Провадження №2/523/2377/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"10" лютого 2025 р. м.Одеса
Суворовський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Аліної С.С.
за участю секретаря судового засідання Павлової О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третіх осіб на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради, Пересипська районна адміністрація виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, про зняття із зареєстрованого місця проживання -
До Суворовського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третіх осіб на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради, Пересипська районна адміністрація виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, про зняття із зареєстрованого місця проживання, а саме у квартирі АДРЕСА_1 .
Позивачка обґрунтувує позовні вимоги тим, що відповідачі вже тривалий час фактично не проживають в квартирі АДРЕСА_1 , вказана квартира АДРЕСА_2 не є місцем проживання та перебування відповідачів, в квартиру АДРЕСА_2 відповідачі повертатися не будуть, позивачка вважає, що є всі підстави для зняття з реєстрації місця проживання відповідачів за вказаною адресою.
Дані обставини стали підставою для звернення до суду.
Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 01.01.2024 року відкрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання на 19.03.2024 року на 11год. 15хв.
Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 04.09.2024 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті на 26.11.2024 року на 11год. 15хв.
У судове засідання з`явилася позивачка ОСОБА_4 підтримала позовні вимоги, просила про позов задовольнити у повному обсязі.
У судове засідання відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені судом належним чином, про причини неявки суд не повідомили.
У судове засідання з`явилася представник третьої особи Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради Вознюк А.В. не заперечували проти задоволення позовних вимог. В матеріалах справи містяться письмові пояснення представника третьої особи Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради на позовну заяву (арк.сп.46-58).
У судове засідання представник третьої особи Пересипська районна адміністрація виконавчого комітету Одеської міської ради не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.
У зв`язку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачів, які були повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-282 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третіх осіб на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради, Пересипська районна адміністрація виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, про зняття із зареєстрованого місця проживання є не обгрунтованим, є не доказаним, тому не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено , що на підставі ордеру №238 від 25.05.1985 року виданого на підставі рішенні виконкому Центральної районної Ради народних депутатів м.Одеси від 15.02.1985 року №81 позивачка ОСОБА_1 є наймачем квартири АДРЕСА_1 .
Ордер № 238 серія ЦР видано позивачці ОСОБА_1 складом сім`ї, яка складається із трьох осіб : ОСОБА_5 донька, ОСОБА_6 - донька, на право зайняти двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 ( арк.сп.13- оборіт).
У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до КП «Міське агентсво з приватизації житла» з заявою про приватизацію квартири АДРЕСА_1 .
Проте відповідачі в вищевказаній квартирі не проживають, особисті речі в житловому приміщенні відсутні, що підтверджується Актом про не проживання від 27.12.2023 року, (арк.с.12).
Із метеріалів справи вбачається, що позивачка 26.02.2024 року надала до матеріалів справи письмові заяви від відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання позовних вимог ( арк.сп.71-72).
Суд не приймає до уваги письмові заяви від відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання позовних вимог, так як вищевказані заяви не завірені належним чином чином відповідно до Цивільного законодавства України.
Статтею 317 ЦК України встановлено, що власникові належить право володіння, користування і розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового будівництва.
Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобіганню такому порушенню.
Судом встановлено про те, що позивачка не є власником квартири квартирі АДРЕСА_1 .
Суд розглянув справу в межах позовних вимог, створивши учасникам процесу усі необхідні умови для надання, витребування доказів, користуючись принципом змагальності сторін.
Частиною першою статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із ч.1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, що передбачено ч.1 ст. 13 ЦПК України.
Згідно зі ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 не надала суду доказів в обґрунтування позовних вимог.
Також, суд вважає, що позивачка не довела суду ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, тому враховуючи викладене позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третіх осіб на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради, Пересипська районна адміністрація виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, про зняття із зареєстрованого місця проживання - задоволенню не підлягають.
На підставі викладеного, та керуючись, ст.ст. 4, 12, 76-81, 141, ст. 247, 258-259, 265, 268, 280- 284, 354 ЦПК України, ст.ст. 15-16, 316 - 321, 328, 391, 405 ЦК України, суд, -
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третіх осіб на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради, Пересипська районна адміністрація виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, про зняття із зареєстрованого місця проживання відмовити.
Копію заочного рішення направити сторонам по справі.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено та підписано 13.02.2025 року.

Суддя: Аліна С.С.