Справа № 495/7262/24
№ провадження 2/495/414/2025
З А О Ч Н Е р і ш е н н я
20 лютого 2025 рокум. Білгород-Дністровський
Білгород - Дністровський міськрайонний суд Одеської області
у складі головуючого одноособово судді Прийомової О.Ю.
за участю секретаря Ульвіс К.Е.
Справа № 495/7262/24,
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Білгород Дністровському Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом виконувача обов`язків керівника Білгород-Дністровської окружної прокуратури в інтересах Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району, Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області (Одеський рибоохоронний патруль) до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, заподіяної незаконним виловом водних живих біоресурсів,
представник позивача Колесніченко І.В.
Стислий виклад позиції позивача.
Так, позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що Білгород-Дністровською окружною прокуратурою Одеської області в ході реалізації конституційної функції представництва інтересів держави в суді, в порядку ст. 131-1 Конституції України та ст.ст. 23, 24 Закону України «Про прокуратуру» встановлено порушення вимог природоохоронного законодавства.
Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.07.2023 у справі №495/6436/23 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн. з конфіскацією знаряддя вчинення адміністративного правопорушення. Зазначена постанова в апеляційному порядку не оскаржена та набрала законної сили 25.07.2023.
Судом було встановлено, що 19.05.2023 о 08:30 год. ОСОБА_1 здійснював лов риби у Дністровському лимані в брід, забороненими знаряддями лову сіткою з вічком 32мм, довжиною 50 метрів в сітці була риба карась в кількості - 11 штук, вагою 2 кг. Згідно до такс затверджених постановою КМУ №1209 від 21.11.2011 року, причинив шкоду водним біоресурсам України та наніс збитки на суму: карась 11 шт. x 1581 грн. = 17,391 грн. Своїми діями, ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 63 ЗУ «Про тваринний світ» та ч.4 ст. 85 КУпАП.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №006022/368 від 19.05.2023, описом вилучених знарядь лову, транспортних засобів, водних біоресурсів та іншого майна від 19.05.2023, квитанцією №006022 про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення, актом №28 приймання-передачі швидкопсувного майна вилученого за фактами порушень рибоохоронного законодавства, довідкою.
Відповідно до оцінки заподіяної шкоди рибним запасам, внаслідок порушення природоохоронного законодавства, згідно з розрахунком, розробленим відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.11 № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» (в редакції постанови КМУ від 06.10.2021 №1039) ОСОБА_1 заподіяв державі шкоду у розмірі 17 391 грн.
Розмір шкоди розраховано службовими особами Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Одеській області (Одеський рибоохоронний патруль) у відповідній довідці від 12.03.2024.
Згідно з розрахунком, розмір шкоди складає 17 391 грн.: карась 11 шт. x 1581 грн. (93 x17) = 17 391 грн.
Під час розгляду Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області справи про адміністративне правопорушення № 496/6436/23 докази завдання ОСОБА_1 збитків рибним запасам досліджувалися судом, однак питання щодо відшкодування ним шкоди не вирішувалось.
На підставі вищевикладеного позивач і звернувся з позовом до суду,
Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.
29 липня 2024 року Ухвалою Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області, суддя Савицький С.І., по вказаній справі було відкрито спрощене позовне провадження.
Розпорядженням № 665 від 05.12.2024 призначено повторний автоматизований розподіл справи.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 05.12.2024 справа № 495/7262/24 надійшла на розгляд судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Прийомовій О.Ю.
06 грудня 2024 року Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області справа прийнята до провадження суддею Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Прийомовою О.Ю. та справу призначено до судового розгляду по сутті з викликом, повідомленням сторін.
Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримала та просить суд їх задовольнити з підстав викладених у позові.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи у відповідності до ч.1 п.2 ст. 131 ЦПК України повідомлявся належним чином, про причину неявки суду не сповістив.
Так, у відповідності до ч.1 п.2 ст. 131 ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Зі згоди представника позивача, про що свідчить заява представника, суд ухвалою на місці від 20 лютого 2025 року перейшов до заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. ст. 280 - 281 ЦПК України.
Фактичні обставини, встановлені судом.
Вивчивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено, що дійсно Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.07.2023 у справі №495/6436/23 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн. з конфіскацією знаряддя вчинення адміністративного правопорушення.
