Унікальний номер справи 754/6714/20
Номер апеляційного провадження 88-ц/824/23/2025
Головуючий у суді першої інстанції В.О. Сенюта
Суддя - доповідач у суді апеляційної інстанції Л. Д. Поливач
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2025 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Поливач Л. Д. (суддя - доповідач),

суддів Стрижеуса А. М., Шкоріної О.І.

секретар судового засідання Комар Л. А.

сторони

позивач Державний торговельно - економічний університет

відповідач ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві

заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного суду від 28 листопада 2024 року

у справі за позовом Державного торговельно - економічного університету до ОСОБА_2 про відшкодування збитків (витрат на навчання),

у с т а н о в и в :

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 31 липня 2024 року у задоволенні позову Державного торговельно - економічного університету до ОСОБА_1 про відшкодування збитків (витрат на навчання) відмовлено.

Додатковим рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 07 серпня 2024 року стягнуто з Державного торговельно - економічного університету на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 28.11.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишено без задоволення, апеляційну скаргу Державного торговельно - економічного університету, задоволено.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 31 липня 2024 року та додаткове рішення Деснянського районного суду міста Києва від 07 серпня 2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь Державного торговельно - економічного університету витрати на навчання в аспірантурі у цьому університеті за період з 01.11.2015 по 31.10.2018 у розмірі 173 539, 84 грн та судовий збір у розмірі 6 507,73 грн.

15.01.2025 через підсистему «Електронний суд» до Київського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного суду від 28 листопада 2024 року.

В обгрунтування заяви ОСОБА_1 посилається на те, що розгляд справи було призначено на 09:30 год 28 листопада 2024 року. У день призначенення судового засідання на 09:30, у м. Києві було оголошено повітряну тривогу, яка тривала до 08:05 ранку. Зазначає, що вона має малолітнього сина - ОСОБА_3 , 2020 року народження, який відвідує ДНЗ № 184, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Дитину в садочок відвозить сама. Зауважує, що місце її прописки та реєстрації: АДРЕСА_2 . Під час повітряної тривоги транспортне забезпечення по Києву зупиняється. Також до настання відбою (завершення тривоги) функціонування дитячих садочків зранку призупинене, включаючи той, де перебуває її малолітня дитина. Через зазначену обставину, вона не змогла вчасно залишити дитину у дитячому закладі, та, відповідно, прибути до суду у визначений час для участі у розгляді вищезазначеної справи.

На думку заявника, зазначені нею обставини мають нововиявлений характер, оскільки вони виникли до ухвалення судового рішення, але не залежали від її волі, на момент розгляду справи судом апеляційної інстанації ці обставини не могли бути відомі суду.

Вважає, що право на її участь у судовому засіданні було порушено, що стало підставою для прийняття судом рішення без врахувань її пояснень та доказів.

Заперечуючи проти задоволення заяви про перегляд постанови суду за нововиявленими обставинами, Державний торговельно-економічний університет, через свого представника ОСОБА_4 подав відзив, в якому посилаючись на те, що ОСОБА_1 не зазначено жодної законної підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, просив відмовити в задоволенні заяви.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримала, просила задовольнити з викладеній у ній підстав.

Представник Державного торговельно-економічного університету у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився про час, дату та місце розгляду справи Університет повідомлявся у відповідності до вимог закону, преставником ОСОБА_4 , подано заяву, в якій відповідач просить розгляд заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного суду від 28.11.2024 проводити без участі представника Державного торговельно - економічного університету, у задоволенні заяви відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 372, ч. 2 ст. 429 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути заяву за відсутності представника Державного торговельно-економічного університету.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи та доводи заяви про перегляд постанови суду за нововиявленими обставинами, колегія суддів дійшла висновку, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 31 липня 2024 року у задоволенні позову Державного торговельно - економічного університету до ОСОБА_1 , про відшкодування збитків (витрат на навчання) відмовлено.

Додатковим рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 07 серпня 2024 року стягнуто з Державного торговельно - економічного університету на користь ОСОБА_1 , судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 28.11.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишено без задоволення, апеляційну скаргу Державного торговельно - економічного університету, задоволено.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 31 липня 2024 року та додаткове рішення Деснянського районного суду міста Києва від 07 серпня 2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державного торговельно - економічного університету витрати на навчання в аспірантурі у цьому університеті за період з 01.11.2015 по 31.10.2018 у розмірі 173 539, 84 грн та судовий збір у розмірі 6 507,73 грн.

15.01.2025 через підсистему «Електронний суд» до Київського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного суду від 28 листопада 2024 року, прийнятої у справі № 754/6714/20.

Згідно із частиною першою статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Отже, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вказані правові норми передбачають, що це мають бути обставини, які є істотними, тобто такими, що якби вони були відомі раніше, то суд ухвалив би інше рішення; вони є нововиявленими, а не новими обставинами, тобто, існували на час розгляду судом спору; вони входять до предмету доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Підставою перегляду будь-якого судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами є те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у пунктах 3, 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Європейський Суд з прав людини у рішенні в справі «Правєдная проти Росії» від 18 листопада 2004 року зазначив, що одним із аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що, якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду. Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало законної сили, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин. Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним.

Отже, істотними обставинами справи вважаються ті, які можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили, а це, передусім, ті, що взагалі не були предметом розгляду у даній цивільній справі, у зв`язку з тим, що вони не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи.

Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювались судом у процесі розгляду справи.

Процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами повинні відповідати вимогам статті 6 Конвенції, положенням законодавства України та мають бути збалансовані з ефективністю правового захисту і обов`язковістю остаточних рішень судів усіх інстанцій, як найважливіших аспектів реалізації принципу верховенства права.

Доводи, зазначені в заяві ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами фактично зводяться до того, що вона не мала можливості прибути у судове засідання 28.11.2024 через повітряну тривогу, а отже, вважає, що її право на участь у судовому засіданні було порушено, що стало підставою для прийняття судом рішення без врахувань її пояснень та доказів.

Однак, таке формулювання заявником підстав для звернення до суду у порядку статті 423 ЦПК України суперечить законодавчому визначенню та тлумаченню поняття «нововиявлені обставини», яке полягає у тому, що це повинні бути саме істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Зазначені у заяві про перегляд рішення суду за нововиявленими обставнинами, обставини, а саме, що право відповідачки на її участь у судовому засіданні було порушен судом і це стало підставою для прийняття судом рішення без врахування її пояснень та доказів відповідача, а також те, що через повітряну тривогу відповідач не мала можливості вчасно прибути у судове засідання відповідно до вимог закону не є нововиявленими обставинами, які об`єктивно існували на момент ухалення рішення та мають безпосереднє значення для справи.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_5 має зареєстрований електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд», а отже слід дійти висновку, що вона була обізнана про апеляційну скаргу подану Державним торговельно-економічним університетом, про час та місце судового засідання, а отже мала можливість подати відзив на апеляційну скаргу позивача в якому викласти свої пояснення та заперечення. Крім того, вона мала можливість через електоронний суд завчасно направити заяву про відкладення розгляду справи з зазначенням поважності причин своєї неявки у судове засідання, але нею цього зроблено не було.

Таким чином, на думку колегії суддів, зазначені заявником підстави перегляду постанови апеляційного суду не являються підставами для її перегляду за нововиявленими обставинами у розумінні статті 423 ЦПК України. Оскільки вони не входять до предмету доказування і не можуть вплинути на висновок суду про права та обов`язки осіб, яку беруть участь у справі.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують під час розгляду справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, interalia, який, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Новий розгляд справи, провадження у якій було закінчено остаточним рішенням, можливий у зв`язку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження лише у разі необхідності виправлення суттєвих помилок правосуддя, коли така процедура застосовується у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Принцип юридичної визначеності передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру». Скасування остаточного судового рішення у даній справі було б невиправданим. (Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України»).

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є необґрунтованою, оскільки наведені заявником обставини не є нововиявленими у розумінні статті 423 ЦПК України.

Відповідно до частини третьої статті 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

З огляду на те, що заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не містить доводів, що свідчать про наявність підстав, передбачених статтею 423 ЦПК України для її задоволення та скасування судового рішення, що переглядається, колегія суддів дійшла висновку про те, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 необхідно відмовити та залишити постанову Київського апеляційного суду від 28 листопада 2024 року в силі.

Керуючись ст.ст. 423-429 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Київського апеляційного суду від 28 листопада 2024 року у справі за позовом Державного торговельно - економічного університету до ОСОБА_2 про відшкодування збитків (витрат на навчання) за нововиявленими обставинами та залишити постанову Київського апеляційного суду від 28 листопада 2024 року в силі.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повна ухвала складена 21 лютого 2025 року.

Судді

Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус

О. І. Шкоріна