Справа № 524/1911/25
Провадження № 2-н/524/1002/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2025 Суддя Автозаводського районного суду м.Кременчука Андрієць Діна Дмитрівна, розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення із ПАТ «ОБОД» нарахованої, але не виплаченої суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука із заявою про видачу судового наказу про стягнення із ПАТ «ОБОД» нарахованої, але не виплаченої суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, у разі якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

В п. 1 ч. 3 ст. 163 ЦПК України зазначено до заяви про видачу судового наказу додаються документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати. З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 755/12623/19 (провадження № 14-47цс21).

Отже, заявник звільняється від сплати судового збору лише за вимоги про стягнення невиплаченої заробітної плати, а за вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні повинен сплатити судовий збір.

Відтак, суд констатує, що заява не відповідає вимогам ст. 163 ЦПК України, а тому суддя відмовляє у видачі судового наказу, роз`яснивши заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом II ЦПК України, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.161-163,167 ЦПК України

ПОСТАНОВИВ:

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення із ПАТ «ОБОД» нарахованої, але не виплаченої суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом II ЦПК України, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу подається до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Діна АНДРІЄЦЬ