Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/952/24

Провадження №2/377/43/25

24 лютого 2025 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої - судді Теремецької Н.Ф., за участю секретаря судового засідання - Федорчук Г.В., за відсутності учасників справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , від імені якого діє представник адвокат Новик Максим Сергійович, до Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, Славутицький відділ державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

У С Т А Н О В И В:

04 листопада 2024 року до суду засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява, у якій позивач, від імені якого діє представник адвокат Новик Максим Сергійович, посилаючись на статті 87, 88 Закону України «Про нотаріат», просить:

- визнати виконавчий напис, вчинений 05.07.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Русланом Олеговичем та зареєстрований в реєстрі за № 7179, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості в розмірі 139380,47 гривень та плати за вчинення виконавчого напису в розмірі 1800,00 гривень, на загальну суму 141 180,47 гривень, таким, що не підлягає виконанню;

- розподілити судові витрати відповідно до вимог ЦПК України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.07.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Русланом Олеговичем було вчинено виконавчий напис за реєстраційним номером № 7179, яким було стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість в розмірі 139 380,47 гривень, що складається з наступного: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 6 079,05 гривень; заборгованості за відсотками у розмірі 121 377,72 гривень; заборгованості за пенею та комісією у розмірі 4 810,34 гривень; заборгованості по штрафам (фіксована частина) у розмірі 500,00 гривень; заборгованості по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 6 613,36 гривень. Витрати за вчинення виконавчого напису становлять в сумі 1 800 гривень. Загальна сума заборгованості визначена в розмірі 141 180,47 гривень. Зазначено, що строк, за який провадиться стягнення - 2350 днів а саме, з 24.12.2010 по 31.05.2017 . Постановою начальника Славутицького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Приліпка Владислава Олеговича від 09.10.2017 було відкрито виконавче провадження ВП № НОМЕР_3 із виконання вищезазначеного виконавчого напису нотаріуса № 7179 від 05.07.2017. 31.10.2023 в рамках виконавчого провадження ВП НОМЕР_2 була винесена постанова про арешт коштів боржника. Про існування виконавчого напису, позивач дізнався у вересні 2024 року, коли його картковий рахунок було заблоковано на підставі постанови про арешт коштів боржника від 31.10.2023. Позивач не погоджується із сумою заборгованості, визначеною в оскаржуваному виконавчому написі, оскільки при його вчиненні не були дотримані вимоги чинного законодавства щодо наявності умов для його винесення. Сума заборгованості, вказана у виконавчому написі, є спірною, оскільки в оскаржуваному виконавчому написі від 05.07.2017 року відсутній деталізований розрахунок суми заборгованості помісячно із зазначенням всіх її складових. Відсутня в матеріалах виконавчого провадження будь-яка інформація щодо умов кредитного договору № б/н від 24.12.2010, на який здійснюється посилання у виконавчому написі нотаріуса, а саме, інформація про суму кредиту, розмір процентної ставка за кредитом, строк користування кредитом згідно умов договору. В оскаржуваному виконавчому написі зазначено, що стягнення заборгованості проводиться за період з 24.12.2010 по 31.05.2017, виходячи із періоду стягнення, кредитором нараховано відсотки за користування кредитом в розмірі 121 377,72 гривень, що в розрізі суми заборгованості за кредитом в сумі 6 079,05 гривень становить близько 1896,66% від суми кредиту і не відповідає положенням статті 18 ЗУ «Про захист прав споживачів». Жодних розрахунків та вихідних даних для нарахування таких відсотків не надається.

