ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/16963/24

Провадження № 22-ц/820/541/25

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Спірідонової Т. В. (суддя-доповідач), Гринчука Р. С., Костенка А. М.,

секретар судового засідання - Кошельник В.М.

з участю: апелянта - ОСОБА_1 ,

представника апелянта ОСОБА_2 ,

заінтересованої особи ОСОБА_3 ,

особи, щодо якої розглядається справа про визнання її

недієздатною - ОСОБА_4 та його представника- Смішної І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/16963/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 грудня 2024 року, у складі судді Чевилюк З.А., у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_3 , Орган опіки та піклування виконавчий комітет Хмельницької міської ради, про визнання особи недієздатною встановлення над нею опіки,

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою та просив визнати сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним, встановити над ним опіку та призначити ОСОБА_1 його опікуном.

В обґрунтування заяви зазначав, що його син ОСОБА_4 є важко хворим з народження, з хронічним та стійким психічним і фізичним розладом здоров`я, внаслідок чого не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, не може висловлювати свої думки, не розмовляє, не розуміє обставин, що відбуваються навколо нього, не може дати оцінку своїм діям чи діям оточуючих, не може приготувати їжу, не може самостійно пересуватися, є лежачим, у зв`язку з чим потребує постійного стороннього догляду та нагляду. Він перебуває на обліку в КНП «Хмельницький обласний медичний центр психічного здоров`я» як особа, яка хворіє хронічним психічним захворюванням. Сину встановлена перша «А» група інвалідності довічно із потребою постійного стороннього догляду та нагляду. Заявник зазначив, що він має матеріальну та фізичну можливість дбати про свого повнолітнього сина ОСОБА_4 , який потребує постійного догляду. Дружина, яка має хронічні захворювання хребта та не працює у зв`язку з необхідністю постійного щоденного догляду за хворим сином, не заперечує проти призначення батька опікуном сина.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 грудня 2024 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано недієздатним та встановлено над ним опіку. Передано ОСОБА_4 під опіку органу опіки та піклування - виконкому Хмельницької міської ради.

Задовольняючи частково вимоги заяви, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_4 страждає стійким хронічним психічним розладом у вигляді глибокої розумової відсталості з раннього дитинства, не розуміє значення своїх дій та не може керувати ними, тому суд визнав його недієздатним та встановив над ним опіку. Відсутність подання органу опіки та піклування відповідно до вимог ст. 300 ЦПК України обмежує суд у праві призначення опікуном заявника щодо ОСОБА_4 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить суд скасувати рішення суду першої інстанції в частині передання ОСОБА_4 під опіку органу опіки та піклування - виконкому Хмельницької міської ради та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким призначити ОСОБА_1 опікуном над його сином ОСОБА_4 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосуванням норм матеріального права.

Узагальнення доводів апеляційної скарги

Апеляційна скарга мотивована тим, що за відсутності подання органу опіки та піклування суд не мав правових підстав приймати рішення про передання ОСОБА_4 під опіку органу опіки та піклування виконкому Хмельницької міської ради. Не передбачено в ст.300 ЦПК України можливості передачі опіки на його сином органу опіки та піклування виконавчому комітету Хмельницької міської ради, оскільки опікуном може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна. Апелянт вказує, що він дбає про сина, забезпечує його доглядом та лікуванням, а суд передав опіку над сином не рідному батькові, а органу опіки та піклування виконкому Хмельницької міської ради, члени якого ухилились від голосування при розгляді питання щодо подання до суду пропозиції про призначення опікуна над недієздатним сином. Вважає, що до отримання відповідного подання органу опіки та піклування суд повинен був за власної ініціативи зупинити розгляд справи.

Процесуальні дії апеляційного суду

Ухвалами Хмельницького апеляційного суду від 27 січня 2025 року відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Апелянт ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 вважають, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з підстав, зазначених у ній.

Представниця ОСОБА_4 ОСОБА_5 та заінтересована особа ОСОБА_3 вважають, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Представник органу опіки та піклування - виконавчого комітету Хмельницької міської ради про дату, час і місце слухання справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Мотивувальна частина

Встановлені фактичні обставини справи

Встановлено, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.11).

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 654 від 22.08.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає на стійкий хронічний психічний розлад глибоку розумову відсталість з раннього дитинства, він не розуміє значення своїх дій та не може керувати ними (а.с. 43-44).

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України (стаття 39 ЦК України).

Відповідно до ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (частина перша статті 40 ЦК України).

Згідно зі статтею 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до статті 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

У частині першій статті 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (частина перша статті 300 ЦПК України).

Відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

У ч.ч. 2, 5 статті 63 ЦК України визначено, що опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України і Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року №34/166/131/88 затверджено Правила опіки та піклування, що зареєстровані в Міністерстві юстиції України 17 червня 1999 року за №387/3680 (далі Правила).

Відповідно до пункту 3.1. Правил при призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб.

Також пунктом 3.3 Правил визначено перелік документів, за наявності яких органи опіки і піклування призначають опікуна.

Згідно з частиною 1 статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна (постанова Верховного Суду від 24 липня 2024 року у справі №727/597/24.

Обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном. Такий висновок викладений в постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року в справі №736/1508/17, від 28 лютого 2024 року в справі №372/3474/21.

Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинно відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог Цивільного процесуального кодексу України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанови Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20, від 08 січня 2024 року у справі №753/1905/22).

Разом з тим, до суду першої інстанції не було подано подання органу опіки та піклування про призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_4 згідно з вимогами ЦПК України.

Суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном, а тому відсутність такого подання є підставою для відмови ОСОБА_1 у задоволенні заяви про призначення його опікуном ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 65 ЦК України до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування.

Тому, відповідно до вимог ст.65 ЦК України суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що до встановлення опіки над ОСОБА_4 опіку над ним буде здійснювати орган опіки та піклування виконавчий комітет Хмельницької міської ради.

Не заслуговують на увагу посилання апелянта на право суду за власною ініціативою зупинити провадження у справі до отримання відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки статті 251, 252 ЦПК України не передбачають такої підстави для зупинення провадження у справі.

Висновки суду апеляційної інстанції

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобовязуєсуди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, рішення суду ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права та підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21 лютого 2025 року.

Судді: Т. В. Спірідонова

Р. С. Гринчук

А. М. Костенко