Житомирський апеляційний суд
Справа №283/1620/23 Головуючий у 1-й інст. Піщуліна І. С.
Категорія 3 Доповідач Павицька Т. М.

У Х В А Л А

24 лютого 2025 року

Житомирський апеляційний суд у складі судді Павицької Т.М., вирішуючи питання відповідно до вимог ст. 359 ЦПК України про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Народицького районного суду Житомирської області від 11 жовтня 2024 року по цивільній справі №283/1620/23 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Державної судової адміністрації України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області, про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,

в с т а н о в и в:

Рішенням Народицького районного суду Житомирської області від 11 жовтня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу у якій вказує, що 11 жовтня 2024 року Народицьким районним судом Житомирської області в режимі відеоконференції було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, отримавши повний текст судового рішення, було виявлено розбіжності у даті ухвалення судового рішення.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 06 січня 2025 року цивільну справу №283/1620/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Народицького районного суду Житомирської області від 11 жовтня 2024 року було повернуто до суду першої інстанції для вирішення питання про виправлення описки.

04 лютого 2025 року матеріали цивільної справи №283/1620/23 повернулися до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 05 лютого 2025 року цивільну справу №283/1620/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Народицького районного суду Житомирської області від 11 жовтня 2024 року було повернуто до Народицького районного суду Житомирської області для належного оформлення справи та долученням оригіналу ухвали Народицького районного суду Житомирської області від 14 січня 2025 року про внесення виправлень.

Належно оформлена цивільна справа №283/1620/23 надійшла до суду апеляційної інстанції 21 лютого 2025 року.

В апеляційній скарзі, поданій ОСОБА_1 16 грудня 2024 року, просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції від 11.10.2024 року.

Як підставу для поновлення строку зазначає, що повний текст оскаржуваного судового рішення вона отримала 01 листопада 2024 року рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Під час ознайомлення із оскаржуваним судовим рішенням було виявлено, що воно не прошите, аркуші не пронумеровані, підпис судді відсутній, кожна сторінка судового рішення завірена мокрими печатками. Як вбачається зі змісту отриманого судового рішення, частина судового рішення є відсутньою взагалі. Таким чином, судом було допущено порушення ст. 265 ЦПК України. Вказує, що належно завірену копію судового рішення вона отримала 06 грудня 2024 року, тому просить визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження та поновити строк.

Дослідивши апеляційну скаргу, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, матеріали цивільної справи, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно із статтею 354 ЦПК України клопотання про поновлення строку подання апеляційної скарги повинно містити обґрунтування поважності пропуску цього строку.

Поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. ЦПК України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили його пропуск. У кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку (правовий висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 19 червня 2020 року в справі №926/10376/15, від 14 червня 2022 року в справі №904/3541/15).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що при оцінюванні поважності причин пропуску строку звернення до суду та прийнятті рішень про його поновлення Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), як правило, враховує: 1) складність справи, тобто, обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки; 2) поведінку заявника; 3) поведінку державних органів;4) перевантаження судової системи; 5) значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі (справи «Бочан проти України», «Смірнова проти України», «Федіна проти України», «Матіка проти Румунії» та інші).

На осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

Відповідно до частини четвертої та п`ятої статті 272 ЦПК України за заявою учасника справи копія повного судового рішення вручається йому під розписку безпосередньо в суді.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Наведеними нормами чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку апеляційного оскарження. Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти всі можливі та залежні від нього дії, використовувати в повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені чинним законодавством.

У своїй практиці Європейський Суд з прав людини неодноразово зауважував, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», заява № 3236/03, пункт 41, від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, пункт 27).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та порушенням принципу стабільності судового рішення, що суперечить статті 129-1 Конституції України та практиці Європейського суду з прав людини.

Встановлено судом апеляційної інстанції, що згідно копії конверта про відправлення рекомендованого повідомлення, ОСОБА_1 отримала копію рішення суду першої інстанції - 01 листопада 2024 року.

20 листопада 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції із заявою про направлення їй належно оформленого рішення Народицького районного суду Житомирської області від 11.10.2024 року.

06 грудня 2024 року ОСОБА_1 повторно отримала копію оскаржуваного судового рішення.

16 грудня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із апеляційною скаргою.

Сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Наведеними нормами чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку апеляційного оскарження. Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти всі можливі та залежні від нього дії, використовувати в повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені чинним законодавством.

Апеляційний суд дійшов висновку, що вказане, поза розумним сумнівом, свідчить про обізнаність заявника, про ухвалення 11 жовтня 2024 року судового рішення та його отримання ОСОБА_1 - 01 листопада 2024 року, як вказано в апеляційній скарзі, та підтверджується доказми, наявними в матеріалах справи, що не може бути проігноровано та не враховано під час вирішення клопотання про поновлення пропущеного строку.

Заявник отримала копію судового рішення 01 листопада 2024 року та виявила у ньому недоліки, проте повторно просила суд направити їй копію судового рішення 20 листопада 2024 року, через 20 днів після отримання судового рішення, тому вона мала добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та дотримуватися строку апеляційного оскарження, відтак підстави вважати, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин, відсутні.

У контексті зазначеного Верховний Суд враховує практику Європейського суду з прав людини щодо вирішення питання про поновлення строку на оскарження, яке перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», рішення від 14 жовтня 2003 року у справі «Трух проти України»).

Посилання ОСОБА_1 на надіслання їй неналежно оформленого судового рішення є необґрунтованими.

Крім того, згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень, рішення Народицького районного суду Житомирської області ухвалено 11 жовтня 2024 року надіслано судом 21 жовтня 2024 року, забезпечено надання загального доступу 23 жовтня 2024 року.

Враховуючи викладене, наведені апелянтом підстави для поновлення процесуального строку не можуть бути визнані поважними.

Згідно ч. 3 ст. 354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Тому, скаржнику необхідно подати обґрунтовану заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших причин пропуску вказаного строку та наданням належних та допустимих доказів на їх підтвердження, оскільки безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За змістом ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги (заяви), яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу про залишення без руху.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга залишається без руху.

Керуючись ст. 185, 357 ЦПК України,

у х в а л и в:

Визнати неповажними підстави для поновлення ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Народицького районного суду Житомирської області від 11 жовтня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Народицького районного суду Житомирської області від 11 жовтня 2024 року залишити без руху.

Надати строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для звернення до Житомирського апеляційного суду із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції від 11.10.2024 та вказати інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження із належними доказами поважності причин пропуску процесуального строку.

Роз`яснити заявнику, що якщо заяву не буде подано в зазначений строк, то у відкритті апеляційного провадження судом буде відмовлено у порядку, встановленому ст. 358 ЦПК України.

Суддя