ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.,

за участю секретаря Сахарова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 04 квітня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення спільної часткової власності та стягнення грошової компенсації,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2023 року ОСОБА_2 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 25 січня 2022 року набрало чинності рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31.03.2021, яким визнано право власності на 1/2 частину транспортного засобу марки Skoda Fabia, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , за ОСОБА_2 , як на частку в спільному майні подружжя. На теперішній час транспортний засіб належить ОСОБА_2 та ОСОБА_1 по 1/2 кожній. Визнане судовим рішенням за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину транспортного засобу підлягає реєстрації в сервісному центрі MBC. Сторони не досягли згоди з приводу користування спільною сумісною власністю. На теперішній час автомобіль фактично знаходиться у відповідачки ОСОБА_1 , позивачка не має можливості вільно користуватись та розпоряджатись належним їй транспортним засобом, який фізично знаходиться у іншого співвласника, та у тому числі через те, що відповідачка не з?являється до органів МВС з метою реєстрації транспортного засобу за співвласниками у відповідності до рішення суду, про що свідчить письмова відмова у проведенні державної реєстрації транспортного засобу. Позивач неодноразово зверталась до відповідачки з пропозицією щодо придбання у неї належної їй частини автомобіля, однак такі пропозиції залишаються без відповіді. Відмовляється відповідачка також разом з позивачкою продати транспортний засіб. Дійти згоди щодо розподілу майна, що перебуває у спільній сумісній власності у досудовому порядку не виявляється можливим. Автомобіль є неподільною річчю, а спільне користування ним є неможливим. Тому позивачка просила припинити спільну часткову власність ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на автомобіль марки Skoda Fabia, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_2 , залишивши даний автомобіль у власності ОСОБА_1 та стягнути з відповідачки на свою користь грошову компенсацію вартості 1/2 частини зазначеного автомобіля в сумі 94579,45 грн.

Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2024 року позов задоволено. Вирішено припинити право власності ОСОБА_2 на 1/2 частки автомобіля марки Skoda Fabia 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_2 , стягнувши із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію припиненої частки автомобіля в розмірі 94579,45 грн. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 1073,60 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про відмову в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2021 року у цивільній справі №199/3093/19 задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ТОВ «Автоскай». Визнано недійсним договір комісії №3/16 від 13 вересня 2018 року, укладений між ОСОБА_4 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Автоскай». Визнано недійсним договір купівлі-продажу №3/16 від 13 вересня 2018 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Автоскай», яке діяло в інтересах ОСОБА_4 . Витребувано у ОСОБА_3 транспортний засіб марки Skoda Fabia, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 , державний номерний знак НОМЕР_2 , технічний паспорт та ключі від транспортного засобу. Скасовано державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на транспортний засіб марки Skoda Fabia, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 , державний номерний знак НОМЕР_2 . Визнано право власності на 1/2 частину транспортного засобу марки Skoda Fabia, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 , державний номерний знак НОМЕР_2 , за ОСОБА_2 , як на частку в спільному майні подружжя. Вирішено питання розподілу судових витрат (а.с. 11-13).

Додатковим рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 22 квітня 2021 року стягнуто із ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ТОВ «Автоскай» на користь ОСОБА_2 судові витрати на правничу допомогу у розмірі по 5133,33 грн, з кожного (а.с. 14-15).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 25 січня 2022 року №199/3093/19 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2021 року та додаткове рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 квітня 2021 - залишено без змін (а.с. 16-21).

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2023 року роз`яснено резолютивну частину рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31.03.2021 року, в частині зазначення особи, якій передати витребуваний автомобіль, а саме: витребувати у ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 транспортний засіб марки Skoda Fabia, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 , державний номерний знак НОМЕР_2 , технічний паспорт та ключі від транспортного засобу.

Відповідно до листа Головного сервісного центру МВС регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Дніпропетровській області (філія ГСЦ МВС) територіального сервісного центру МВС №1249 відмовлено позивачці у перереєстрації зазначеного транспортного засобу, оскільки для вирішення питання перереєстрації автомобіля Skoda Fabia, 2008 року випуску, номер кузова: НОМЕР_5 , згідно рішення Амур-Нижньодніпровського суду м.Дніпропетровська по справі №199/3039/19 від 31 березня 2021 року, щодо права власності на 1/2 частку за гр. ОСОБА_2 , та внесення її як співвласника, необхідно звернуться до будь-якого ТСЦ МВС України з власником другої частки транспортного засобу, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, документами які визначають право власності на другу 1/2 частку автомобіля та документом що посвідчує особу (а.с. 22-23).

Згідно звіту про оцінку транспортного засобу №YD07023, складеного 30 жовтня 2023 року оцінювачем ОСОБА_5 , ринкова вартість автомобіля Skoda Fabia, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_6 , на дату оцінки складає 189158,90 грн (а.с. 24-26).

Відповідно до копії висновку №9793 судового експерта-автотоварознавця по визначенню ринкової вартості КТЗ від 23 квітня 2024 року, ринкова вартість спірного автомобіля становить 59866,81 грн (а.с. 111 - 136).

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 , виданого ТСЦ 1242 14.09.2018, право власності на автомобіль Skoda Fabia, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , зареєстроване за ОСОБА_3 (а.с. 58).

Позивачка направляла відповідачці пропозицію про спільний продаж рухомого майна, що перебуває у спільній сумісній власності, але відповіді не отримала (а.с. 30).

Також установлено, що автомобіль Skoda Fabia, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , був переданий ОСОБА_3 у володіння позивачки разом із ключами та свідоцтвом про реєстрацію ТЗ 31 січня 2024 року, що підтверджується письмовою розпискою ОСОБА_2 на акті огляду транспортного засобі від 31.01.2024 (а.с. 110).

У судовому засіданні 12 лютого 2025 року позивачка визнала факт отримання нею вказаного вище автомобіля, який перебуває в неї у несправному стані після ДТП, що підтверджується протоколом та звукозаписом вказаного судового засідання.

Відповідно до частини другої статті 183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Положеннями статей 317, 319 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно до ч. ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ч. 1 ст. 356 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників передбачено у статті 365 ЦК України, якою визначено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Співвласникам належать право володіння, користування та розпорядження майном, що належить їм на праві спільної часткової власності. Зазначені правомочності співвласники об`єкта права спільної часткової власності відповідно до частини першої статті 358 ЦК України повинні здійснювати за взаємною згодою.

Співвласнику надається право самостійно розпоряджатися своєю часткою у спільній частковій власності. Однією з правових форм такого розпорядження є право співвласника на виділ у натурі частки із спільного майна.

Відповідно до частини другої статті 364 ЦК України якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Тлумачення частини третьої статті 358 ЦК України свідчить, що право співвласника на компенсацію може виникати як в разі повної неможливості задоволення вимог співвласника на одержання у користування частини спільного майна, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності (наприклад, частка співвласника в спільній частковій власності є незначною і надання йому її у володіння та користування неможливо), так і в тому випадку, якщо співвласнику надається у володіння і користування частина майна, яка є меншою за його частку в праві спільної часткової власності.

Випадки, коли співвласник майна у порядку поділу спільного, часткового майна бажає отримати за належну йому частку в спільному майні, шляхом отримання від інших співвласників компенсації вартості належної йому частки та визнання за останніми права власності на все майно, врегульовані статтею 364 ЦК України.

Як установлено судом, рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 31 березня 2021 року №199/3093/19, яке набрало законної сили від 25 січня 2022 року, з урахуванням ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 13 липня 2023 року про роз`ясненя судового рішення, визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину транспортного засобу марки Skoda Fabia, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 , державний номерний знак НОМЕР_2 , та витребувано у ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 транспортний засіб марки Skoda Fabia, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 , державний номерний знак НОМЕР_2 , технічний паспорт та ключі від транспортного засобу.

Вказаний вище автомобіль був фактично переданий у володіння позивачки разом із ключами та свідоцтвом про реєстрацію ТЗ 31 січня 2024 року та на цей час перебуває у неї. Даний факт визнано позивачкою у судовому засідання суду апеляційної інстанції та відповідачкою, згідно її письмових пеояснень.

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 , виданого ТСЦ 1242 14.09.2018, право власності на автомобіль Skoda Fabia, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , зареєстроване за ОСОБА_3 (а.с. 58).

Однак, ОСОБА_3 не залучено до участі у даній справі у якості співвідповідача.

Крім того, позивачкою не надано доказів належності іншої 1/2 частини автомобіля Skoda Fabia, 2008 року випуску, саме відповідачці.

Судовим рішенням у справі №199/3093/19, зокрема, встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік позивачки ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 22.09.2017 року Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №1741.

31.07.2017 року ОСОБА_4 склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дажук М.В., зареєстрований в реєстрі за №2039, яким заповів своїй матері ОСОБА_1 все належне йому майно після його смерті.

Однак, доказів прийняття відповідачкою спадщини за заповітом після ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , зокрема, звернення ОСОБА_1 у встановлений шестимісячний строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, тощо, суду не представлено; клопотання про витребування відповідних доказів судом - не заявлено, що підтверджується матеріалами справи, протоколом судового засідання.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши, що автомобіль Skoda Fabia, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , фактично переданий у володіння позивачки разом із ключами та свідоцтвом про реєстрацію ТЗ 31 січня 2024 року, тобто до ухвалення оскаржуваного рішення; приймаючи до уваги, що до участі у справі не залучено у якості співвідповідача ОСОБА_3 , за яким на цей час зареєстрований спірний автомобіль; враховуючи також відсутність доказів прийняття відповідачкою спадщини після ОСОБА_4 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , - колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позову, припинення права власності ОСОБА_2 на 1/2 частки автомобіля марки Skoda Fabia 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_2 , та стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошової компенсації припиненої частки автомобіля в розмірі 94579,45 грн.

На викладене вище місцевий суд уваги не звернув, у повному обсязі фактичні обставини не встановив, тому оскаржуване заочне рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, заочне рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Колегія звертає увагу, що позивачка, за наявності підстав, не позбавлена можливості звернутись до суду з іншим позовом, за іншого обгрунтування.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2024 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення спільної часткової власності та стягнення грошової компенсації - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошена 12 лютого 2025 року.

Повний текст постанови складено 24 лютого 2025 року.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді В.С. Городнича

М.Ю. Петешенкова