03 лютого 2025 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Крамаренко І.А., за участю секретаря судового засідання Духняк К.О., розглянувши, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
31.10.2024 позивач ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Писаренка С.Ю., звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що зареєстрована та постійно проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . У вказаній квартирі, позивач була зареєстрована 20.03.2010, як основний наймач квартири на підставі ордеру № 683 на житлове приміщення серії «М», виданого виконавчим комітетом ЗМР 04.12.2008 на виконання рішення міськвиконкому № 515/6 від 27.11.2008. Разом з позивачем, з 20.03.2010 за вказаною адресою зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , з яким на момент реєстрації перебувала у шлюбі. Зачоним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21.04.2015 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. У січні 2023 року ОСОБА_2 виїхав з вказаного житла та забрав свої речі. З того моменту позивач ОСОБА_2 не бачила, до житла він не повертався. Наразі позивач сама несе всі витрати по утриманню квартири та здійснює всі належні та обов`язкові комунальні платежі. Відповідач у квартирі не проживає та участі в утриманні житла не бере, проте продовжує бути там зареєстрованим, що порушує її права, як наймача квартири. Це призводить до завищених нарахувань за комунальні послуги, як за особу, яка фактично не проживає у квартирі, проте вважається споживачем таких послуг. Реєстрація відповідача за зазначеною адресою створює певні складнощі позивачці у розпорядженні квартирою та порушує її права користувача, у зв`язку з цим позивачка просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_2 .
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.11.2024 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки на подання заяв по суті справи.
Представник позивача адвокат Писаренко С.Ю. позовні вимоги підтримав, з підстав викладених у позові. У подальшому надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги просять задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки у судове засідання не повідомив, відзиву не надав, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності суду не поступало.
Оскільки, представник позивача не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача, на підставі документів наявних у матеріалах справи з ухваленням заочного рішення, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з п. 2 ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 04.12.2008 отримала ордер серії «М» № 683 виданого виконавчим комітетом ЗМР від 04.12.2008, на виконання рішення міськвиконкому № 515/6 від 27.11.2008, про право зайняття житлового приміщення, а саме: квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до якого зазначено склад сім`ї: чоловік ОСОБА_2 та їх діти. (а.с. 15).
Згідно Витягу з реєстру територіальної громади № 2024/012084035 від 07.10.2024 щодо реєстрації місця проживання фізичної особи, позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 20.03.2010 (а.с.11), про що також мається відмітка у паспортному документі громадянина України (а.с.9).
Відповідно до заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21.04.2015 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Рішення набрало законної сили 05.05.2015 (а.с. 16-17).
Згідно довідки ОСМД «Наш дім №3» від 01.04.2024 встановлено, що ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , постійно не проживає за місцем своєї реєстрації та постійно не користується житловим приміщенням з 07.01.2023 по теперішній час. У кімнаті (житловому приміщенні) відсутні його особисті речі, не отримується будь-яка кореспонденція, не здійснюється оплата за користування житловим приміщенням та сплата за надання будь-яких комунальних послуг (а.с. 18).
Згідно Акту ОСМД «Наш дім №3» обстеження житлового приміщення від 01.04.2024 встановлено що у квартирі АДРЕСА_2 , проживали (проживають) члени родини ОСОБА_3 різного віку, які між собою є родичами, у кімнаті розміром 24,0 кв.м. зі слів ОСОБА_1 після розірвання шлюбу з ОСОБА_2 він постійно мешкав у цій кімнаті один до січня 2023 року. При огляді, як цієї кімнати, так і всієї квартири в цілому, учасниками огляду не виявлено його особистих речей, у всіх кімнатах відсутні будь-які предмети побуту або побутової техніки, які б йому належали (а.с. 19).
У судовому засіданні допитано свідка ОСОБА_4 , яка працює консьєржкою з 2019 року у вищезазначеному будинку, яка суду пояснила, що ОСОБА_2 мешкав у зазначеній квартирі, однак десь з 2023 року, вона його жодного разу не бачила. Також зазначила, що за її участі складено акт обстеження вказаного житлового приміщення від 01.04.2024, який вона підписала, та підтвердила відсутність особистих речей ОСОБА_2 у цій квартирі.
Отже, вищевказані докази є належними та підтверджують факт не проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , більше шести місяців (з січня 2023 року).
Відповідач ОСОБА_2 у добровільному порядку з реєстраційного обліку не знявся. Даний факт суттєво порушує право позивача користування житлом.
Крім того, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 самостійно сплачує усі комунальні послуги. (а.с.20,21).
Стаття 47 Конституції України та ст. 9 ЖК України, передбачають, що кожен має право на житло і ніхто не може бути обмежений у праві користування інакше ніж з підстав і в порядку, визначеним законом.
Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.
Статтею 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житлом.
Відповідачем не надано суду жодного доказу, який би підтверджував фактичне користування ним спірною квартирою, а саме: що у спірній квартирі є його речі, є кімната, якою він користується, що він несе витрати на утримання спірної квартири як користувач. Навпаки, за встановленими обставинами, відповідач протягом тривалого часу не проживає у спірній квартирі, квартирою не цікавиться, не несе жодних витрат на її утримання, останній понад двох років не проживає у квартирі.
Оскільки судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований, однак не проживає у квартирі АДРЕСА_2 понад шість місяців, а також, те що зазначений факт перешкоджає позивачу у здійсненні прав у користуванні зазначеним нерухомим майном, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для визнання відповідача таким, що втратив право користування вказаним жилим приміщенням.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню.
У зв`язку з тим, що позивачем не заявлено вимог про стягнення судового збору, суд залишає витрати по сплаті судового збору за позивачем.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Повне судове рішення складено 07.02.2025.
Копію заочного рішення направити сторонам, які не з`явились в судове засідання, в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана заява про перегляд заочного рішення, або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення судового рішення, апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 );

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ).

Суддя: І.А. Крамаренко