Справа № 182/4875/24
Провадження № 2/0182/389/2025
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29.01.2025 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Іванова Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за заповітом -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за заповітом.

В обгрунтування заявлених вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дідусь ОСОБА_3 , який до дня своєї смерті проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала померлому на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.12.2011 року, та 6/8 часток у праві спільної часткової власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала померлому (1/4 частина - на підставі свідоцтва про право власності на житло від 30.11.1995 року; 1/8 частина - прийнята у вигляді спадщини після смерті його дружини ОСОБА_4 померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , на яку не було оформлено спадкового права; 3/8 часток - прийнятих у вигляді спадщини після смерті його сина ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , на якого не було оформлено спадкового права). ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5 , після якого відкрилась спадщина на 3/8 часток квартири (яка складається з: 1/4 частки, що належала йому на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 30.11.1995 року, та 1/8 частки прийнятої, але не оформленої ним після смерті матері ОСОБА_4 ). Тобто, вважає, що спадщину після смерті спадкодавця, у розумінні ст.1270 ЦК України, прийняв ОСОБА_3 (його батько), який на час відкриття спадщини постійно проживав разом з ним. Прийняту спадщину після смерті свого сина дідусь належним чином не оформив та відповідне свідоцтво не отримав. З врахуванням прийнятої спадщини, після смерті дружини та сина, діду ОСОБА_3 належало 6/8 часток у праві спільної часткової власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . За своє життя, на випадок своєї смерті, дід залишив заповіт відносно якого квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , заповідав ОСОБА_2 - відповідачу по справі, а належну йому частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , заповідав йому. Заповіт було складено 04.04.2023 року та посвідчено приватним нотаріусом Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Бойко Л.П., який зареєстровано в реєстрі за № 822. Для оформлення своїх спадкових прав позивач та його брат звернулись до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, Максименко О.В. з заявами про прийняття спадщини за заповітом після смерті діда ОСОБА_3 та видачі їм свідоцтв про право на спадщину за заповітом. Його брат ОСОБА_6 спадщину на квартиру оформив та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Йому нотаріус також видав свідоцтво про право на спадщину на 3/8 часток в праві спільної часткової власності на квартиру, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 . Однак, при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, нотаріусом не було враховано 3/8 часток у праві спільної часткової власності, що прийняті дідом ОСОБА_3 , у вигляді спадщини після смерті свого сина ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , якому належала ця частина (і складалась з 1/4 частини - на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 30.11.1995 року та 1/8 частини - прийнятої ним у вигляді спадщини після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , на яку не було оформлено спадкових прав). Своєю Постановою від 29.03.2024 року приватний нотаріус відмовив у видачі спадщини на 3/8 частини квартири, яка була прийнята дідом після смерті сина ОСОБА_5 , у зв`язку з відсутністю доказів, які б свідчили про прийняття такої спадщини. Тому, на підставі викладеного, змушений звернутись до суду та просить визнати за ним право власності на 3/8 часток в праві спільної часткової власності на квартиру, загальною площею 44.9 кв.м. та житловою площею 28.6 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за заповітом, після смерті діда ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , який прийняв, але не оформив належним чином спадщину після смерті свого сина ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , якому належали 3/8 часток у праві спільної часткової власності на квартиру (де 1/4 частка - належала йому на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 30.11.1995 року, а 1/8 частки - прийнята ним після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Позивач в судове засідання не з`явився, від нього на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягав та просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с.79).

Відповідач про розгляд справи був повідомлений належним чином, однак, своїм правом на подання до суду відзиву на позовну заяву не скористався, при цьому, на адресу суду від нього надійшла заява, в якій просить розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо задоволення позову (а.с.80).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно зі ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні.

Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.1 ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дідусь сторін по справі ОСОБА_3 , який до дня своєї смерті проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала померлому на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.12.2011 року, та 6/8 часток у праві спільної часткової власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала померлому(1/4 частка - на підставі свідоцтва про право власності на житло від 30.11.1995 року; 1/8 частка - прийнята у вигляді спадщини після смерті його дружини ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , на яку не було оформлено спадкового права, та 3/8 частки - прийнятих у вигляді спадщини після смерті його сина ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , на яке не було оформлено спадкового права). Як вбачається з довідки КП «Нікопольське РБТІ`ДОР» від 24.01.2024 року, право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , станом на 31.12.2012 року зареєстровано на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 30.11.1995 року за: ОСОБА_3 (1/4 частка), ОСОБА_4 (1/4 частка), ОСОБА_7 (1/4 частка) та ОСОБА_5 (1/4 частка) (а.с.19). При цьому, згідно матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла та після її смерті відкрилась спадщина на 1/4 частину вищезазначеної квартири, яку прийняли ОСОБА_3 (чоловік) та ОСОБА_5 (син) - по 1/8 кожний, без подальшого оформлення спадкових прав. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 помер, після його смерті відкрилась спадщина на 3/8 часток квартири, яка складається з 1/4 частки, що належала йому на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 30.11.1995 року та 1/8 частки прийнятої, але не оформленої ним після смерті матері ОСОБА_4 . Як вбачається з матеріалів справи, в тому числі, зі спадкової справи, за своє життя, на випадок своєї смерті, ОСОБА_3 розпорядився належним йому майном та склав заповіт, згідно якого квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 він заповідав ОСОБА_2 - відповідачу по справі, а належну йому частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , він заповідав позивачу по справі. З метою оформлення спадкових прав, сторони звернулись до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Максименко О.В. з заявами про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 , в наслідок чого спадкоємці спадщину на квартиру оформили та отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, ОСОБА_1 було видано вищевказане свідоцтво на спадщину на 3/8 часток в праві спільної часткової власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.21). Проте, постановою від 29.03.2024 року приватний нотаріус, при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, не врахував 3/8 часток у праві спільної часткової власності, що прийняті дідом сторін по справі ОСОБА_3 , у вигляді спадщини після смерті свого сина ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , якому належала ця частина і складалась з частини - на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 30.11.1995 року та 1/8 частини - прийнятої ним у вигляді спадщини після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , на яку не було оформлено спадкових прав, що мало наслідок у вигляді відмови у вчиненні нотаріальної дії (а.с.23-24).

Проте, як вбачається з матеріалів справи, позивач долучив до матеріалів справи Акт № 19 від 23.01.2024 року, який свідчить, що ОСОБА_5 до дня своєї смерті проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своїм батьком ОСОБА_3 , який, в розумінні ч.3 ст.1270 ЦК України, вважається таким, що прийняв спадщину. Тому, дані докази свідчать про те, що ОСОБА_3 , у розумінні статті 1270 ЦК України, прийняв спадщину після смерті свого сина ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вигляді 3/8 часток у праві спільної часткової власності на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Частиною 3 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також той факт, що ОСОБА_5 до дня своєї смерті проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , разом з своїм батьком ОСОБА_3 , що підтверджується відповідними доказами, які містяться в матеріалах справи, та не викликає сумніву у суду, оскільки даний факт доведений у судовому засіданні, вважається таким, що спадщину прийняв фактично.

Тому, на підставі викладеного, суд приходить до висновку, що вказані обставини для позивача створюють незручності та позбавляють його права на спадкове майно, що дає суду підстави для прийняття рішення про визнання позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись ст.2-5, 9-10, 12, 28, 131, 223, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на 3/8 часток в праві спільної часткової власності на квартиру, загальною площею 44.9 кв.м. та житловою площею 28.6 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті діда ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 (який прийняв, але не оформив належним чином спадщину після смерті свого сина ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , якому належали 3/8 часток у праві спільної часткової власності на квартиру: 1/4 частка - належала йому на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 30.11.1995 року, а 1/8 частка - прийнята ним після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал