Провадження №: 2/755/1184/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у затвердженні мирової угоди

"19" лютого 2025 р. Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

Головуючого судді - Хромової О.О.

при секретарі - Бовкун М.В.

за участі:

позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

представника відповідача - адвоката Курінного С.Ю.

відповідача - ОСОБА_3

розглянувши спільну заяву сторін про затвердження мирової угоди, подану в межах розгляду цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Дніпровського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 23 липня 2024 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 24 вересня 2024 року на 14-00 год., встановлено процесуальні строки.

24 вересня 2024 року до суду надійшла заява відповідача ОСОБА_2 про відкладення підготовчого засідання на іншу дату.

Також 24 вересня 2024 року (вхід. № 52280) до суду надійшла спільна письмова заява сторін про затвердження мирової угоди разом з підписаною сторонами мировою угодою від 18 вересня 2024 року. Мирову угоду підписано особисто позивачем ОСОБА_1 та відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Підготовче засідання, призначене на 24 вересня 2024 року на 14-00 год., знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді Хромової О.О. в нарадчій кімнаті, в межах розгляду адміністративної справи № 755/16377/24. Підготовче засідання призначено на 16 жовтня 2024 року на 10-00 год.

У підготовчому засіданні 16 жовтня 2024 року представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Курінний С.Ю., підтримав заяву сторін про затвердження мирової угоди, зазначив, що умови мирової угоди можуть вийти за межі позовних вимог. При передачі нерухомого майна в рахунок погашення заборгованості правила підсудності порушені не будуть. Інформації про наявність спорів чи кримінальних проваджень щодо об`єкту нерухомого майна представникові не відомо.

Інші учасники справи у підготовче засідання не з`явилися, про день, час та місце проведення підготовчого засідання повідомлялися належним чином.

Протокольною ухвалою підготовче засідання відкладено на 20 листопада 2024 року на

14-00 год., визнано явку позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_3 у наступне підготовче засідання обов`язковою.

20 листопада 2024 року підготовче засідання знято з розгляду у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги. Наступне підготовче засідання призначено на 09 січня 2025 року на 10-00 год.

Підготовче засідання, призначене на 09 січня 2025 року на 10-00 год., знято з розгляду у зв`язку із перебуванням судді Хромової О.О. на лікарняному. Наступне підготовче засідання призначено на

19 лютого 2025 року на 12-30 год.

У підготовче засідання 19 лютого 2025 року з`явилися позивач ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат Курінний С.Ю., відповідач ОСОБА_3 .

Технічну фіксацію підготовчого засідання розпочато о 12:54:00, але у зв`язку із відсутністю інтернет-з`єднання фіксацію судового процесу перервано о 13:04:26.

У зв`язку з тимчасовою технічною неможливістю фіксування підготовчого засідання сторонами подано письмові заяви. Позивач ОСОБА_1 подав заяву про проведення підготовчого засідання без його участі, умови мирової угоди підтримав та просив затвердити. Відповідач ОСОБА_2 подала заяву про проведення підготовчого засідання без її участі, умови мирової угоди підтримала та просила затвердити. Відповідач ОСОБА_3 подав заяву про проведення підготовчого засідання без його участі, умови мирової угоди підтримав та просив затвердити. Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Курінний С.Ю., подав заяву про проведення підготовчого засідання без його участі.

Суд, вивчивши матеріали справи, зміст спільної заяви та мирової угоди, дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість за договором позики від 17 січня 2017 року, що станом на 15 липня 2024 року складає 170 000,00 дол. США, 3 % річних у розмірі 754,52 дол. США, що разом складає 170 754,52 дол. США та судові витрати.

Відповідно до частини сьомої статті 49 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії цивільного процесу.

Відповідно до частин першої, другої, четвертої статті 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Судом встановлено, що умови мирової угоди викладені сторонами окремим документом та підписані особисто позивачем - ОСОБА_1 та з іншої сторони - відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Згідно із пунктом 1 мирової угоди від 18 вересня 2024 року, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору між ними на основі взаємних поступок та домовленостей і стосується грошових коштів, що були отримані відповідачем-1 ( ОСОБА_2 ) за договором позики від 17 січня 2017 року, укладеним між Позивачем та Відповідачем-1, в розмірі 170 000,00 дол. США, а також заявлених додаткових вимог позивача у розмірі 754,52 дол. США - 3 % річних у відповідності до статті 625 ЦК України за період з 01 січня 2022 року по 23 лютого 2022 року, 15 140,00 грн судових витрат та витрат на правову допомогу, в тому числі заявлених даних вимог до Відповідача-2 ( ОСОБА_3 ) за договором поруки від 17 січня 2017 року, укладеного між Позивачем та Відповідачем-2.

