Справа № 201/5770/24
Провадження № 2/201/406/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

18 лютого 2025 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Наумової О.С.,

за участю секретаря судового засідання Моренко Д.Г.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом заступника керівника Маріупольської окружної прокуратури Донецької області, який діє в інтересах держави в особі Азовського басейнового управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм (Азовський рибоохоронний патруль), Маріупольської міської ради Донецької області до ОСОБА_1 про відшкодування завданої державі шкоди,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовної заяви

12.08.2024 заступник керівника Маріупольської окружної прокуратури Донецької області в інтересах Азовського басейнового управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм (Азовський рибоохоронний патруль), Маріупольської міської ради Донецької області звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування завданої державі шкоди (а.с. 1-16).

В обґрунтування позову зазначено, що вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15.07.2021 по справі № 263/3789/21 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України та призначено покарання.

Так, ОСОБА_1 засуджено за те, що останній 23.02.2021 у період часу з 16 год. 00 хв. по 17 год. 00 хв., перебуваючи на річці Кальміус, біля будинку № 1 по вул. Конституції в Центральному районі м. Маріуполя, з берегу вказаної річки, діючи умисно, з метою зайняття незаконним рибним промислом, не маючи належного, законного дозволу на зайняття рибним промислом, виданого компетентним органом у встановленому законом порядку, за допомогою вудки оснащеної заздалегідь виготовленим колючим знаряддям лову риболовним засобом «гачок трійник» у порушення п. 3.15 «Правил любительського та спортивного рибальства та Інструкції про порядок обчислення та внесення платежів за спеціальне використання водних живих ресурсів при здійсненні любительського і спортивного рибальства», затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.199, усвідомлюючи протиправність своїх дій, за допомогою вищевказаного забороненого знаряддя лову, способом багріння, здійснив незаконний влов риби, а сама: 41 одиниці особин виду «пелінгас», вартістю згідно розрахунку до Додатку № 1 до Постанови Кабінету Міністрів України № 1209 від 21.11.2011 «Про затвердження такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» 680 грн. за одну особину, усього на загальну суму 27 880 грн.

Вирок Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15.07.2021 у справі № 263/3789/21 в апеляційному порядку не оскаржувався, набрав законної сили 17.08.2021.

Під час досудового розслідування вищевказаного кримінального провадження та судового розгляду, цивільний позов щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок неправомірних дій ОСОБА_1 не заявлявся, та питання щодо відшкодування шкоди в розмірі 27 880 грн. завданої кримінальним правопорушенням залишилось не вирішеним.

Іншого способу стягнення вказаної шкоди, ніж у судовому порядку, чинним законодавством не передбачено.

Враховуючи вищевикладене, просить стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Маріупольської міської ради Донецької області в рахунок відшкодування збитків, спричинених державі внаслідок незаконного вилову риби в сумі 27 880 грн.

Заяви учасників процесу по суті справи.

Відповідач правом надання відзиву відповідно до ст. 178 ЦПК України не скористався.

Рух справи.

Ухвалою судді Наумової О.С. від 15.10.2024 відкрите провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження (а.с. 44).

Підготовче засідання у справі закрите 14.11.2024 та справа призначена до судового розгляду по суті (а.с. 49).

Заступник керівника Маріупольської окружної прокуратури Донецької області Гречка Е.А. у судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, якою вона позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а.с. 54).

Відповідач ОСОБА_1 у судові засідання, призначені на 14.11.2024, 15.01.2025, 18.02.2025 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті «Судової влади».

Відправлення поштової кореспонденції за останньою відомою адресою зареєстрованого місця проживання відповідача (м. Маріуполь Донецької області ) є неможливим у зв`язку з тим, що м. Маріуполь Донецької області наразі є тимчасово окупованою територією України.

Отже, належним чином повідомлений про розгляд справи судом, відповідач в судові засідання повторно не з`явися, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, а також не скористався правом надання заперечень проти позову.

Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що відповідач, виходячи з положень ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України, вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, згідно зі ст. 280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15.07.2021 по справі № 263/3789/21 ОСОБА_1 , визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України та призначено покарання у штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17 000 грн. (а.с. 18-20).