Постановою КМУ від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», було внесено зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, відповідно до пункту 2 яких доповнено перелік стягненням заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, - кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду по справі № 826/20084/14 від 22.02.2017 зміни, що внесені Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, визнано незаконними та нечинними (ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 постанову Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 826/20084/14 залишено без змін). Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 05.07.2017, тобто після набрання законної сили постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, якою скасовано можливість застосування п. 2 постанови Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року в частині документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, нотаріус вчинив виконавчий напис 05.07.2017 про стягненням заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин - кредитних договорів та не перевірив, чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який йдеться в Переліку. Крім цього, на адресу позивача не надходило жодних повідомлень/вимог від кредитора АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на адресу реєстрації місця проживання ОСОБА_1 щодо наявності заборгованості та необхідності її сплати і наміру АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернутися до нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису ми для її подальшого стягнення (а. с. 3-7).

Ухвалою судді від 08 листопада 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 03 грудня 2024 року (а. с. 19-20).

27 листопада 2024 року до суду в системі «Електронний суд» від відповідача АТ КБ «ПРИВАТБАНК», від імені якого діє представник - адвокат Попельнюх Т.І., надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона, посилаючись на статті 18, 526, 530, 598-599, 610, 612, 629,1054 ЦК України, статті 39, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», просила в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що 24.12.2010 ОСОБА_1 став клієнтом АТ КБ «ПРИВАТБАНК», ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг і підписавши Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПРИВАТБАНК», згідно якої отримав кредитну картку «Універсальна». Грошові зобов`язання за кредитним договором ОСОБА_1 належним чином не виконав, а тому банк набув право звернути стягнення в позасудовому порядку. 05.07.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Р.О. було вчинено виконавчий напис № 7179. Як вбачається з додатків до позовної заяви, жодних контррозрахунків, або доказів невідповідності чи відсутності боргу перед банком, платіжних документів на підтвердження повного або часткового виконання позивачем зобов`язань за укладеним кредитним договором станом на день вчинення виконавчого напису не надано. Враховуючи те, що позивач належними доказами не спростовує факт існування заборгованості перед банком, розмір заборгованості, зазначений у оспорюваному виконавчому написі, то у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити в повному обсязі (а. с. 28-30).

Ухвалою суду від 03 грудня 2024 року відкладено підготовче засідання на 16 грудня 2024 року на підставі пункту 1 частини другої статті 198, пункту 1 частини другої статті 223 ЦПК України (а. с. 40-41).

Ухвалою судді від 16 грудня 2024 року задоволено клопотання представника позивача - адвоката Новика М.С. про витребування доказів, витребувано із Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» належним чином завірену копію кредитного договору № б/н від 24.12.2010, укладеного між ПАТ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 , і наявні додатки до нього, документи, на підставі яких приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Русланом Олеговичем було вчинено оспорюваний виконавчий напис від 05 липня 2017 року, зареєстрований в реєстрі за № 7179, а також відкладено підготовче засідання на 22 січня 2025 року на підставі статті 198, пункту 4 частини другої статті 223 ЦПК України (а. с. 57-59).

22 січня 2025 року цивільну справу було знято з розгляду та призначено судове засідання на 07 лютого 2025 року (а. с. 81).

Ухвалою суду від 07 лютого 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 24 лютого 2025 року (а. с. 89-91).

Позивач та його представник - адвокат Новик М.С. в призначене судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. В матеріалах справи знаходиться заява представника позивача - адвоката Новика М.С., яка надійшла в системі «Електронний суд», в якій він просив розгляд справи проводити без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідач свого представника в призначене судове засідання не направив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про доставку електронного документу до електронного кабінету.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович в призначене судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Славутицький відділ державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) свого представника в підготовче засідання не направив, про дату, час та місце підготовчого засідання повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про доставку електронного документу до електронного кабінету.

Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено з матеріалів справи, що 24 грудня 2010 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 24 грудня 2010 року, в якій він зазначив свої персональні дані, такі як: ПІБ, дата народження, ІПН, дані свого паспорта, адресу проживання, адресу реєстрації, номер мобільного та домашнього телефонів, сімейний стан, інформацію про соціальний статус, а також просив надати платіжну картку кредитка «Універсальна», з бажаним кредитним лімітом 5 000 гривень (а. с. 73-74).

22 червня 2017 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» було направлено ОСОБА_1 письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором б/н від 24.12.2010 (а. с. 77-78).

24 червня 2017 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», від імені якого діяв представник за довіреністю Балашов О.В., звернулося до приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Швеця Руслана Олеговича із заявою про вчинення виконавчого напису нотаріуса. До вказаної заяви було додано: копію кредитного договору; засвідчену виписку з особового рахунку боржника; копію вимоги про усунення порушень за кредитним договором; копію розрахункового документу про оплату послуг поштового зв`язку; копію опису вкладення в цінний лист; копію довіреності представника ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»; копію паспорта представника ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а. с. 75-76).

Згідно з виконавчим написом, зареєстрованим в реєстрі за № 7179, вчиненим 05 липня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Р.О., на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, запропоновано стягнути заборгованість на підставі цього виконавчого напису на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК», код платника податків згідно з , місцезнаходження за адресою: 01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1-Д, з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - м. Калуги, Івано-Франківська область, РНОКПП за даними ДРФОПП: НОМЕР_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , не сплачену в строк заборгованість за кредитним договором № б/н від 24.12.2010.

Строк, за який провадиться стягнення - 2 350 днів, а саме: з 24.12.2010 по 31.05.2017. Сума, що підлягає стягненню, складає 139 380,47 гривень, з урахуванням: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 6 079,05 гривень; заборгованість за відсотками у розмірі 121 377,72 гривень; заборгованість з пені та комісії у розмірі 4 810,34 гривень; заборгованість по штрафам (фіксована частина) у розмірі 500,00 гривень; заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 6 613,36 гривень. Витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 1 800 гривень. Виконавчий напис набирає чинності з дня його вчинення, тобто з 05 липня 2017 року (а. с. 10).

09 жовтня 2017 року в.о. начальника Славутицького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Приліпком В.О. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_3 на підставі виконавчого напису № 7179, вчиненого 05.07.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Р.О. (а. с. 9).

31 жовтня 2023 року в.о. начальника Славутицького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Приліпком В.О. у виконавчому провадженні № НОМЕР_3, відкритому на підставі виконавчого напису № 7179, вчиненого 05.07.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Р.О., було винесено постанову про арешт коштів боржника (зв. ст. а. с. 9).

Вирішуючи спір згідно встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, суд виходить з такого.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадах.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку.

Так, згідно із статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 1 статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

За змістом частини 2 вказаної статті, якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Проте, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не потрібно обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі необхідно перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Вказана правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 серпня 2020 року в справі № 554/6777/17 (провадження № 61-19494св18) зроблено висновок, що «у нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню».

Так, відповідачем надано суду письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором б/н від 24.12.2010, адресовану ОСОБА_2 , і список згрупованих поштових відправлень та фіскальний чек Укрпошти, з яких вбачається, що ОСОБА_1 22 червня 2017 року була направлена вказана вимога. Проте, в позовній заяві зазначено, що ОСОБА_1 такої вимоги не отримував і матеріали справи відомостей про отримання позивачем відповідного повідомлення не містять. Крім того, учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Проте, вчинення виконавчого напису нотаріусом Швецем Р.О. було здійснено до спливу тридцяти днів з моменту надіслання кредитором повідомлення - письмової вимоги про усунення порушень боржнику, оскільки виконавчий напис нотаріуса було вчинено 05 липня 2017 року, а письмова вимога про усунення порушень боржнику ОСОБА_1 була направлена 22 червня 2017 року ( а.с. 78).

Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора.

Як вбачається зі змісту оспорюваного виконавчого напису нотаріуса, з позивача ОСОБА_1 за період з 24 грудня 2010 року по 31 травня 2017 року стягнуто заборгованість за кредитним договором № б/н від 24.12.2010 в сумі 139 380,47 гривень, як складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 6 079,05 гривень; заборгованості за відсотками у розмірі 121 377,72 гривень; заборгованості з пені та комісії у розмірі 4 810,34 гривень; заборгованості по штрафам (фіксована частина) у розмірі 500,00 гривень; заборгованості по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 6 613,36 гривень.

