Справа № 545/1281/20
Провадження № 2-ві/545/1/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.02.2025 року Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Потетія А.Г.,

за участю секретаря судових засідань Мамишевій А.Е.,

розглянувши без повідомлення учасників справи заяву представника позивачів ОСОБА_1 про відвід судді Путрі О.Г. у цивільній справі №545/1281/20 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» про стягнення матеріальної шкоди і відшкодування моральної шкоди, -

у с т а н о в и в:

В провадженні Полтавського районного суду Полтавської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» про стягнення матеріальної шкоди і відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Вищої ради правосуддя № 986/0/15-23 від 19.10.2023 року суддя ОСОБА_4 звільнена з посади судді Полтавського районного суду Полтавської області у зв"язку з поданням заяви про відставку.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 12.12.2023 справу №545/1281/20 передано судді Путрі О.Г.

20.02.2025 року від представника позивачів Гуйвана П.Д. надійшла заява про відвід судді Путрі О.Г. від розгляду цивільної справи №545/1281/20, оскільки виникли обставини, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності головуючого судді по справі Путрі О.Г., передбачені ст.36 ЦПК України, а саме упередженість судді на користь відповідача щодо незаконного затягування розгляду справи, некомпетентність судді. У зв`язку з зазначеним на підставі ст. 36 ЦПК України суддя Путря О.Г. не може розглядати справу і підлягає відводу.

Дослідивши матеріали заяви, встановлено таке.

Згідно з ухвалою судді Путрі О.Г. від 20.02.2025 року, остання вважає заявлений відвід необґрунтованим, оскільки підстав для відводу судді, передбачених ст.ст.36,37 ЦПК України, представника позивачів Гуйвана П.Д. не вказав.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Положеннями ст. 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.9 КПК України є обов`язковою для застосування під час здійснення кримінального провадження, при наданні оцінки безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспекти. Зокрема, у справах «Гаусшильдт проти Королівства Данії» та «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначено, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття у справі «Гаусшильдт проти Королівства Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. При цьому, суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо нього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, його прихильностей чи уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчить про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду з прав людини підтримав і Верховний Суд України у справі № 5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01 березня 2012 року).

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, який зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що неупередженість є ключовою характеристикою судді, головною ознакою судової влади та основою судового процесу і вважається очевидним фактом. Особа, яка заявляє про упередженість, повинна бути здатна довести реальну або очевидну упередженість у судді. Простої заяви недостатньо, необхідно навести достовірні докази.

Дослідивши заяву про відвід, суд не вбачає наявність підтверджених доказами обставин, які ставлять під сумнів можливу неупередженість судді, а отже доходить висновку про необхідність відмови в задоволенні заяви про відвід головуючого у справі.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 36-40, 258, 260 ЦПК України,суд,-

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні заяви представника позивачів Гуйвана П.Д. про відвід судді Путрі О.Г. від участі щодо розгляду цивільної справи №545/1281/20 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» про стягнення матеріальної шкоди і відшкодування моральної шкоди.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: А. Г. Потетій