Справа № 142/188/24
Провадження № 22-ц/801/308/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гринишина А. А.
Доповідач:Шемета Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 рокуСправа № 142/188/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шемети Т. М. (суддя-доповідач),

суддів: Сала Т. Б., Сопруна В. В.

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»,

відповідач (особа, яка подала апеляційну скаргу) ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником адвокатом Пушкарьовим Олексієм Олексійовичем, на рішення Піщанського районного суду Вінницької області від 11 грудня 2024 року, ухвалене у складі судді Гринишиної А. А. в селищі Піщанка, дата складення повного судового рішення відповідає даті його ухвалення, -

встановив:

18 березня 2024 року, використовуючи засоби поштового зв`язку, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (надалі - ТОВ ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 , на свою користь заборгованість за:

- кредитним договором № 100835732 в розмірі 27 993 грн., з яких: 6 300 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 20 363 грн - сума заборгованості за відсотками; 1 330 грн - заборгованість за комісією;

- договором позики № 78986432 в розмірі 37 287,50 грн., з яких: 9 500 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 27 787,50 грн - сума заборгованості за відсотками;

- кредитним договором № 13064-04/2023 в розмірі 1 995 грн, з яких: 1 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 995 грн - сума заборгованості за відсотками.

Також позивач просив стягнути з відповідачки понесенні судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 3 028,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог про стягнення заборгованості закредитним договором № 100835732 (надалі Договір 1), позивач вказав, що 24 квітня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 був в електронній формі укладений кредитний договір, відповідно до якого позичальнику було надано кредит в розмірі 7 000 грн на 105 днів, з яких 15 днів пільговий період, в якому застосовується процентна ставка в розмірі 2% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку, поточний період складає 90 днів та застосовується процентна ставка в розмірі 3 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку. Кредитодавець свої зобов`язання виконав, натомість позичальник коштів не повернула та станом на 28 вересня 2023 року за договором складалася заборгованість в розмірі 27 993 грн., з яких: 6 300 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 20 363 грн - сума заборгованості за відсотками; 1 330 грн - заборгованість за комісією.

28 вересня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ ФК «ЄАПБ» було в електронній формі укладено договір факторингу № 28092023, за яким право вимоги за Договором 1 перейшло до позивача у цій справі.

В обґрунтування позовних вимог про стягнення заборгованості задоговором позики № 78986432 (надалі Договір 2), позивач послався на те, що 28 травня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 в електронній формібуло укладено договір позики, за умовами якого відповідачка отримала кредитні кошти в розмірі 9 500 грн на 30 днів з фіксованою зниженою процентною ставкою 2,5% в день та процентною ставкою за понадстрокове користування Позикою (не застосовується в період карантину) в розмірі 2,7 % в день.

14.06.2021 року з ТОВ ФК «ЄАПБ» з первісним кредитором уклало Договір факторингу № 1416/06/21, яким передбачено відступлення права вимоги і за кредитами, які виникнуть в майбутньому, про що укладається Додаткова угода, Акт та Реєстр Боржників. 22 листопада 2023 року позивачеві було передано право вимоги за Договором 2, укладеним із ОСОБА_1 та станом на день передачі права вимоги в неї існувала заборгованість в розмірі 37 287,50 грн., з яких: 9 500 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 27 787,50 грн - сума заборгованості за відсотками.

В обґрунтування позовних вимог про стягнення заборгованості задоговором позики № 13064-04/2023 (надалі Договір 3) послався на те, що 24 квітня 2023 року між ТОВ «Аванс-Кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту, відповідно до якого відповідачка отримала у позику 1 000 грн на строк 25 днів: з 24 квітня 2023 року по 18 травня 2023 року зі сплатою 36,5 % річних (0,10 % на добу).

12 червня 2023 року право вимоги за вказаним Договором 3 перейшло на підставі договору факторингу № 12062023 до ТОВ ФК «Інвеструм», а 27 грудня 2023 року за договором факторингу № 27122023-1, право вимоги перейшло до ТОВ ФК «ЄАПБ». Заборгованість за Договором 3 становить1 995 грн, з яких: 1 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 995 грн - сума заборгованості за відсотками.

Рішенням Піщанського районного суду Вінницької області від 11 грудня 2024 року позов задоволено: стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" суму заборгованості:

- за Кредитним договором № 100835732 в розмірі 27 993 грн., з яких: 6 300 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 20 363 грн. - сума заборгованості за відсотками; 1 330 грн. - заборгованість за комісією;

- за Договором позики № 78986432 в розмірі 37 287,50 грн., з яких: 9 500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 27 787,50 грн. - сума заборгованості за відсотками;

- за Кредитним договором № 13064-04/2023 в розмірі 1 995 грн., з яких: 1 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 995 грн. - сума заборгованості за відсотками, а всього стягнуто заборгованості за договорами у загальному розмірі: 67 275,50 грн.

Стягнуто з відповідачки на користь позивача судовий збір в розмірі 3 028 гривень 00

Задовольняючи позов, суд першої інстанції послався на те, що відповідачка не сплачувала своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором, а тому заборгованість, що виникла, слід стягнути в примусовому порядку.

Не погодившись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Пушкарьова О. О., 19 грудня 2024 року через систему «Електронний суд» подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволення позовних вимог та стягнути судові витрати в розмірі .

Основними доводами апеляційної скарги є те, що позивачем не надано доказів перерахування коштів на ім`я ОСОБА_1 , відсутні виписки по договорах, а наданий позивачем розрахунки заборгованості не можуть слугувати доказом заборгованості. На підтвердження відступлення права вимоги за Договором 1 наданий позивачем Договір факторингу № 28092023 не містить всіх сторінок. Суд першої інстанції не звернув уваги, що Договір 2 був укладений значно пізніше, ніж договір факторингу, а тому зобов`язання по ньому не могли бути передані позивачеві. Не зважив суд і на те, що за Договором 1 позивач просив стягнути комісію, проте умова про стягнення комісії є нікчемною і не підлягала до задоволення.

06 січня 2025 року через систему «Електронний суд» ТОВ ФК «ЄАПБ» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін, до відзиву долучено інформаційну довідку про перерахування коштів за договором № 13064-04/2023 (Договрі3) розрахунок заборгованості по цьому ж договору.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Справа, яка розглядається, не відноситься до справ, які не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного провадження (частина 4 статті 274 ЦПК України), тому з урахуванням приписів частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційний суд проводить розгляд без повідомлення учасників справи.

Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішень суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення частково не відповідає вказаним вимогам.

По справі встановлено наступне:

¦24 квітня 2023 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 , в електронній формі було укладено кредитний договір № 100835732 (Договір 1) (а. с. 8-13) та в якості Додатку № 2 паспорт споживчого кредиту (а.с.14) За умовами укладеного Договору 1 сума кредиту 7 000 грн (пункт 1.2) , строк надання кредиту 105 днів з 24.04.2023 і складається з пільгового та поточного періодів(пункт 1.3); пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 09.05.2023 (пункт 1.3.1), процентна ставка за користування кредитом протягом пільгового періоду 2.0% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку (пункт 1.5.2); поточний період складає 90 днів, що настає за днем завершення пільгового періоду та закінчується 17.08.2023 року (пункт 1.3.2), процентна ставка протягом поточного періоду становить 3 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку (пункт 1.5.3); комісія за надання кредиту 1 330 грн, яка нараховується за ставкою 19 % від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (пункт 1.5.1); кошти надаються Позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти 516874*46 (пункт 2.1);

-Відповідно до Платіжного доручення 63501280 від 24.03.2023 року, ТОВ «Міолан» перерахувало ОСОБА_1 на картку НОМЕР_1 *46 7 000 гривень, призначення платежу: кошти згідно договору 100835732 (а.с.137);

-28 березня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 28092023, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с.15-19);

-28 вересня 2023 року на підставі укладеного договору факторингу було передано Реєстр боржників № 2 (а.с.18), відповідно до Витягу з якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 27 993 грн., з яких: 6 300 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 20 363 грн. - сума заборгованості за відсотками; 1 330 грн. - заборгованість за комісією; 0.00 грн. - сума заборгованості за пенею (а.с.19);

-Розрахунок заборгованості за Договором 1 проведений ТОВ «Міолан» за період з 24.04.2023 по 22.08.2022 (а.с.140-141) не змінювався після відступлення права вимоги (а.с.20).

¦28 травня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 78986432 (Договір 2) (а. с. 27 29), підписаний електронними підписами. За умовами укладеного Договору 2, сума позики 9 500 грн, строк позики 30 днів з фіксованою зниженою процентною ставкою 2,5% в день та фіксованою процентною ставкою за понадстрокове користування Позикою (не застосовується в період карантину) в розмірі 2,7 % в день (пункт 2), в реквізитах Позичальника вказано рахунок НОМЕР_2 ; загальна вартість кредиту 16 625 грн, термін з 28.05.2023 по 27.06.2023, про що зазначено в Додатку № 1 до Договору (а.с.29);

-14.06.2021 року між TOB «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 14/06/21 (а.с.30-31);

-22.11.2023 року до Договору факторингу № 14/06/21 було укладено Додаткову угоду № 13, за якою відступлене право вимоги згідно реєстру Боржників № 12 від 22 листопада 2023 року (а.с.33);

-Як вбачається з Акту від 22.11.2023 (а.с.34)та Витягу з реєстру боржників № 12 (а.с.35), до ТОВ ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до відповідачка в сумі 37 287,50 грн., з яких: 9 500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 27 787,50 грн. - сума заборгованості за відсотками;

-Розрахунок заборгованості за Договором 2 проведений ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» станом на 22.11.2023 року та не змінювався після відступлення права вимоги (а.с.36).

¦24 квітня 2023 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 13064-04/2023 (Договір 3) (а.с.43 45), підписаний електронними підписами. За умовами Договору 3 сума кредиту 1 000 грн (пункт 1.1.),, кредит надається строком на 25 днів, тобто до 18.05.2023 (пункт1.2), за користування кредитом сплачується 36,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 0,10 % на добу (пункт 1.3); у разі якщо Клієнт не сплатив кредит у строк передбачений пунктом 1.2 цього Договору, нарахування процентів здійснюється на загальних підставах за стандартною процентною ставкою 1,99 % на добу) з першого дня користування кредитними коштами (пункт 2.3); в реквізитах позичальника вказано рахунок НОМЕР_1 хх-хххх-7646;

-Повідомленням ТОВ «Універсальні платіжні рішення» доведено, що на підставі договору про переказ коштів, укладеним із ТОВ «Аванс Кредит», 24.04.2023 року зараховано суму 1 000 грн на картку НОМЕР_3 .

-12 червня 2023 року між ТОВ «Аванс кредит» та ТОВ «Інвеструм груп» укладено Договір факторингу № 12062023 (а.с.46-48);

-27 грудня 2023 року між ТОВ «Інвеструм груп» та ТОВ ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 27122023-1 (а.с.49-50) за яким до позивача у цій справі перейшло право вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

-Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 27122023-1 від 27.12.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 1 995 грн., з яких: 1 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 995 грн. - сума заборгованості за відсотками, 0.00 грн. - сума заборгованості за пенею (а. с. 51 52);

-Розрахунок заборгованості за Договором 3 проведений ТОВ «Аванс Кредит» та не змінювався після відступлення права вимоги від первісного кредитора (а. с. 53).

Між сторонами виник спір про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У ч. ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статі 1048 ЦК України).

За змістом статті 526, частини 1 статті 530 ЦПК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Перевіряючи правильність прийнятого рішення за вимогами , що випливають із кредитного договору від 24 квітня 2023 року № 100835732, укладеному між товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 (Договір 1) (а. с. 8-13), апеляційний суд зазначає таке.

В справі що розглядається встановлено, що кредитний договір № 100835732 (Договір 1) з ТОВ «Мілоан» підписаний ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису, Додатком № 1 до якого є Графік платежів (а.с.13 на звороті), Додатком № 2 Паспорт споживчого кредиту (а.с.14). Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину:сума кредиту 7 000 грн (пункт 1.2) , строк надання кредиту 105 днів з 24.04.2023 і складається з пільгового та поточного періодів(пункт 1.3); пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 09.05.2023 (пункт 1.3.1), процентна ставка за користування кредитом протягом пільгового періоду 2.0% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку (пункт 1.5.2); поточний період складає 90 днів, що настає за днем завершення пільгового періоду та закінчується 17.08.2023 року (пункт 1.3.2), процентна ставка протягом поточного періоду становить 3 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку (пункт 1.5.3); комісія за надання кредиту 1 330 грн, яка нараховується за ставкою 19 % від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (пункт 1.5.1); кошти надаються Позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти 516874*46 (пункт 2.1).

Усі підписані позичальником документи містять персональні дані відповідачки, зокрема, її паспортні дані, ідентифікаційний код, номер мобільного телефону, а також номер картки , на яку перераховуватимуться грошові кошти.

Надане позивачем Платіжне доручення 63501280 від 24.03.2023 року (а.с.137) підтверджує, що ТОВ «Міолан» перерахувало кошти згідно договору 100835732 ОСОБА_1 на картку НОМЕР_1 *46 7 000 гривень, використання якої було погоджено сторонами Договору 1.

Відтак суд першої інстанції вірно виснував про те, що факт укладення кредитного договору та виконання його з боку кредитора є доведеним, а доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо неправильного нарахування процентів за користування кредитом та безпідставне стягнення комісії, апеляційний суд зазначає таке.

Велика Палата ВС в постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 https://reyestr.court.gov.ua/Review/105423479 констатувала, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше ніж один раз на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 цього Закону. Аналогічних висновків дійшов КЦС ВС у постанові від 21 жовтня 2020 року у справі № 194/1387/19 (провадження № 61-7416св20).

В справі що розглядається в пункті 1.5.1 Договору 1 передбачено сплату позичальником комісії за надання кредиту 1 330 грн, яка нараховується за ставкою 19 % від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту, а пунктом 2.3.1 передбачено сплату комісії за пролонгацію кредиту. Як вбачається з відомості про щоденні нарахування та погашення (а.с.141), кредитором в день надання кредиту нараховано комісію в розмірі 1330 грн, а 12.05.2023 року нараховано комісію в розмірі 700 грн. за пролонгацію договору.

Оскільки встановлення такої плати (без конкретизації які саме послуги кредитор надає за плату) суперечить вимогам ЗУ «Про споживче кредитування», тому положення Договору 1 про сплату позичальником комісії є нікчемними (див. пункт 31.33 постанови ВП ВС від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19), а відтак нарахування кредитором комісії в розмірі 1330 грн та 700 грн. є безпідставним та не може враховуватися при визначенні розміру заборгованості.

Як вбачається з відомості про щоденні нарахування та погашення (а.с.141), кредитором вірно нараховано впродовж пільгового періоду (15 днів) проценти в розмірі 2 % в день (пункт 1.5.2 Договору 1), по його закінченню - в розмірі 3 % ( пункт 1.5.3 Договору 1), після внесення позичальником 12 травня 2023 року коштів на часткове погашення процентів та основного боргу кредитор застосував пролонгацію , яка передбачена пунктом 2.3.1 Договору 1 та знову за період з 13.05.2023 року по 27.05.2023 року (15 днів) застосовував процентну ставку в 2 % (пільговий період) на суму 6 300 (7000 грн отриманого кредиту мінус 7000 гривень, внесених на його погашення 12.05.2023), при цьому кінцевий термін кредитування був продовжений на 15 днів (до 22.08.2023), що відповідає умовам Договору 1.

Отже, нарахування процентів за Договором 1 здійснено кредитором в межах строку кредитування та у відповідності до погоджених сторонами умов. Однак, як вбачається з відомості про щоденні нарахування та погашення (а.с.141) кредитор, всупереч нікчемності умови про комісію за пролонгацію кредиту зарахував частину внесених позичальником 12.05.23 року грошових коштів (700 грн.) на погашення цієї комісії. Тому зазначену суму, з урахуванням черговості погашення кредитних зобов`язань, слід зарахувати на сплату процентів.

Таким чином, апеляційний суд виснує, що доводи апеляційної скарги в цій частині знайшли своє часткове підтвердження та з відповідача на користь позивача слід стягнути за Договором 1 6 300 (шість тисяч триста) гривень заборгованості за тілом кредиту, 19 663 (20363 700) гривень заборгованості за процентами по 22.08.2023 року, а всього 25 963 грн.

Перевіряючи правильність прийнятого рішення за вимогами, що випливають із договору позики № 78986432 від 28 травня 2023 року, укладеному між ТОВ «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 (Договір 2) (а. с. 27 29), апеляційний суд зазначає таке.

По справі встановлено, що 28 травня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 78986432 (Договір 2) (а. с. 27 29), підписаний електронними підписами. За умовами укладеного Договору 2, сума позики 9 500 грн, строк позики 30 днів з фіксованою зниженою процентною ставкою 2,5% в день та фіксованою процентною ставкою за понадстрокове користування Позикою (не застосовується в період карантину) в розмірі 2,7 % в день (пункт 2), в реквізитах Позичальника вказано рахунок НОМЕР_2 ; загальна вартість кредиту 16 625 грн, термін з 28.05.2023 по 27.06.2023, про що зазначено в Додатку № 1 до Договору (а.с.29).

Заперечуючи проти позовних вимог в частині Договору 2, відповідачка стверджувала як в суді першої інстанції, так і в апеляційній скарзі, що позивач не довів факту перерахунку грошових коштів за цим договором.

Дійсно, як вбачається з матеріалів справи, в ній відсутні докази того, що кредитор виконав свій обов`язок та перерахував обумовлені кошти позичальникуна рахунок НОМЕР_2 , який обумовлений сторонами в Договорі 2. Посилання позивача у відзиві на апеляційну скаргу про те, що відповідачка як власник рахунку могла сама отримати виписку та довести або спростувати отримання кредитних коштів, - апеляційний суд розцінює як перекладення обов`язку доказування на протилежну сторону, адже саме кредитор (первісний чи новий), звертаючись до суду, повинен довести наявність кредитної заборгованості, надавши насамперед докази виконання умов кредитного договору з боку кредитора, тоді як позичальник не зобов`язаний доводити те, що він не отримував грошові кошти.

У відповідності до частини 2 статті 1046, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Отже, оскільки позивач не довів передання грошей за договором позики № 78986432 від 28 травня 2023 року, підстав вважати такий договір укладеним немає, а відтак і немає підстав для стягнення нарахованої за ним заборгованості, тому в цій частині доводи апеляційної скарги є підставними, а рішення суду першої інстанції в часині вирішення вимог про стягнення заборгованості за цим Договором підлягає скасуванню з постановленням нового: про відмову у задоволенні позову в цій частині.

Перевіряючи правильність прийнятого рішення за вимогами, що випливають із кредитного договору № 13064-04/2023 від 24 квітня 2023 року, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс кредит» та ОСОБА_1 (Договір 3) (а.с.43 45), апеляційний суд зазначає таке.

По справі встановлено, що 24 квітня 2023 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, підписаний електронними підписами. За умовами Договору 3 сума кредиту 1 000 грн (пункт 1.1.),, кредит надається строком на 25 днів , тобто до 18.05.2023 (пункт1.2), за користування кредитом сплачується 36,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 0,10 % на добу (пункт 1.3); у разі якщо Клієнт не сплатив кредит у строк передбачений пунктом 1.2 цього Договору, нарахування процентів здійснюється на загальних підставах за стандартною процентною ставкою 1,99 % на добу) з першого дня користування кредитними коштами (пункт 2.3); в реквізитах позичальника вказано рахунок 5168-74хх-хххх-7646;

Наданим позивачем Повідомленням ТОВ «Універсальні платіжні рішення» доведено, що на підставі договору про переказ коштів, укладеним із ТОВ «Аванс Кредит», 24.04.2023 року зараховано суму 1000 грн на картку НОМЕР_3 .

Відтак суд першої інстанції вірно виснував про те, що факт укладення кредитного договору та виконання його з боку кредитора є доведеним, а доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за Договором 3, кредитором вірно нараховано проценти в розмірі 1,99 в день (пункт 2.3 Договору 3) та в межах обумовленого сторонами строку (пункт 4.3 Договору 3).

Отже, суд першої інстанції вірно виснував, що заборгованість за Договором 3 підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача, доводи апеляційної скарги в цій частині рішення суду не спростовують.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням викладеного в мотивувальній частині цієї постанови, апеляційний суд виснує, що рішення Піщанського районного суду Вінницької області від 11 грудня 2024 року слід скасувати в частині вирішення вимог про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 100835732 (Договір № 1) та за Договором позики № 78986432 (Договір 2) та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Рішення Піщанського районного суду Вінницької області від 11 грудня 2024 року слід залишити без змін в частині вирішення вимог про стягнення заборгованості та за Кредитним договором № 13064-04/2023 (Договір 3).

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 13 ст. 141 ЦПК України).

Позивач поніс наступні витрати: 3 028 грн судового збору за подання позовної заяви (а. с. 7), відповідачка понесла судові витрати у виді судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 3 633,60 грн (а. с. 219).

Позивачем було заявлено вимогу про стягнення 67 275,50 грн, до задоволення підлягає сума в 27 958 грн ( 25 963 грн. за Договором 1 та 1 995 грн за Договором 3), що становить 41,56 процентів. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути 1 258,44 грн ( 3028 х 41,56%) понесених судових витрат, а з позивача на користь відповідачки слід стягнути 2 123,47 грн (3633,60 х 58,44%) понесених нею судових витрат.

З урахуванням положень частини 10 статті 141 ЦПК України, з позивача на користь відповідачки слід стягнути 865,03 грн (2 123,47 -1 258,44).

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 382, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,подану її представником адвокатом Пушкарьовим Олексієм Олексійовичем, задовольнити частково.

Скасувати рішення Піщанського районного суду Вінницької області від 11 грудня 2024 року в частині розподілу судових витрат та вирішення вимог про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 100835732 та за Договором позики № 78986432 та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 100835732 задовольнити частково: стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованість за Кредитним договором № 100835732 в розмірі 25 963 (двадцять п`ять тисяч дев`ятсот шістдесят три) гривні, з яких: 6 300 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 19 663 грн - сума заборгованості за відсотками. В задоволенні вимог про стягнення 1 330 грн заборгованості за комісією відмовити.

Відмовити в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором позики № 78986432.

Залишити без змін рішення Піщанського районного суду Вінницької області від 11 грудня 2024 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованості за Кредитним договором № 13064-04/2023 в розмірі 1 995 (одна тисяча дев`ятсот дев`яносто п`ять) гривень, з яких: 1 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 995 грн - сума заборгованості за відсотками.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" на користь ОСОБА_1 865,03 (вісімсот шістдесят п`ять гривень 03 к) гривень понесених нею судових витрат.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а - г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", місцезнаходження: місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 30, .

Відповідачка: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Головуюча Т. М. Шемета

Судді Т. Б. Сало

В. В. Сопрун