Відповідно до пункту 2 мирової угоди від 18 вересня 2024 року Відповідач-1 та Відповідач-2 визнають позовні вимоги Позивача за Договором позики у розмірі 170 000,00 дол. США.

Пунктом 3 мирової угоди від 18 вересня 2024 року засвідчено, що Позивач, Відповідач-1 та Відповідач-2, які діють свідомо, добровільно, без примусу, за взаємною згодою і попередньою домовленістю, розуміючи значення своїх дій та їх правові наслідки, домовились та просять суд визнати право власності за позивачем - ОСОБА_1 , на нежитлове приміщення підвалу (літ. В), загальною площею 144,2 кв. м, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 000, що належить Відповідачу-1 - ОСОБА_2 , на підставі договору про поділ спільного майна подружжя від 21 листопада 2022 року, посвідченого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Маковецькою О.П., зареєстрованого за № 240, та укладеного між Відповідачем-1 та Відповідачем-2, в рахунок повного погашення боргу в розмірі 170 000,00 дол. США за договором позики.

Відповідно до пункту 4 мирової угоди від 18 вересня 2024 року позивач ОСОБА_1 , на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, набуває право здійснити реєстрацію за собою права власності на майно в органах реєстраційної служби.

У пункті 7 мирової угоди від 18 вересня 2024 року сторони підтвердили, що домовились, що позивач відмовляється від будь-яких майнових претензій до Відповідача-1 та Відповідача-2, які стосуються договору позики та договору поруки, в тому числі щодо стягнення 754,52 дол. США

- 3 % річних у відповідності до статті 625 ЦК України за період з 01 січня 2022 року по 23 лютого

2022 року, будь-яких інших штрафних санкцій, 15 150,00 грн судових витрат та витрат на правову допомогу в межах справи № 755/12584/24.

При цьому, пункт 11 мирової угоди від 18 вересня 2024 року містить підтвердження сторін, що умови цієї мирової угоди не порушують права та інтереси будь-яких третіх осіб.

До підписаної сторонами мирової угоди долучено копію Договору від 21 листопада 2022 року про поділ спільного майна подружжя, посвідченого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Маковецькою О.П., зареєстрованого в реєстрі за № 240, та Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 23 вересня 2024 року № 396092456, відповідно до якого нежитлове приміщення (літ. В) за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 000, на праві приватної власності належить ОСОБА_2 на підставі договору про поділ спільного майна подружжя від 21 листопада 2022 року, видавник - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Маковецька О.П.

Виходячи зі змісту статті 207 ЦПК України, обов`язковою умовою затвердження судом мирової угоди є її відповідність вимогам закону і відсутність порушення прав чи законних інтересів третіх осіб. Йдеться про дотримання як вимог, передбачених процесуальних законодавством, так і вимог, які випливають з цивільного законодавства.

Відповідність змісту мирової угоди вимогам матеріального закону передбачає, зокрема, аналіз об`єкта мирової угоди - майна, яким за умовами мирової угоди розпоряджаються її суб`єкти. Для того, щоб з`ясувати, що мирова угода не порушує права та законні інтереси інших осіб, суд повинен встановити, що: 1) майно, яке передається за мировою угодою, не вилучено з обігу і не обмежено в обігу; 2) учасники мирової угоди мають право розпоряджатися цим майном, що підтверджується правовстановлюючими документами; 3) майно, яке передається за мировою угодою, не перебуває під арештом і щодо нього відсутній спір з іншими особами.

При визнанні мирової угоди цивільний процесуальний закон покладає на суд обов`язок перевірити чи не суперечать умови мирової угоди закону, чи не порушують такі умови права, свободи та інтереси інших осіб, чи не суперечать дії законного представника однієї із сторін мирової угоди інтересам особи, яку він представляє, чи мають представники сторін відповідні повноваження на укладення мирової угоди та роз`яснити сторонам наслідки визнання мирової угоди.

Предметом спору у справі № 755/12584/24 є стягнення з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 заборгованості за договором позики, а тому, аналізуючи умови мирової угоди, суд повинен детально з`ясувати, чи відповідає зазначена мирова угода вимогам закону, зокрема, положенням статті 207 ЦПК України, чи стосується вона прав та обов`язків сторін, що випливають із договору позики і самого предмета позову, чи пов`язані її умови зі спірними правовідносинами, чи законно сторони в розумінні положень Цивільного кодексу України виклали умови мирової угоди, виклали взяті на себе зобов`язання з виконання договору позики, зокрема, з повернення боргу та чи є вони співмірними із сумою боргу за договором позики.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша, друга статті 2 ЦПК України).

Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо (частина перша статті 11 ЦПК України).

Тлумачення вказаних норм з урахуванням принципу розумності свідчить, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси власне порушені, а учасники цивільного обороту використовують цивільне судочинство для такого захисту. Приватно-правовий інструментарій (зокрема, затвердження мирової угоди) не повинен використовуватися учасниками цивільного обороту для уникнення чи унеможливлення сплати боргу позичальником або подвійне стягнення боргу позикодавцем. По своїй суті застосування конструкції мирової угоди всупереч її призначенню та/або на шкоду сторонам у зв`язку із невідповідністю її умов умовам укладеного договору позики є нерозумним та недопустимим.

Водночас, умови мирової угоди, не відповідають умовам договору позики та, відповідно, предмету спору та спірним правовідносинам у даній справі, положенням статті 207, 208 ЦПК України.

Так, предметом договору позики від 17 січня 2017 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , були грошові кошти у сумі 170 000,00 дол. США.

З умов договору поруки від 17 січня 2017 року вбачається, що поручитель ОСОБА_3 зобов`язувався перед кредитором відповідати за виконання ОСОБА_2 боргових зобов`язань за договором позики від 17 січня 2017 року, зокрема, у випадку невиконання позичальником своїх зобов`язань за договором позики у встановлені строки зобов`язувався сплатити кредитору суму заборгованості, що підлягає сплаті.

Водночас, предметом мирової угоди визначене нерухоме майно, а саме - нежитлове приміщення (літ. В) за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд також враховує, що до матеріалів справи не долучено актуальної інформації про ринкову вартість такого нерухомого майна станом на дату укладення сторонами мирової угоди.

Виходячи з викладеного, суд позбавлений можливості перевірити, чи сторони не вийшли за межі предмету спору при затвердженні зазначеної мирової угоди.

Також з відкритого порталу даних Єдиний державний реєстр судових рішень встановлено, що у провадженні Печерського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа № 757/40204/23-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , треті особи: Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Черток Олександр Федорович, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Маковецька Оксана Петрівна, про визнання недійсним договору про поділ спільного майна подружжя. Відомостей про закриття провадження у справі чи ухвалення рішення не встановлено.

Таким чином, третя особа - ОСОБА_4 , у судовому порядку оспорює укладений між відповідачми ОСОБА_2 та ОСОБА_3 договір від 21 листопада 2022 року про поділ спільного майна подружжя, посвідчений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Маковецькою О.П., зареєстрований в реєстрі за № 240, при цьому, предметом вказаного договору є нежитлове приміщення (літ. В) за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до правових висновків Верховного Суду, викладених в ухвалі від 01 серпня

2018 року у справі № 760/15287/15-ц та у постанові від 30 травня 2018 року у справі № 759/4103/16-ц, суд відмовляє у затвердженні мирової угоди, якщо її умови стосуються прав та обов`язків сторін, які не входять до предмету позову, а також, якщо умови мирової угоди суперечать закону.

Відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 207 ЦПК України якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, є невиконуваними, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд.

Отже, затвердження судом мирової угоди від 18 вересня 2024 року матиме наслідком порушення прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб, а саме - ОСОБА_4 , тому такі умови не відповідають вимогам закону, угода не стосується прав і обов`язків лише сторін, які її укладають та виходить за межі предмету спору.

Таким чином, судом встановлено, що підстави для затвердження мирової угоди і закриття провадження у справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 207, 208, 353, 354 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У затвердженні мирової угоди від 18 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України. Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України та в строки встановлені статтею 354 ЦПК України.

Суддя О.О. Хромова