Як видно з вироку ОСОБА_1 засуджено за те, що останній 23.02.2021 у період часу з 16 год. 00 хв. по 17 год. 00 хв., перебуваючи на річці Кальміус, біля будинку № 1 по вул. Конституції в Центральному районі м. Маріуполя, з берегу вказаної річки, діючи умисно, з метою зайняття незаконним рибним промислом, не маючи належного, законного дозволу на зайняття рибним промислом, виданого компетентним органом у встановленому законом порядку, за допомогою вудки оснащеної заздалегідь виготовленим колючим знаряддям лову риболовним засобом «гачок трійник» у порушення п. 3.15 «Правил любительського та спортивного рибальства та Інструкції про порядок обчислення та внесення платежів за спеціальне використання водних живих ресурсів при здійсненні любительського і спортивного рибальства», затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.199, усвідомлюючи протиправність своїх дій, за допомогою вищевказаного забороненого знаряддя лову, способом багріння, здійснив незаконний влов риби, а сама: 41 одиниці особин виду «пелінгас», вартістю згідно розрахунку до Додатку № 1 до Постанови Кабінету Міністрів України № 1209 від 21.11.2011 «Про затвердження такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» 680 грн. за одну особину, усього на загальну суму 27 880 грн.

Згідно відповіді Азовського басейнового управління Державного агентства меліорації та рибного господарства (Азовського рибоохоронного патруля) № 1-8-9/194-24 від 24.04.2024, вирок винесений 15.07.2021 Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України (справа № 263/3789/21). Спричинену шкоду від незаконного вилову риби з винної особи в сумі 27 880 грн. не стягнуто. Вирок суду набрав законної сили 17.08.2021. Також у відповіді зазначено, що Азовський рибоохоронний патруль не мав можливості вжити необхідних заходів, а саме звернутися до суду з цивільним позовом в рамках кримінального провадження для відшкодування заподіяної шкоди державі по даній справі (а.с. 23-24).

Згідно з відповіді Виконавчого комітету Маріупольської міської ради № 12.8-1092-06 від 26.06.2024, станом на дату надання даної відповіді на запит, не виявлено даних, що свідчили б про відшкодування у добровільному порядку шкоди, завданої внаслідок незаконного вилову риби гр. ОСОБА_1 (а.с. 27-28).

2. Мотивувальна частина

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно із статтями 12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Положеннями ст. ст.13, 66 Конституції України встановлено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про тваринний світ» риби в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі належать до об`єктів тваринного світу, на які поширюється дія цього Закону.

Статтею 10 Закону України «Про тваринний світ» передбачено, що громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу.

Згідно із ст. 11 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають такі повноваження: здійснювати державний контроль (нагляд) за дотриманням правил використання, порядку придбання та збуту об`єктів тваринного світу в частині водних біоресурсів; визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими так сами та методиками; складати протоколи та розглядати в установленому законом порядку справи про адміністративні правопорушення у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів; подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів; тощо.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності.

Статтею 27 Закону України «Про тваринний світ» встановлено, що у порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам, у випадках передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування. В інших випадках тваринного світу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України відповідно до цього та інших законів.

Згідно із ст. 34 Закону України «Про тваринний світ» користувачі об`єктами тваринного світу в установленому законодавством порядку зобов`язані додержуватися встановлених правил, норм, лімітів і строків використання об`єктів тваринного світу; використовувати тваринний світ у способи, що не допускають порушення цілісності природних угруповань і забезпечують збереження тварин, яких не дозволено використовувати.

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про тваринний світ» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері мисливського господарства, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері рибного господарства, а на території Автономної Республіки Крим - органи виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища і мисливського господарства та полювання у встановленому законом порядку мають право: контролювати додержання встановленого порядку обліку тварин та обліку їх використання; вимагати від фізичних та юридичних осіб усунення порушень законодавства про охорону, використання і відтворення об`єктів тваринного світу; пред`являти позови про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствами, установами, організаціями та громадянами внаслідок порушення законодавства про охорону, використання і відтворення об`єктів тваринного світу, тощо.

Пунктами 3.14, 3.15 Правил любительського та спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 №19 забороняється застосовувати без дозволу органів рибоохорони нові знаряддя та способи лову, які не передбачені цими Правилами рибальства; перебувати на водоймі або поблизу неї з вибуховими та отруйними речовинами, а також зі знаряддями лову, застосування яких у даний час і в цьому місці заборонено, а також зберігати заборонені знаряддя лову на водоймах або поблизу них; забороняється лов водних живих ресурсів із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї (за винятком гарпунних рушниць для підводного полювання), промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань, а також способом багріння, спорудження аток, запруд та спускання води з рибогосподарських водойм.

Згідно із п.п. 14 п. 11 Порядку здійснення любительського і спортивного рибальства, затвердженого постановою КМУ від 18.07.1996 № 1126, під час здійснення любительського і спортивного рибальства забороняється: лов (добування) водних живих ресурсів: із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї (за винятком гарпунних рушниць для підводного полювання), промислових та інших знарядь лову (добування), виготовлених із сіткоснасних чи інших матеріалів усіх видів і найменувань, способу багріння, спорудження гаток, запруд та спускання води з рибогосподарських водойм; у каналах теплоенергоцентралей, підводних або скидних каналах електростанцій; у підводних і магістральних каналах, відводах рибогосподарських та меліоративних систем, в шлюзових каналах тощо; у новостворених водосховищах (до особливого розпорядження); з незареєстрованих плавзасобів або таких, що не мають на корпусі чіткого реєстраційного номера (за винятком веслових човнів); з човнів або інших плавзасобів на промислових ділянках, закріплених за користувачами водних живих ресурсів; на промислових ділянках (тоні, плави, місця встановлення промислових знарядь лову тощо); у водоймах риборозплідних господарств; у верхніх б`єфах гребель на відстані ближче ніж за 500 метрів; поблизу мостів, які охороняються в межах режимних зон охорони; у радіусі 500 метрів навколо риборозплідних господарств.

Аналіз наведених спеціальних правових норм у галузі охорони навколишнього середовища дає підстави для висновку про те, що незаконне вилучення водних біоресурсів, у тому числі, і риби із середовища їх перебування, є окремим видом правопорушення, за яке передбачена, зокрема, матеріальна відповідальність у виді відшкодування шкоди відповідно до визначених розмірів (такс).

Статтею 63 Закону України «Про тваринний світ», ч. ч. 4, 5 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону, в зв`язку з чим підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Крім того, ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

За правилами ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що під час розгляду кримінального провадження судом питання про відшкодування шкоди, заподіяної незаконним виловом водних біоресурсів, не по суті не вирішувалося.

Згідно із ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, у відповідності до ч. 6 ст. 82 ЦПК України суд встановив, що мали місце дії, встановлені вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області, та ОСОБА_1 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 249 КК України, оскільки він вчинив незаконне зайняття рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду, а розмір шкоди (збитків) відповідно до додатку №1 до постанови КМУ №1209 від 21 листопада 2011 року «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів біоресурсів» становить 27 880 грн.

За загальним правилом позадоговірна (деліктна) відповідальність, яка є видом цивільно-правової відповідальності, настає при існуванні складу правопорушення, що включає такі елементи, як: шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина.

У діях відповідача наявні усі елементи складу цивільного правопорушення, між його діями (протиправною поведінкою) і спричиненою шкодою існує причинно-наслідковий зв`язок, наявна вина відповідача, що у сукупності є підставою для цивільно-правової відповідальності відповідача.

Статтею ст. 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» передбачено, що водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України.

Отже, судом встановлено, що при зверненні до суду із вказаним позовом заступник керівника Маріупольської окружної прокуратури Донецької області, який діє в інтересах держави в особі: Азовського басейнового управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм (Азовський рибоохоронний патруль), Маріупольської міської ради Донецької області на виконання вимог ч. 4 ст. 56 ЦПК України, в позовній заяві належним чином обґрунтував, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах та надав докази не здійснення цим органом захисту інтересів держави в частині відшкодування шкоди, заподіяної незаконним виловом водних біоресурсів.

Таким чином, прокурором при пред`явлені позову було дотримано процедуру доведення необхідності звернення до суду з цим позовом, так як суспільний і державний інтерес беззаперечно присутні.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування ОСОБА_1 шкоди, завданої незаконним виловом риби, шляхом стягнення з нього в рахунок відшкодування спричиненої державі внаслідок незаконного вилову риби в сумі 27 880 грн., розмір яких визначено у відповідності до вимог Постанови Кабінету Міністрів № 1209 від 21.11.2021 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів».

На підставі вищевикладеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з врахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Розподіл судових витрат.

Щодо судового збору.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, звільняються від сплати судового збору.

У відповідності до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, згідно із ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір у справі за майнову вимогу у розмірі 3028 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 223, 247, 259, 263-265, 273, 280, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги заступника керівника Маріупольської окружної прокуратури Донецької області, який діє в інтересах держави в особі Азовського басейнового управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм (Азовський рибоохоронний патруль), Маріупольської міської ради Донецької області до ОСОБА_1 про відшкодування завданої державі шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Маріупольської міської ради Донецької області (отримувач: Донецьке ГУК/Маріуполь. МТГ/24062100, , Казначейство України, р/р UА0005686, код платежу 24062100) в рахунок відшкодування збитків, спричинених державі внаслідок незаконного вилову риби в сумі 27 880 (двадцять сім тисяч вісімсот вісімдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 289 ЦПК України, а саме, заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення складений 21 лютого 2025 року.

Суддя Наумова О.С.