Виходячи з того, що стягнуто заборгованість оспорюваним виконавчим написом із ОСОБА_1 , за період з 24 грудня 2010 року по 31 травня 2017 року у зазначеному розмірі, суду не надано відповідачем разом із відзивом на позовну заяву первинні бухгалтерські документи, які свідчать про наявність заборгованості за вказаний період, у такому розмірі, то у суда виникає обґрунтований сумнів в тому чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у оспорюваному виконавчому написі, за вказаний період.

Крім цього, Анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 24 грудня 2010 року не містить умов про нарахування відсотків за користування кредитним коштами, пені, комісії та штрафів. Будь-яких інших документів, в яких були узгоджені між сторонами розмір процентів за користування кредитними коштами, розмір пені та комісії, відповідачем суду не надано.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що сума заборгованості за кредитним договором № б/н від 24.12.2010 у розмірі 139 380,47 гривень, яка вказана у виконавчому написі нотаріуса, є спірною.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту:

«Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин

2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін.

Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Відповідно до частин восьмої, одинадцятої статті 171 КАС України в редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року, суд може визнати нормативно-правовий акт незаконним чи таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили, повністю або в окремій його частині. Резолютивна частина постанови суду про визнання нормативно-правового акта незаконним або таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили, і про визнання його нечинним невідкладно публікується відповідачем у виданні, в якому його було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

У частині п`ятій статті 254 КАС України зазначено, що постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, -через п`ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України (стаття 255 КАС України).

Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14.

Резолютивна частина постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 в частині відображення результату вирішення позовних вимог містить висновки: 1) про визнання незаконною та нечинною постанови № 662 у наведеній частині; 2) про зобов`язання Кабінету Міністрів України опублікувати резолютивну частину цієї постанови про визнання незаконною та нечинною постанови № 662 у наведеній частині. Отже, ухвали Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року, якими було передбачено зупинення виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 до закінчення касаційного розгляду, стосувались лише зупинення виконання обов`язку Кабінету Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду.

Зупинення виконання обов`язку Кабінету Міністрів України опублікувати резолютивну частину цієї постанови не впливає на набрання вказаною постановою законної сили та її дію в частині визнання незаконною та нечинною постанови № 662.

Вказана правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17.

Таким чином, вчиняючи 05 липня 2017 року виконавчий напис № 7179, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23.

Установлені обставини свідчать, що серед документів, наданих відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису, оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, відсутній. Кредитний договір № б/н від 24.12.2010, укладений між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 , не посвідчений нотаріально, тому не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню, а виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Р.О., зареєстрований в реєстрі за № 7179 від 05 липня 2017 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК», заборгованості у розмірі 139 380,47 гривень та за вчинення виконавчого напису 1800,00 гривень, всього на суму 141 180,47 гривень, слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору за подання позовної заяви в сумі 1 211,20 гривень.

На підставі викладеного, керуючись статтями 258, 263-265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Руслана Олеговича, вчинений 05 липня 2017 року, зареєстрований в реєстрі за № 7179, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК», заборгованості у розмірі 139 380,47 гривень та за вчинення виконавчого напису 1800,00 гривень, всього на суму 141 180,47 гривень.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1 211 гривні 20 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду. Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК», , місцезнаходження: м. Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д.

Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вулиця Лютеранська, будинок № 3, нежилі приміщення з № 1 по № 5 (група приміщень № 31) (в літ. А), офіс 31.

Третя особа - Славутицький відділ державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), місцезнаходження: Київська область, Вишгородський район, м. Славутич, Поліський квартал, будинок № 12.

Повне рішення суду складено 24 лютого 2025 року.

Суддя Н. Ф. Теремецька