Справа № 490/1108/25
н/п 2-з/490/65/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2025 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Саламатіна О.В., розглянувши заяву про забезпечення позову подану в інтересах позивачки ОСОБА_1 її представником адвокатом Качаном Р.Ю., по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання дитини та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Центрального районного суду міста Миколаєва перебуває справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання дитини та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

20.02.2025 року адвокат Качан Р.Ю. в інтересах позивачки ОСОБА_1 подав до Центрального районного суду м. Миколаєва заяву про забезпечення позову в якій просить суд забезпечити позов у справі №490/1108/25 шляхом зупинення стягненя Корабельним ВДВС у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) аліментів з позивачки ОСОБА_3 , які стягуються на підставі виконавчого документу №2/488/22 (№488/1144/22) від 08.09.2022.

Згідно протоколу передачі справи раніше визначеному судді від 20.02.2025 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В.

20.02.2025 року матеріали справи передано для розгляду судді Саламатіну О.В.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, судом встановлено таке.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини 1 статті 149 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з частиною 2 статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 151 ЦПК України чітко визначені вимоги, що пред`являються до форми та змісту заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 151 ЦПК України, до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Ознайомившись зі змістом заяви про забезпечення позову, яка подана в інтересах позивачки ОСОБА_1 її представником адвокатом Качаном Р.Ю., по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання дитини та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, судом встановлено, що вона не відповідає вимогам, встановленим положеннями вищевказаної норми процесуального права з огляду на таке.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір».

Станом на 01 січня 2025 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3028,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору за подання до суду заяви про забезпечення позову яка подана фізичною особою становить - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 605,60 грн.

Проте, до заяви про забезпечення позову не додано документу, що підтверджує сплату судового збору за подання даної заяви.

В заяві, представник позивачки вказує на звільнення від сплати судового збору, посилаючись на приписи п.3 ч.1 ст. ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з огляду на предмет спрору, яким є стягнення аліментів на утримання дитини.

При цьому, суд зазначає, що предметом спору у справі №490/1108/25 є дві вимоги:

по-перше - припинення стягнення аліментів на утримання дитини;

по-друге - стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

З аналізу змісту заяви про забезпечення позову та позовної заяви у справі №490/1108/25 вбачається, що вимога про забезпечення позову шляхом зупинення стягненя Корабельним ВДВС у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) аліментів з позивачки ОСОБА_3 , які стягуються на підставі виконавчого документу №2/488/22 (№488/1144/22) від 08.09.2022, безпосередньо пов`язана з вимогою саме про припинення стягнення аліментів на утримання дитини, які були стягнуті з позивачки на користь відповідача рішенням Корабельного районного суду міста Миколаєва у справі №488/1144/22.

При цьому, п.3 ч.1 ст. ст. 5 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Таким чином, п.3 ч.1 ст. ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не звільнено від сплати судового збору позивачів у справах про звільнення від стягнення аліментів.

За такого, судом не приймаються аргументи представника позивачки про звільнення від сплати судового збору за подання вказаної заяви про забезпечення позову, з посиланням на приписи п.3 ч.1 ст. ст. 5 Закону України «Про судовий збір»

Відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

З огляду на викладене та те, що заява про вжиття заходів забезпечення позову, подана без додержання вимог, передбачених ст. 151 ЦПК України, суд дійшов висновку про повернення заяви про забезпечення позову заявнику.

На підставі наведеного та керуючись статтями 149, 151, 152, 153 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про забезпечення позову подану в інтересах позивачки ОСОБА_1 її представником адвокатом Качаном Р.Ю., по цивільній справі №490/1108/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання дитини та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, повернути заявнику.

Копію ухвали направити ОСОБА_1 разом із заявою про вжиття заходів забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження такої ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду та з інших поважних причин.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя О.В. Саламатін