Справа № 369/486/25
Провадження №2/369/5306/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(про залишення позовної заяви без руху)

20.01.2025 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Козак І. А., вирішуючи питання про відкриття провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, стягнення компенсації вартості сплачених грошових коштів, визнання спільним сумісним зобов`язанням, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Панченко О. В. звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності, стягнення компенсації вартості сплачених грошових коштів, визнання спільним сумісним зобов`язанням.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.01.2025 року справу передано на розгляд судді Козак І. А.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви на предмет дотримання цивільного процесуального законодавства під час звернення з даною позовною заявою до суду, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України суддя після одержання позовної заяви у тому числі з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 175,177 вказаного Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 1 цього Закону судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно ст. 2 Закону України «Про судовий збір» платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Згідно із ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2025 року становить 3028,00 грн.

Предметом позову у даній справі є вимоги майнового та немайнового характеру.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем, ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, згідно з п.п. 2, 9, 10 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості ; у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Відповідно допідпункту 2 пункту 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_1 заявлено зокрема дві вимоги майнового характеру на загальну суму 3003655,80 грн, однак оскільки судовий збір не повинен бути більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та позов подається не при розірванні шлюбу, також враховуючи коефіцієнт 0,8 оскільки процесуальні документи подано до суду в електронній формі, суд дійшов висновку, що позивачу належить до сплати розмір судового збору за вимоги майнового характеру у сумі 12112,00 грн.

Разом з тим, судовий збір за дві немайнові вимоги у даній справі підлягає сплаті у розмірі 1937,92 грн (3 028 х 0,4 х 2 х 0,8 = 1937,92 ).

За таких обставин, позивачу необхідно було сплатити судовий збір за подання позовної заяви до суду, відповідно до заявлених двох майнових та двох немайнової позовних вимог у загальній сумі 14 049, 92 грн.

При цьому, до позовної заяви представником позивача долучена квитанція про сплату судового збору у розмірі 7267,20 грн, що не відповідає дійсній ціні позову.

Таким чином, позивачу за подання до суду вищевказаної позовної заяви необхідно доплатити судовий збір у розмірі 6782,72 грн за наступними реквізитами:

Отримувач коштів ГУК у Київ.обл/Вишнева міс./22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37955989

Банк отримувача Казначейство України(ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA0010790

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Києво-Святошинський районний суд Київської області (назва суду, де розглядається справа).

Разом з цим, вказана позовна заява не відповідає вимогам п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, оскільки позивачем не коректно зазначено позовну вимогу у пункті 4 прохальної частини позовної заяви, а саме зазначено: «Визнати за ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 : АДРЕСА_1 ) ? зобов`язань за Договором позики від 26.04.2024 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Литвиненко Я.О. та зареєстрованого в реєстрі за №442.»

Суд звертає увагу, що предмет позову повинен бути чітко визначений позивачем у прохальній частині позовної заяви, оскільки резолютивна частина рішення суду відображає позовні вимоги, викладені у прохальній частині позовної заяви, та повинна викладатися чітко й безумовно, а тому позивачу слід привести у відповідність зміст позовних вимог, наведеним у позові обставинам, зокрема замінити знак пунктуації «?».

Відповідно до частин першої-третьої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175, 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду; якщо позивач не усунув недоліки у встановлений судом строк, заява вважатиметься неподаною і повертається позивачеві.

При цьому суд зауважує, що залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного Цивільним процесуальним кодексом України, що не суперечить вимогам закону, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, у пункті 55 справи "Креуз проти Польщі", про те, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти ("Kreuz v. Poland" № 28249/95).

За таких обставин позовна заява підлягає залишенню без руху із наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачу копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 185, 258-261 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, стягнення компенсації вартості сплачених грошових коштів, визнання спільним сумісним зобов`язанням -залишити без руху і надати позивачу строк для усунення недоліків тривалістю п`ять днів з дня вручення позивачу ухвали, та роз`яснити, що в разі невиконання вимог ухвали позовна заява буде вважатися неподаною і підлягає поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. А. Козак