Справа № 445/291/25
провадження № 2/445/564/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2025 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кіпчарського О. М.

секретаря судового засідання Кшемінської О.Я.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_1

третьої особи, що не заявляє

самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню доньку, що продовжує навчання,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 , в якому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки ОСОБА_2 , яка продовжує навчання. В обґрунтування позову вказує, що відповідач є батьком їх спільних дітей ОСОБА_2 , 2004 року народження, ОСОБА_3 , 2009 року народження, та ОСОБА_2 , яка ІНФОРМАЦІЯ_1 досягла повноліття. До досягнення повноліття відповідач сплачував аліменти на утримання дітей, на підставі рішення Золочівського районного суду Львівської області від 06.04.2015 року у розмірі по 700,00 грн. на кожну дитину, щомісячно. Вказує, що донька зареєстрована разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 . З вересня 2024 року ОСОБА_2 навчається у Західноукраїнському національному університеті, на факультеті фінансів та обліку, за спеціальністю 072 "Фінанси, банківська справа, страхування та фондовий ринок" на денній формі навчання, на платній основі, у зв`язку з чим позбавлена можливості самостійно матеріально себе забезпечувати. Вказує, що відповідач є працездатною особою, має нерегулярний дохід, проте, враховуючи те, що батьки в однаковій мірі зобов`язані матеріально забезпечувати дітей, які продовжують навчання, просить стягувати з нього на утримання доньки аліменти в розмірі 1/4 усіх його доходів, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.02.2025 року та до закінчення навчання, тобто до 30.06.2028 року. Також просить стягувати з відповідача на її користь витрат на навчання доньки, оскільки така навчається на платній формі, що становить по 18 000,00 грн. щорічно впродовж наступних трьох років, та 15 000,00 грн. на четвертий рік навчання, а також витрат по найму житла (ліжко місця в гуртожитку), що становить 5 640,00 грн. щомісячно.

В судовому засіданні позивач позов підтримала, з підстав зазначених у ньому, просить такий задовольнити. Вказує, що працює на посаді бухгалтера, її середньо місячний дохід становить близько 12500,00 грн., що не дає можливості самостійно сплачувати витрати за навчання та проживання доньки.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, вказує, що готовий сплачувати або розміру свого доходу щомісячно або витрати на навчання та проживання дитини. Вказує, що постійної роботи не має, навчається, його дохід є не регулярним та становить близько 10 000,00 грн. щомісячно, він проживає з іншою жінкою, яка також має дітей, однак батьком дітей він не являється. Відзиву щодо заявленого позову відповідач не подавав.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору вимоги позову підтримала.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача та третьої особи, оцінивши доводи позовної заяви, дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до часткового задоволення, з огляду на таке.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 01.03.2007 року, вбачається, що батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сторони по справі.

Відповідно до довідки про склад сім`ї №1153 від 13.12.2024 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована разом з позивачем ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

З позивачем також зареєстровані та проживають їх спільні з відповідачем діти ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно рішення Золочівського районного суду Львівської області від 03.12.2015 року, шлюб між сторонами розірвано.

Відповідно до рішення Золочівського районного суду Львівської області від 06.04.2015 року, з відповідача стягувалися аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей, в тому числі і на ОСОБА_2 , в розмірі по 700,00 грн. на кожну дитину, щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Позивач працює на посаді бухгалтера в КП «Золочіський ринок», її середньомісячний дохід за останніх шість місяців становив близько 12500,00 грн., що підтверджується довідкою № 3 від 28.01.2025 року.

Станом на даний момент діти сторін ОСОБА_2 та ОСОБА_2 є повнолітніми. Аліменти на повнолітнього сина ОСОБА_2 з відповідача не стягуються.

Таким чином, судом встановлено, що з досягненням донькою сторін - ОСОБА_2 повноліття, стягнення аліментів з відповідача на її утримання припинено.

Однак, донька сторін ОСОБА_2 навчається у Західноукраїнському національному університеті за спеціальністю "Фінанси, банківська справа, страхування та фондовий ринок" на контрактній основі з 29.09.2024 року по 30.06.2028 року, що підтверджується відповідною довідкою № 328 від 11.12.2024 року та копією договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців від 12.09.2024 року, а тому позбавлена можливості самостійно матеріально себе утримувати.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

За положеннями ст. 198, 199 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно приписів ст. 200, 201 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментного забезпечення суд, відповідно до вимог ст.182 СК України, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відтак, враховуючи те, що відповідач фактично визнав, хоч і частково, розмір та спосіб сплати аліментів на утримання доньки, що не викликає у суду сумніву у добровільності такого визнання, виходячи із принципу диспозитивності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в частині стягнення аліментів в розмірі 1/4 усіх його доходів, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.02.2025 року та до закінчення навчання, тобто до 30.06.2028 року.

Також позивач просить додатково стягувати з відповідача на її користь витрат на оплату за навчання доньки та витрат найму житла (ліжко місця в гуртожитку), де проживає донька, оскільки навчальний заклад розташований в м. Тернопіль. Вказані витрати підтверджені позивачем відповідними договорами та квитанціями про часткову оплату таких витрат.

Щодо даних витрат варто зауважити, що питання участі батьків у додаткових витратах на дитину врегульовано положеннями ст. 185 СК України, відповідно до якої, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Слід зазначити, що навчання особи з метою здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Отже такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні статті 185 СК України.

Зокрема вищевказана позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.08.2020 року у справі 366/1488/19.

Таким чином, заявлені позивачем вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на оплату навчання та проживання в гуртожитку не підлягають до задоволення.

Беззаперечно, що вказані витрати є суттєвими для позивача, відповідач не повинен залишатись осторонь таких, ці витрати можуть бути врахованими при визначенні розміру аліментів належних до сплати відповідачем, однак такі витрати не є додатковими та не підлягають самостійному відшкодуванню.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 усіх його доходів, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, яка судом задоволена. Виходити за межі позовних вимог суд не уповноважений.

Суд звертає увагу сторін, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Окрім того, на підставі ст. 142 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, з нього в користь держави слід стягнути 605,60 грн. судового збору.

Керуючись ст. 4, 5, 12, 82, 142, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, ст. 182, 191, 199, 200, 201 СК України, суд

у х в а л и в :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню доньку, що продовжує навчання задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини всіх його видів доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15 лютого 2025 року і до закінчення дитиною навчання, тобто 30 червня 2028 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено та проголошено 24 лютого 2025 року.

Суддя О. М. Кіпчарський