Зазначена постанова в апеляційному порядку не оскаржена та набрала законної сили 25.07.2023.
Судом було встановлено, що 19.05.2023 о 08:30 год. ОСОБА_1 здійснював лов риби у Дністровському лимані в брід, забороненими знаряддями лову сіткою з вічком 32мм, довжиною 50 метрів в сітці була риба карась в кількості - 11 штук, вагою 2 кг.
Згідно до такс затверджених постановою КМУ №1209 від 21.11.2011 року, причинив шкоду водним біоресурсам України та наніс збитки на суму: карась 11 шт. x 1581 грн. = 17,391 грн. Своїми діями, ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 63 ЗУ «Про тваринний світ» та ч.4 ст. 85 КУпАП.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №006022/368 від 19.05.2023, описом вилучених знарядь лову, транспортних засобів, водних біоресурсів та іншого майна від 19.05.2023, квитанцією №006022 про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення, актом №28 приймання-передачі швидкопсувного майна вилученого за фактами порушень рибоохоронного законодавства, довідкою.
Відповідно до оцінки заподіяної шкоди рибним запасам, внаслідок порушення природоохоронного законодавства, згідно з розрахунком, розробленим відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.11 № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» (в редакції постанови КМУ від 06.10.2021 №1039) ОСОБА_1 заподіяв державі шкоду у розмірі 17 391 грн.
Розмір шкоди розраховано службовими особами Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Одеській області (Одеський рибоохоронний патруль) у відповідній довідці від 12.03.2024.
Згідно з розрахунком, розмір шкоди складає 17 391 грн.: карась 11 шт. x 1581 грн. (93 x17) = 17 391 грн.
У зв`язку з цим, вина відповідача у заподіянні шкоди навколишньому природному середовищу, встановлена постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 12.07.2023 у справі №495/6436/23, та в силу вимог ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає, що обумовлює обов`язок відповідача відшкодувати шкоду, заподіяну незаконним виловом живих біоресурсів.
Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення №006022/368 від 19.05.2023 службовою особою Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області (Одеський рибоохоронний патруль) повідомлено ОСОБА_1 про спричинену його діями шкоду у розмірі 17 391 грн.
Однак, згідно з інформацією Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області (Одеський рибоохоронний патруль) за №1-5-9/232-24 від 05.02.2024 відповідь від ОСОБА_1 не надходила, завдані ним збитки добровільно не відшкодовано.
З листа Старокозацької сільської ради №235/04.1-16/154 від 29.01.2024 вбачається, що ОСОБА_1 не вчиняв жодних дій щодо добровільного відшкодування шкоди, кошти на рахунки сільської ради не надходили.
Цивільний позов Управлінням Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Одеській області (Одеський рибоохоронний патруль), Старокозацькою сільською радою не заявлявся, отже шкода заподіяна інтересам держави у сфері охорони навколишнього природного середовища залишилась невідшкодованою.
Станом на момент звернення з позовом до суду шкоду, заподіяну ОСОБА_1 внаслідок незаконного вилову водних живих біоресурсів, вчинення правопорушення у сфері охорони навколишнього природного середовища, в добровільному порядку не відшкодовано.
У зв`язку з чим, просить Білгород Дністровську окружну прокуратуру здійснити представництво інтересів держави у суді.
Нормативне обґрунтування.
«Щодо повноважень прокурора для звернення до суду із цим позовом»
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
При цьому ЄСПЛ уникає абстрактного підходу до розгляду питання про участь прокурора у цивільному провадженні. Розглядаючи кожен випадок окремо, суд вирішує наскільки участь прокурора у розгляді справи відповідала принципу рівноправності сторін.
У Рекомендаціях Парламентської Асамблеї Ради Європи від 27.05.2003 № 1604 (2003) "Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону" щодо функцій органів прокуратури, які не стосуються сфери кримінального права, передбачено важливість забезпечення обмеження повноважень і функцій прокурорів сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему здійснення кримінального правосуддя, водночас для виконання будь-яких інших функцій має бути засновано окремі, належним чином розміщені та ефективні органи.
Зважаючи на викладене, з урахуванням ролі прокуратури у демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження зміст пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України щодо підстав представництва прокурора інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено.
Отже, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України).
Положення пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України відсилає до спеціального закону, яким має бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким законом є Закон України "Про прокуратуру".
Так відповідно до частини 1, абзацу 1 частини 3 та абзацу 1 частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.
Аналіз наведених законодавчих положень дає підстави для висновку, що виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття "інтерес держави".
В Основному Законі та ординарних законах не наведено переліку випадків, за яких прокурор здійснює представництво в суді, однак визначено критерії для оцінки орієнтири та умови, коли таке представництво є можливим. Приміром, таке право виникає там і тоді, коли прокурор діє в інтересах держави, у разі відсутності в органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, повноважень щодо звернення до суду із заявленими позовними вимогами.
Наявність інтересу і необхідність його захисту повинні базуватися на справедливих підставах, які мають бути об`єктивно обґрунтовані (доведені) і мати законну мету. Право на здійснення представництва інтересів держави у суді не є статичним, тобто не обмежується тільки зазначенням того, у чиїх інтересах діє прокурор, а спонукає і зобов`язує обґрунтовувати наявності права на таке представництво або, інакше кажучи, вимагає пояснити (засвідчити, аргументувати), чому в інтересах держави звертається саме прокурор. Знову ж таки, це має бути засновано на підставах, за якими можна виявити (простежити) інтерес того, на захист якого відбувається звернення до суду, і водночас ситуацію у динаміці, коли суб`єкт правовідносин, в інтересах якого діє прокурор, неспроможний самостійно реалізувати своє право на судовий захист.
Для представництва у суді інтересів держави прокурор за законом має визначити та описати не просто передумови спору, який потребує судового вирішення, а й виокремити ті ознаки, за якими його можна вважати винятком, повинен зазначити, що відбулося порушення або є загроза порушення економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.
З огляду на викладене необхідно зазначити, що закон не передбачає права прокурора на представництво інтересів суспільства загалом, у цілому.
В ухвалі від 19 липня 2018 року у справі № 822/1169/17 ВС/КАС зробив наступний правовий висновок, щодо застосування судами ч. 3 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру»:
«участь прокурора в судовому процесі в адміністративних судах (в тому числі касаційне оскарження судових рішень) стає можливою за умови, крім іншого, обґрунтування підстав для звернення до суду, а саме нездійснення або неналежного здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, або підтвердження відсутності такого органу».
«не здійснення захисту виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається. Здійснення захисту неналежним чином виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.
Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно.
У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.
«Щодо сутті позовних вимог»
Відповідно до положень ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Статтею 66 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.
За приписами ст. 3 Закону України «Про тваринний світ», об`єктами тваринного світу, на які поширюється дія цього Закону України, є у тому числі риби в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку, які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про тваринний світ», громадяни, окрім прав, відповідно до закону зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу.
У ст. 1 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» зазначено, що добування (вилов) це є вилучення водних біоресурсів із середовища їх перебування.
За змістом ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають такі повноваження, як здійснювати державний контроль (нагляд) за дотриманням правил використання, порядку придбання та збуту об`єктів тваринного світу в частині водних біоресурсів; давати обов`язкові до виконання письмові вказівки (приписи) про усунення порушень у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів; перевіряти документи на право використання водних біоресурсів, зупиняти транспортні (у тому числі плавучі) засоби та проводити огляд речей, транспортних (у тому числі плавучих) засобів, знарядь рибальства, добутої продукції та інших предметів; здійснювати державний контроль (нагляд) за дотриманням правил використання, порядку придбання та збуту об`єктів тваринного світу в частині водних біоресурсів; визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками; складати протоколи та розглядати в установленому законом порядку справи про адміністративні правопорушення у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів; подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів.
Відповідно до ч. 1 ст. 52-1 Закону України «Про тваринний світ», для добування об`єктів тваринного світу забороняються виготовлення, збут, застосування, зберігання отруйних принад, колючих, давлячих та капканоподібних знарядь лову, електроловильних систем (електровудок), електрогону, петель, самоловів, самострілів, вибухових речовин, пташиного клею та монониткових (волосінних) сіток (крім тих, що призначені для промислового лову), а також інших засобів, заборонених законом.
Забороняються знаряддя добування об`єктів тваринного світу, що призводять до калічення диких тварин, їх страждань та масового безконтрольного знищення.
Відповідно до вимог ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону.
Відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні в незаконному вилученні об`єктів тваринного світу з природного середовища.
Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Розмір шкоди, заподіяної незаконним виловом риби обчислюється на підставі постанови Кабінету Міністрів України» «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» від 21 листопада 2011 року № 1209.
Згідно з ч. 4 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.
Відповідно п.п. 3.15, п. 6.3 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України №19 від 15 лютого 1999 року, зареєстрованих Міністерством юстиції України 28 квітня 1999 року за № 269/3562, заборонений лов водних живих ресурсів із застосуванням, зокрема, промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сітко снастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань; застосування заходів адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних осіб від відшкодування в повному обсязі збитків, заподіяних рибному господарству внаслідок порушення цих Правил рибальства.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
В постанові Верховного Суду від 10.01.2019 (справа №541/307/17) зазначено, що громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу.
Згідно п. 17 Порядку здійснення любительського і спортивного рибальства, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1126 від 18.07.1998, застосування заходів адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних осіб від відшкодування у повному обсязі збитків, заподіяних рибному господарству внаслідок порушення правил рибальства.
Оцінка аргументів сторін, Висновки суду.
«Щодо звернення прокурора в інтересах держави»
Звертаючись з позовними вимогами в інтересах держави в особі Старокозацької сільської ради Білгород Дністровського району Одеської області, Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області (Одеський рибоохоронний патруль), позивач обґрунтовує це тим, що захист цих інтересів неналежним чином здійснює орган державної влади та місцевого самоврядування Старокозацька сільська рада та Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області (Одеський рибоохоронний патруль), до компетенції яких віднесені відповідні повноваження, оскільки останні до судів з відповідним позовом про стягнення шкоди не зверталися.
Звернення прокурора до суду у спірних правовідносинах спрямоване саме на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання про відшкодування державі завданої шкоди.
За таких обставин, суд погоджується з тим, що прокурор підтвердив підстави для представництва інтересів держави у цій справі та звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Старокозацької сільської ради Білгород Дністровського району Одеської області, Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області (Одеський рибоохоронний патруль), оскільки дійсно жодних заходів цивільно-правового характеру щодо відшкодування зазначеної шкоди, до цих пір не вжито.
При цьому, Одеської обласною прокуратурою, Білгород Дністровська окружна прокуратура направлено повідомлення щодо виявлених порушень та необхідності вжити заходів, в тому числі шляхом звернення до суду з відповідним позовом.
Проте на даний час жодних дієвих заходів не вжито.
«Щодо сутті позивних вимог»
Даючи правову оцінку дослідженим доказам, суд приходить до висновку, що в дійсності відповідач порушив вимоги законодавства про охорону тваринного світу та в результаті незаконного вилову риби заподіяв збитки рибному господарству, що підтверджено Постановою Білгород Дністровського міськрайонного суду від 12 липня 2022 року, до теперішнього часу спричинені збитки добровільно не відшкодовані ОСОБА_1 , від відшкодування він ухиляється, отже позов виконувача обов`язків керівника Білгород-Дністровської окружної прокуратури в інтересах Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району, Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області (Одеський рибоохоронний патруль) до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, заподіяної незаконним виловом водних живих біоресурсів підлягає задоволенню у повному обсязі.
Вирішення питання щодо судових витрат
Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
У відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку з обґрунтованістю позовних вимог позивача, вимога щодо стягнення з відповідача витрат по сплаті судового збору на користь позивача у розмірі 3028 грн, також підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 13, 66 Конституції України, ст. ст. 3,10,52-1, 63 Закону України «Про тваринний світ», ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. ст. 4, 5, 10, 12, 13, 19, 49, 200, 206, 258, 259, 263, 273, 280-281, 354, 355 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позовну заяву виконувача обов`язків керівника Білгород-Дністровської окружної прокуратури в інтересах Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району, Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області (Одеський рибоохоронний патруль) до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, заподіяної незаконним виловом водних живих біоресурсів - задовольнити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його підписання.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складений 24 лютого 2025 року.
Суддя: