі підписала за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором паспорт споживчого кредиту, який містить інформацію, зокрема, про розмір процентів за користування кредитними коштами. Вказано, що надана виписка по картковому рахунку є належним доказом щодо заборгованості по тілу кредиту.

Враховуючи вищевикладене, а також той факт, що позивач належними доказами підтвердив наявність заборгованості у відповідача перед банком, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог банку.

Апеляційний суд погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону виходячи з наступного.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінюючи висновки суду по суті позовних вимог та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд керується наступним.

На підтвердження погодження умов договору з відповідачем АТ «А-Банк» надано до матеріалів позовної заяви анкету-заяву відповідача, Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк», розміщених на сайті http://a-bank.com.ua/terms у розділі "Умови та правила", Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» та Тарифи користування кредитною карткою «Зелена».

Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як передбачено частиною 2 статті 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Разом з тим, відповідно до ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - це вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Згідно зі ч.2 ст.9 Закону України «Про споживче кредитування» до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.

Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію») із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті.

Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Крім того, згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Отже, підписавши Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відповідач добровільно погодилася у письмовому вигляді на умови кредитування, зокрема, розмір кредиту, порядок його надання та відсотки за користування кредитом.

Аналогічний висновок викладено й у постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року по справі № 284/157/20-ц та від 12 січня 2021 року по справі №524/5556/19.

Крім того, як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 26 грудня 2019 року по справі № 467/555/19, враховуючи, що шляхом ознайомлення відповідача під підпис з паспортом споживчого кредиту між сторонами було досягнуто згоди за істотними умовами спірного кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами ст.204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим цей договір згідно зі ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів ст. 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.

Таким чином, вказані обставини спростовують доводи апеляційної скарги в частині щодо того, що відповідач не підписував паспорт споживчого кредиту та не був ознайомлений із Умовами та правилами надання банківських послуг в А-Банку.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що розмір заборгованості має доводитись первинними документами, то апеляційний суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи міститься виписка з карткового рахунку ОСОБА_1 за період з 22 березня 2021 року по 29 квітня 2024 року (а.с.10-16), а також довідки за видану кредитну картку із зазначенням строку їх дії до березня 2028 року (а.с. 17) та довідку за лімітами за вищезгаданий період, яким встановлено, що 22 березня 2021 року кредитний ліміт був встановлений у розмірі 9 700 грн в подальшому 29 березня 2024 року був збільшений до 48 400 грн (а.с.19-20).

При цьому, банк стверджував, що згідно виписки по картковому рахунку позичальник ОСОБА_1 користувалася кредитними коштами та частково виконувала свої зобов`язання щодо їх повернення.

Зазначені твердження позивача відповідачем ОСОБА_1 в порядку, визначеному ст. 77- 81 ЦПК України, не спростовані.

Апеляційний суд враховує, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Разом з тим, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

При цьому згідно пункту 3 вказаного Положення клієнтські рахунки це особові рахунки, за якими обліковуються кошти клієнтів банку. До клієнтських рахунків належать кореспондентські, поточні, вкладні (депозитні) рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу).

Таким чином, наявна в матеріалах справи виписка по рахунку, за яким обліковуються кошти клієнта банку, в сукупності з іншими доказами, зокрема, відповідно до наданого розрахунку заборгованості, де вказано, що заборгованість за тілом кредиту становить - 48 322,77 грн, а заборгованість за відсотками 25 826,92 грн, то вказане підтверджує заборгованість відповідача ОСОБА_1 за виданим кредитом.

Перевіряючи доводи апелянта в частині не правомірності утримання позивачем у справі з неї комісії у розмірі 6175,75 грн, колегія суддів враховує наступне.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

Разом із тим із матеріалів вказаної справи вбачається, що звертаючись до суду із вказаним позовом позивачем у справу АТ «А-Банк» не заявлялися вимоги про стягнення із відповідача комісії як складових позовних вимог та не були предметом розгляду суду першої інстанції.

Відповідачка у справі особисто та через свого представника ОСОБА_2 , приймаючи участь у суді першої інстанції про вказані обставини щодо неправомірності нарахування Банком та утримання в процесі обслуговування комісії у розмірі 6175,745 грн, та будь яких вимог щодо не правомірності вказаних дій не заявляла і суд першої інстанції вказаним обставинам оцінку не давав, тому суд апеляційної інстанції, враховуючи, що предметом спору вказані вимоги не були у суді першої інстанції, не відносяться до предмету спору дані доводи такими, що не можуть бути підставою для скасування чи зміни рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи і аргументи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог банку.

Відповідно до положень статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 7, 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 01 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню відповідно до норм п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягає.

Судді :

_______________ ________________ ______________

М.А.Яворський Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв