Справа № 370/3291/23
Провадження №2-з/367/37/2025
УХВАЛА

Іменем України

про забезпечення позову

25 лютого 2025 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Мерзлий Л.В., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 адвоката Пилипенко О.С. про забезпечення позову,-

в с т а н о в и в:

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 19.02.2025 заяву представника ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 адвоката Пилипенко О.С. про забезпечення позову передано судді Мерзлому Л.В.

25.02.2025 до суду після розгляду Київським апеляційним судом повернулась цивільна справа №370/3291/23.

Так, за змістом поданої заяви представник заявника просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) - житловий будинок АДРЕСА_2 та земельну ділянку АДРЕСА_3 , площею 0,15 га, кадастровий номер: :01:003:0014, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .

Заява обґрунтована наступним.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №413720945, ОСОБА_4 належить житловий будинок АДРЕСА_2 ; земельна ділянка № НОМЕР_2 , площею 0,15 га, кадастровий номер: :01:003:0014, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .

В свою чергу, житловий будинок та земельна ділянка є предметом застави, відповідно до Договору іпотеки №9091 та 9092 від 29.09.2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м. Київ Ковальчуком Сергієм Павловичем. Заставодержателем згідно даного договору є ОСОБА_5 , правонаступником якого є ОСОБА_1 , що діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнім дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Відповідно до частини 6-7 статті 3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Отже, даний житловий будинок та земельна ділянка - це єдине, на що реально можна звернути стягнення в процесі виконання рішення про стягнення боргу в сумі 342 626 доларів США, оскільки все інше майно Відповідача перебуває у заставі у інших кредиторів або є арештованим державним (приватними) виконавцями в процесі примусового виконання рішень по іншим виконавчим провадженням.

Крім того, Відповідач, зловживаючи своїми процесуальними правами, всіляко ухиляється від виконання свої зобов`язань, в тому числі, затягуючи процес розгляду даної судової справи, що підтверджується Постановами Київського апеляційного суду в даній справі.

Отже, в даному випадку є необхідність у застосуванні такого виду забезпечення позову як накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_2 та земельну ділянку АДРЕСА_3 , площею 0,15 га, кадастровий номер: :01:003:0014, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_4 в межах заявлених вимог, враховуючи те, що орієнтована оціночна вартість даного об`єкту нерухомості, згідно довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 18.02.2025 року (ФДМ), орієнтована вартість об`єкта складає 18108922,06 грн, що майже дорівнює ціні позову 14390292,00 грн без врахування судових витрат.

Також необхідність у застосуванні такого виду забезпечення позову як накладення арешту на заставне майно, полягає у збереженні пріоритетності права стягувача на дане іпотечне майно.

Відповідно до приписів ч.1 ст.153 ЦПК України, суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та матеріали позовної заяви, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 151 ЦПК України встановлено, що заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, ціну позову, про забезпечення якого просить заявник.

Крім того, згідно роз`яснень, які містяться в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року за № 9, вбачається, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що є учасниками даного судового процесу. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Аналіз вказаних правових норм свідчить, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Також слід звернути увагу, що забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Тому достатнім обґрунтуванням для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

До аналогічних висновків прийшов і Верховний Суд в своїй Постанові від 17.10.2018 р. № 183/5864/17-ц|61-38692св18.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, в кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Самі лише твердження про те, що існує реальний ризик недобросовісного відчуження відповідачем спільного сумісного майна не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких може бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 150 Цивільного процесуального кодексу України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Підставами для забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме та рухоме майно, грошові кошти є належність цього майна, коштів відповідачеві, їх знаходження в нього чи в інших осіб.

Судом встановлено, що в провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебуває справа за позовом № 370/3291/23 ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Орган опіки та піклування Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №413720945, ОСОБА_4 належить житловий будинок АДРЕСА_2 ; земельна ділянка № НОМЕР_2 , площею 0,15 га, кадастровий номер: :01:003:0014, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Дослідивши матеріали заяви та додані до неї документи, враховуючи наведені докази та обґрунтування заявлених вимог у заяві щодо забезпечення позову, з метою запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів заявника, суд вважає за можливе задовольнити заяву та накласти арешт на майно, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_4 .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 149-153 Цивільного процесуального кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суддя,-

у х в а л и в:

Заяву представника ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 адвоката Пилипенко О.С. про забезпечення позову, задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) - житловий будинок АДРЕСА_2 та земельну ділянку АДРЕСА_3 , площею 0,15 га, кадастровий номер: :01:003:0014, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .

Копію ухвали направити для відома сторонам.

Допустити негайне виконання ухвали.

Роз`яснити, що особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Реквізити стягувача: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Реквізити боржника: ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду в порядку і строки передбачені ст.ст. 353, 354, 355 ЦПК України.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: Л.В. Мерзлий