СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 4-с/759/37/25
ун. № 759/3841/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Горбенко Н.О., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), -

В С Т А Н О В И В:

До Святошинського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючу суддю Горбенко Н.О.

Матеріали справи передано судді 19 лютого 2025 року.

Дослідивши подану скаргу, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому цим розділом.

За змістом ст. 447-1 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Суд зауважує, що ч. 1 ст. 448 ЦПК України чітко встановлено, що скарга подається стороною виконавчого провадження до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Крім того, право на звернення до суду із скаргою передбачено у Розділі VІІ ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень».

Однак, у поданій скарзі ОСОБА_1 не наводить рішення Святошинського районного суду м. Києва, яке розглянуто Святошинським районним судом м. Києва як судом першої інстанції, що суперечить природі розгляду таких скарг, а саме контроль за виконанням відповідного судового рішення.

Крім того, жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_1 є стороною виконавчого провадження або є правонаступником сторони виконавчого провадження також надано не було.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Так, відповідно до ч. 1, 2 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлюється, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, рішення, дії або бездіяльність державного виконавця щодо виконання рішення інших органів можуть бути оскаржені сторонами виконавчого провадження до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі №175/1571/15 зазначено, що скарги на рішення, дії та/або бездіяльність посадової особу відділу ДВС, здійснені в порядку контролю за рішеннями, діями, або бездіяльністю державного виконавця щодо виконання рішення суду підлягають розгляду за юрисдикцією того суду, що ухвалив відповідне судове рішення.

Таким чином питання прийняття скарги до розгляду судом має розглядатися з урахуваннями підвідомчості справи, що у даному випадку залежить від рішення органу на підставі якого відкрито виконавче провадження.

Таким чином, зважаючи на те, що ОСОБА_1 не наводить жодних підстав того, що виконавчий документ видав Святошинський районний суд м. Києва на підставі відповідного рішення, така скарга не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства Святошинським районним судом м. Києва за правилами Розділу VІІ ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень».

Крім того, скаржник самостійно вказує на те, що причиною обтяження є Постанова АА №838783 від 15.09.2006 року, виданої Державною виконавчою службою Святошинського району м. Києва, а не рішення Святошинського районного суду м. Києва.

У зв`язку з цим суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 287 КАС України - учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. У позовній заяві зазначається ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження (за наявності).

Тобто, адміністративний суд розглядає позовні заяви щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця у випадку, якщо такими актами державного виконавця порушуються права, свободи та інтереси учасників виконавчого провадження, а також якщо відсутній інший порядок судового оскарження таких актів.

Враховуючи викладене, відсутні підстави для прийняття зазначеної скарги та відкриття провадження по справі, оскільки оскаржуються дії державного виконавця щодо здійснення ним виконавчого провадження, відкритого не на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва.

П. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26 грудня 2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» передбачає, що предметом судового розгляду можуть бути рішення, дії або бездіяльність конкретного державного виконавця або іншої посадової особи, зокрема, бездіяльність яких оскаржує заявник.

Однак, ОСОБА_1 звернулась до суду із скаргою не щодо конкретної особи, а щодо Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Зважаючи на викладене, дана скарга підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства до відповідного адміністративного суду у разі, якщо діями державного виконавця порушуються права, свободи та інтереси учасників виконавчого провадження, а також якщо відсутній інший порядок судового оскарження таких актів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, ст.ст. 447,448, 260, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У відкритті провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Повний текст ухвали складено 20 лютого 2025 року.

Суддя Н.О. Горбенко