КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №758/9885/24 Головуючий у 1 інстанції: Якимець О.І.
провадження №22-ц/824/4006/2025 Головуючий суддя: Олійник В.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 лютого 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Головуючого судді: Олійника В.І.,

суддів: Болотова Є.В., Сушко Л.П.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою адвоката Візіренко Вікторії Вікторівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Подільського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2024 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

У серпні 2024 року Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 23.09.2021 року в розмірі 92 272,85 грн.

Вимоги обгрунтовує тим, що між сторонами укладено кредитний договір шляхом підписання заяви-анкети, яка разом із Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами складають договір про надання банківських послуг. Відповідно до договору відповідачу відкрито кредитний рахунок та встановлено кредитний ліміт з наступним збільшенням такого, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами, передбачених умовам кредитного договору.

На підставі укладеного Договору відповідач отримав платіжний інструмен кредитну картку номер - НОМЕР_1 строк дії - 07/25 тип - Універсальна згодом було отримано кредитну картку номер - НОМЕР_2 строк дії - 05/27 тип - Універсальна, що підтверджується випискою по рахунку.

Зазначав, що відповідач користувався кредитним лімітом і відповідно до виписки по рахунку: вчиняв операції, таким чином, згідно Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, що затверджено Постановою НБУ №164 від 29.07.2022 року відповідач є власником рахунку та держателем платіжного інструменту для здійснення операцій за рахунком.

Наголошував, що відповідачем умови договору не виконувались, внаслідок чого утворилась заборгованість у спірному розмірі, яку позивач просив стягнути з відповідача. Відтак, у відповідності до ст.ст.1048, 1050, 1054 ЦК України та умов договору, просив позов задовольнити повністю та вирішити питання про розподіл судових витрат згідно зі ст.141 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 23.09.2021 року у розмірі 92 272 гривні 85 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судовий збір у розмірі 2 422 гривні 40 копійок.

В апеляційній скарзі адвоката Візіренко В.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування скарги зазначає, що позивачем не надається інформація про те, що в подальшому вказані грошові кошти із банківської картки № НОМЕР_3 були зняті через банкомат саме відповідачем чи використані ним для оплати товарів та послуг, що банк був позбавлений можливості списати переказані грошові кошти з іншої картки позивача у рахунок погашення боргу, як це мало місце наприклад 25.10.2023 року під час операції погашення обов?язкового платежу з картки 51**32. За таких обставин, позивачем не було доведено факту використання відповідачем грошових коштів.

Вважає, що позивачем не доведено належним чином обгрунтованість заявленої суми заборгованості та правомірність нарахованих відсотків. Відсутність чіткого розрахунку, а також суперечності у сумах і процентних нарахуваннях заборгованості свідчать про можливі помилки в обліку або неточності в розрахунках банку.

Наголошує на тому, що 19.09.2023 року в період часу від 20 год. 00 хв. по 00 год. 00 хв. невстановлена особа, перебуваючи за адресою: м.Київ, вул.Вишгородська, 4, таємно, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану викрала у ОСОБА_1 належний йому мобільний телефон марки «Huawei» та банківські картки банку "ПриватБанк" № НОМЕР_3 та № НОМЕР_1 , з яких в подальшому було знято грошові кошти в сумі 280 000 гривень, зокрема, шляхом укладення кредитних договорів у електронній формі.

Позивач, виявивши факт зникнення його особистих речей, 21.09.2023 року одразу повідомив ПриватБанк про цей інцидент, після чого всі його рахунки були заблоковані. Крім цього, позивачем було надано уповноваженим особам «ПриватБанку» витяг із Єдиного реєстру досудових розслідувань, який підтверджує, що Оболонським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №003441 від 04.10.2023 poку за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Таким чином, невідома особа, використовуючи викрадений у відповідача мобільний телефон, отримала доступ до його даних, зайшла у додаток «Приват 24», без його відома та дозволу втрутилась у роботу вказаної електронної системи та реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів та з метою незаконно збагатитися, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно, умисно, в умовах воєнного стану підвищила кредитний ліміт позивача по банківських картках, уклала кредитні договори №1004 та №4040, в подальшому зняла грошові кошти через банкомат, якими розпорядилась на власний розсуд чим завдала істотної матеріальної шкоди Відповідачу.

Зазначає, що ПАТ КБ «Приватбанк» був обізнаний із ситуацією відповідача, знав, що ОСОБА_1 не укладав жодних кредитних договорів з банком у період від 19.09.2023 по 21.09.2023 року, коштів не отримував та не користувався ними. Відповідні кредитні договори є нікчемними правочинами в силу положень ч.1 ст.209 ЦК України.

В результаті шахрайських та неправомірних дій третіх осіб у ОСОБА_1 утворилась заборгованість у загальному розмірі 280 008 гривень 53 коп., частину якої наразі намагається стягнути «ПриватБанк».

Щодо обставин, які перешкодили відповідачу надати до суду першої інстанції власні пояснення та докази, якими вони обгрунтовуються, зазначено наступне.

21.09.2024 року ОСОБА_1 отримав ухвалу про відкриття провадження у справі №758/9885/24, а 25.09.2024 року ознайомився з матеріалами даної судової справи, про що є відповідна відмітка в матеріалах справи.

Необхідність ознайомлення з матеріалами справи була зумовлена тим, що у провадженні Подільського районного суду м. Києва одночасно перебувало 4 судових провадження по стягненню з нього грошових коштів.

Так, вказує, що ухвали про відкриття провадження надходили Апелянту без копії позовної заяви з додатками, і тому співставити позови з відповідними судовими справами було неможливо. Однак, враховуючи, що ухвалою суду від 19.08.2024 року, отриманою ОСОБА_1 21.09.2024 року, було встановлено п?ятнадцятиденний строк на подання відзиву, ОСОБА_1 розраховував, що останнім днем подання відзиву є 07.10.2024 року.

Відтак, 07.10.2024 року, з метою уточнення деяких даних для подання відзиву в рамках даної справи, представник Апелянта прибула до Подільського районного суду м.Києва, де їй повідомили, що 04.10.2024 року суддею Якимець О.І. вже було винесено рішення по суті.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що Виписка по рахунку, яка міститься в матеріалах справи, містить всі вищезазначені реквізити, остання є первинним документом, що підтверджує обсяги використання кредитних коштів відповідачем і наявність боргу, та спростовує доводи відповідача про недоведеність зі сторони позивача факту використання відповідачем грошових коштів.

Вказує, що встановлення кредитного ліміту, нарахування процентів здійснено відповідно до умов договору та норм ЦК України, що відповідно спростовує доводи відповідача про порушення позивачем управління кредитним лімітом та нарахування процентів до червня 2024 року.

Крім того, в матеріалах справи міститься детальний розрахунок заборгованості станом на 08.07.2024 року, в якому у відповідних колонках відображені відомості щодо дати операції за рахунками обліку заборгованості; кількість днів, за які нарахована заборгованість за відсотками, пенею (штрафами) та комісією; витрати клієнтом кредитних коштів; відсотки погашені за рахунок кредиту; тіло кредита поточне; тіло кредита прострочене; процентна ставка; процентна ставка при порушенні умов кредитування, міс; процентна ставка на прострочений кредит, річна; нараховано відсотків на заборгованості за кредитом; нараховано відсотків на заборгованості за кредитом при порушенні умов кредитування; нараховано відсотків на прострочений кредит; нараховано відсотків; сальдо за нарахованими відсотками; загальне сальдо за нарахованими відсотками; сальдо за нарахованими відсотками, які не включені в заборгованість; сальдо за нарахованими відсотками на прострочці, які не включені в заборгованість накопичувальним підсумком тощо.

Разом з тим, у відзиві позивач звертає увагу суду, що в період від 19.09.2023 до 21.09.2023 року електронна ідентифікація платіжного засобу і користувача здійснена в Приват24 з використанням фінансового номеру телефону, що виключає відповідальність банку та покладає відповідальність за здійснення платіжних операцій саме на користувача.

Відповідальність за проведення платіжних операцій покладається на відповідача, оскільки саме його дії призвели до втрати фінансового номеру телефону та індивідуальної облікової інформації, що дало змогу третім особам отримати вільний доступ до системи «Приват24». Крім того, відповідач не виконав обов`язку з негайного повідомлення Банку про втрату фінансового номеру телефону та спірні транзакції.

Також, позивач вказує й на те, що ознайомлення з матеріалами справи не є об`єктивними обставинами, які перешкоджали відповідачу надати суду першої інстанції власні пояснення з доказами, враховуючи, що у відповідача було достатньо часу для реалізації процесуальних прав в суді першої інстанції.

Відтак, у відзиві на апеляційну скаргу представник АТ КБ «ПриватБанк» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення залишити без змін.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.264 ЦПК України судове рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників. (ухвала Великої Палати Верховного Суду у справі №668/13907/13-ц)

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із доведеності та обґрунтованості позовних вимог.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що у заяві відповідача про приєднання до Умов та правил надання послуг від 23.09.2021 року, яка містить підпис останнього, умови кредитування були визначені.

Зокрема, максимальний ліміт кредитування - 50 000 грн для карт Універсальна, 75 000 грн для карт Універсальна Голд, тип та розмір процентної ставки - 42,0 % річних для карт Універсальна, 40,8 % для карт Універсальна Голд; розмір процентної ставки, яка застосовується при невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту - 84,0 % річних для карт Універсальна, 81,6 % річних для карт Універсальна Голд.

Тобто, відповідач погодився у письмовому вигляді з умовами кредитування. Укладення між сторонами договору шляхом підписання відповідачем анкети-заяви відповідає вимогам статей 633, 634 ЦК України щодо порядку укладення договору приєднання.

Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідач отримав згідно Довідки про видані картки, кредитну картку № НОМЕР_4 , тип картки «Універсальна» із терміном дії до 07/25. Також відповідач для можливості користування рахунком 29.09.2023 додатково отримав картку: № НОМЕР_5 , строк дії - 05/27, тип картки «Універсальна». В процесі користування рахунком відбулася зміна кредитного ліміту.

За п.1.3 відсотки нараховувались відповідно до підписаної відповідачем Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, у розмірі 42,0 %. За погодженою ставкою банком було нараховано відсотки у розмірі 21057,50 грн.

Згідно наданої АТ КБ «Приватбанк» виписки по рахунку заборгованості за договором №б/н від 23.09.2021 року станом на 09.07.2024 вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, погашав заборгованості за тілом кредиту та з нарахованих відсотків, однак належним чином зобов`язань щодо їх повернення не виконав.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором б/н від 23.09.2021 року вона станом на 09.07.2024 року складає у розмірі 92 272,85 грн, з яких: 71 215,35 грн. -заборгованість за тілом кредиту, 21 057,50 грн - заборгованість за простроченими відсотками.

Згідно зі ст.525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається.

Статтею ст.536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.1 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Частиною 1 ст.634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Виходячи з наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову.

Так, виписка з рахунку, яка міститься в матеріалах справи, містить всі вищезазначені реквізити, остання є первинним документом, що підтверджує обсяги використання кредитних коштів відповідачем і наявність боргу, та спростовує доводи відповідача про недоведеність зі сторони позивача факту використання відповідачем грошових коштів.

Також, відповідно до п.20 статті 38 Закону України "Про платіжні послуги" користувач, якому наданий електронний платіжний засіб, зобов`язаний:

3) не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права;

4) не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції;

5) негайно після того, як така інформація стала йому відома, повідомити емітента у спосіб та каналами зв`язку, передбаченими договором між емітентом та платником, про факт втрати електронного платіжного засобу та/або факт втрати індивідуальної облікової інформації.

Згідно підпункту 41 пункту 1 ст.1 Закону України "Про платіжні послуги" терміни вживаються в такому значенні негайно - найкоротший можливий строк, але не пізніше наступного операційного дня, визначений внутрішніми документами надавача платіжних послуг та передбачений договором з користувачем платіжних послуг, у який мають виконуватися (відбуватися) відповідні дії з моменту настання підстави для їх виконання.

За п.4 статті 87 Закону України «Про платіжні послуги» платник зобов`язаний негайно після того, як така інформація стала йому відома, повідомити надавача платіжних послуг у визначеному договором порядку про факт виконання з його рахунку неналежної або неакцептованої платіжної операції для отримання відшкодування за такою операцією.

Натомість, як зазначає відповідач, 19.09.2023 року у період часу від 20:00 до 00:00 невстановлена особа викрала у нього мобільний телефон та банківські картки, з яких в подальшому були зняті грошові кошти.

Однак, звернення від відповідача до Банку щодо зупинення нарахування процентів та надання інформації надійшло лише 10.10.2024 року.

З огляду на вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про доведеність позовних вимог та задоволення позову АТ КБ «ПриватБанк» та стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 висновків суду першої інстанції, викладених у рішенні, не спростовують.

Відповідно до ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката Візіренко Вікторії Вікторівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 ,залишити без задоволення.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: