05.02.2025 Єдиний унікальний номер 205/6263/24
Провадженя№ 2/205/662/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2025 р. м. Дніпро

Ленінський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Курбанової Н.М.,

за участю секретаря Вольф В.М.,

розглянувши в порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

третя особа: Третя Дніпровська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовними вимогами, які в остаточній редакції зводяться до наступного, позивачка просить визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частку домоволодіння АДРЕСА_1 після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та на 1/3 частку на домоволодіння АДРЕСА_1 після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обгрунтування позову позивач зазначила, що вона разом з батьками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за договором купівлі продажу нерухомості від 11.02.1999 року придбали у ОСОБА_4 житловий будинок АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці площею 870 кв.м., житловий будинок літера А-1 загальною площею 65,7 кв.м., житловою площею 32,8 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами: Б-сарай, б-сарай, В-вбиральня, Глітня кухня, Д-навіс, Е-погріб, 1-5, І огородження та споруди. Зазначений правочин було укладено та посвідчено Південно-Східним Регіональними управлінням Української Товарної Біржі, зареєстровано в реєстрі за № 4288 від 11.02.1999 р. Правочин був укладений відповідно до ст.15 Закону України від 10.12.1991 р. «Про товарну біржу», що діяв на час укладення правочину. Після укладення правочину даний договір покупці зареєстрували в КП «ДМ БТІ» та отримали реєстраційне посвідчення від 24.02.1999 р., за яким зазначено, що договір купівлі-продажу від 11.02.1999 р. зареєстрований та записаний в реєстрову книгу № 357 за реєстровим № 112. Таким чином покупці виконали всі передбачені законом дії щодо державної реєстрації правочину та набули право власності. Відповідно до відповіді КП «ДМ БТІ» № 10178 від 30.12.2022 р. станом на 31.12.2012 р. в інвентаризаційній справі за адресою АДРЕСА_1 містяться відомості про право власності за: 1/3 ОСОБА_2 , 1/3 ОСОБА_3 , 1/3 ОСОБА_5 , на підставі договору купівлі-продажу від 11.02.1999 р., зареєстрованого в товарній біржі «Українська» за реєстром № 42886, зареєстроване в КП «ДМ БТІ» ДОР та записано в реєстрову книгу № 357 за реєстровим № 112. ОСОБА_5 05.02.1999 року уклала шлюб з ОСОБА_6 та змінила прізвище на « ОСОБА_7 ». Правочин укладено за кошти батьків позивачки. Відповідно до довідки про склад сім`ї за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_1 зареєстрована у даному домоволодінні з 29.03.1999 р. На час життя до смерті за цією адресою були зареєстровані також батьки позивачки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Після їх смерті позивачка за законом прийняла спадщину, так як була зареєстрована та постійно проживала з померлими батьками. Таким чином, позивачка право власності набула згідно з зазначеним вище договором купівлі-продажу від 11.02.1999 р. (1/3), за яким придбала будинок разом з батьками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Інші 2/3 набула в порядку спадкування після смерті батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Так, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_2 . Після смерті батька ОСОБА_2 його 1/3 частка за законом, враховуючи що вони фактично прийняли спадщину, перейшла до дружини ОСОБА_3 та доньки ОСОБА_1 по 1/6 частці кожній. Надалі ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачки ОСОБА_3 . Після смерті матері ОСОБА_3 її 1/3 частка, та набута за спадкуванням 1/6 частка від померлого чоловіка за законом відповідно, враховуючи що вони фактично прийняли спадщину, перейшла до доньки - позивачки ОСОБА_1 в цілому. Таким чином, позивачка після смерті батьків в цілому фактично прийняла спадщину на належні батькам за життя 2/3 частки у нерухомому майні. Звернувшись до Третьої державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини позивачка отримала постанову від 27.02.2023 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Відмова нотаріуса аргументована тим, що в якості документа, що посвідчує право власності спадкодавця на нерухоме майно надано договір купівліпродажу нерухомого майна, зареєстрований на Товарній біржі «Українська» 11.02.1999 р. за реєстровим № 4288, зареєстрований в КП ДМБТІ 24.02.1999 р. записаний в реєстрову книгу № 357 за реєстровим № 112, але цей договір не був нотаріально посвідчений, відповідно до ст.227 ЦК України. Також, звернувшись до Другої державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини позивачка отримала постанову від 17.07.2024 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії з тих же підстав. Разом з тим позивачка, разом з померлими батьками на той час виконали процедуру реєстрації правочину відповідно до діючого на той час закону 1991 року «Про Товарну Біржу» та здійснили державну реєстрацію правочину в КП «ДМБТІ», яке на той час до 2013 року було розпорядником державних реєстрів права власності. Таким чином, позивачка ОСОБА_1 фактично виконавши з померлими батьками спадкодавцями всі умови державної реєстрації на своє домоволодіння по АДРЕСА_1 , та прийнявши спадщину від померлих батька ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та матері ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 не може отримати правовий документ свідоцтво про право на спадщину з незалежних від її волі причин. Просить визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частку домоволодіння АДРЕСА_1 після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та на 1/3 частку на домоволодіння АДРЕСА_1 після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 (номер речового права 020).

Ухвалою суду від 24.05.2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 21.01.2025 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті.

Представник позивача Шикер О.В., ОСОБА_8 , надав суду заяву якою позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та розглянути справу у його відсутність та відсутність позивачки.

Представник відповідача Дніпровської міської ради Дика Н.М., надала суду заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача та просила винести рішення відповідно до вимог діючого законодавства.

Третя особа Третя Дніпровська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, будучи належним чином повідомленою судом про дату та час слухання справи, в судове засідання не з`явилася.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 227 ЦК Української РСР договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору.

Проте спеціальною нормою: ч. 2 та ч. 4 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», визначено, що угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

Судом встановлено, що згідно договіру купівлі-продажу нерухомості від 11.02.1999 р., укладеного Південно-східним регіональним управлінням Українська Товарна Біржа, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 придбали у ОСОБА_4 жилий будинок АДРЕСА_1 (а.с.9).

Згідно реєстраційного посвідчення Дніпопетровського БТІ Дніпровського облвиконкому УЖКГ, від 24.02.1999 р., домоволодіння АДРЕСА_1 в цілому зареєстровано за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 на праві приватної власності, на підставі договору купівлі-продажу від 11.02.1999 р. та записано в реєстрову книгу №357 за реєстровим номером 112 (а.с.10).

На момент укладення угоди законодавством не було заборонено укладати та реєструвати договори купівлі - продажу нерухомості на біржах. На даний час згідно чинного законодавства угоди щодо купівлі-продажу нерухомого майна підлягають нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Згідно із ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Суд доходить висновку, що договір купівлі-продажу нерухомого майна від 11.02.1999 року, зареєстрований Південно-східним регіональним управлінням Українська Товарна Біржа за №42886, є дійсним.

Право власності на зазначений житловий будинок не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , актовий запис №2, та Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію щодо підтвердження дошлюбного прізвища №0 від 30.11.2024 р., між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 05.02.1999 р. укладено шлюб. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові ОСОБА_7 , дружині ОСОБА_7 (а.с.8).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 22.08.2002 р. відділом реєстрації смерті в м.Дніпропетровську Дніпропетровського обласного управління юстиції, актовий запис №6430, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.22).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 16.12.2016 р. Ленінським районним у місті Дніпропетровську відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №2064, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.23).

Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому будинку №1124 від 22.02.2023 р., за адресою: АДРЕСА_1 до складу сім`ї зареєстрованих входять: з 21.07.2017 р. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 донька, з 21.07.2017 р. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 син, з 29.03.1999 р. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 уповноважений власник, співвласния, з 29.04.2005р. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 колишній чоловік (а.с.7).

Згідно КП «Дніпровського міського бюро технічної інвентаризації» ДМР від 30.12.2022 р. №10178, станом на 31.12.2012 р. в інвентаризаційній справі за адресою: АДРЕСА_1 , містяться відомості про право власності за 1/3 частиною - ОСОБА_2 , 1/3 частиною ОСОБА_3 , 1/3 частиню ОСОБА_5 , на підставі договору купівлі-продажу від 11.02.1999 р., зареєстрованого на товарній біржі «Українська» за №42886, зареєстрованого в КП «ДМ БТІ» ДОР та записано в реєстрову книгу №357 за реєстровим номером 112 (а.с.11, 12).

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.02.2023 р., державного нотаріуса Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Янкової І.В., відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом на 1/3 частку житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , тому що в якості документу, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно до нотаріальної контори надано договір купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого на товарній біржі «Українська» за №42886, зареєстрованого в КП «ДМ БТІ» ДОР та записано в реєстрову книгу №357 за реєстровим номером 112, згідно якого ОСОБА_3 є власником 1/3 частини житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13).

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.07.2024 р., державного нотаріуса Другої дніпровської державної нотаріальної контори Матвієнко В.Г., відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом на 1/3 частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті батька ОСОБА_2 , у зв`язку з невідповідністю документа, що підтверджує право власності на вказаний житловий будинок вимогам законодавства (а.с.63-64, 74).

Згідно довідки КП «ДМ БТІ» ДМР від 26.11.2024 р. №14102, ОСОБА_5 належить 1/3 частина будинку АДРЕСА_1 зареєстрована за ОСОБА_1 , на підставі договір купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого на товарній біржі «Українська» за №42886, зареєстрованого в КП «ДМ БТІ» ДОР та записано в реєстрову книгу №357 за реєстровим номером 112.

Згідно витягу є Державного реєстру речових прав №407403718 від 10.12.2024 р., 1/3 частина будинку АДРЕСА_1 зареєстрована за ОСОБА_1 , на підставі договір купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого на товарній біржі «Українська» за №42886, зареєстрованого в КП «ДМ БТІ» ДОР та записано в реєстрову книгу №357 за реєстровим номером 112.

Таким чином, після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, що складається з 1/3 та 1/3 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 11.02.1999 року, зареєстрованого Південно-східним регіональним управлінням Українська Товарна Біржа за №42886.

Відповідно до вимог ст.1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

А відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається в наслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місце відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна.

Згідно з ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до частин 2, 3 статті 325 ЦК України, фізичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Склад, кількість та вартість майна, яке може бути у власності фізичних та юридичних осіб, не є обмеженими.

Згідно звіту про оцінку житлового будинку садибного типу, загальною площею 65,7 кв.м. станом на 13.01.2024 р., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , ринкова вартість даного житлового будинку 695900,00 грн. (а.с.14-21).

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає вимоги позивача про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , такими, що підлягають задоволенню оскільки вони законні, обґрунтовані та доказово підтверджені матеріалами справи, так як інших спадкоємці за заповітом та за законом, які б прийняли спадщину відсутні, а позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка прийняла спадщину, так як у встановлений законом шестимісячний строк подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Стаття 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право власності на спадок видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадок в порядку встановленим цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадок особа може звернутись в суд за правилами позовного провадження.

Виходячи з вищенаведеного, керуючись принципом верховенства права, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача, та вважає їх таким, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК Українисудовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 5,12,13, 81, 89, 258,259,263-265,268,273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частку домоволодіння АДРЕСА_1 після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (номер речового права 020).

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частку домоволодіння АДРЕСА_1 після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 (номер речового права 020).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарг подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Курбанова Н. М.

Відомості щодо учасників справи:

Позивачі:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1

Відповідач:

Дніпровська міська рада, , м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького, б.75

Третя особа:

Третя дніпровська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області , вул.Робоча 22-А, м.Дніпро