"25" лютого 2025 р. Справа № 363/216/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Рудюка О.Д.

за участі секретаря Онопрієнка І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгород заяву керівника Вишгородської окружної прокуратури Василенка Миколи Олеговича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом керівника Вишгородської окружної прокуратури, в інтересах держави в особі: Димерської селищної ради Вишгородського району до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вишгородського районного суду Київської області перебуває вищезазначена цивільна справа про усунення перешкоди у здійсненні Димерською селищною радою Вишгородського району Київської області права користування та розпорядження земельною ділянкою водного фонду площею 1,4715 га з кадастровим номером :15:088:0702 шляхом скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №52807666 від 24.06.2020 року про реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку; усунення перешкоди у здійсненні Димерською селищною радою Вишгородського району Київської області права користування та розпорядження земельною ділянкою водного фонду площею 1,4715 га з кадастровим номером :15:088:0702 шляхом її повернення на користь Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області від ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 18.01.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначене підготовче судове засідання.

21.02.2025 року керівник Вишгородської окружної прокуратури Василенко М.О. подав до суду заяву про забезпечення позову, у якій просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони державним реєстраторам здійснювати будь-які реєстраційні дії, в тому числі і реєстрацію (перереєстрацію), пов`язану з відчуженням, зміною, поділом, заставою або іншого виду зміни власників на земельну ділянку площею 1,4715 га з кадастровим номером :15:088:0702.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову прокурор посилається на те, що в супереч вимогам статей 19, 20, 58, 60-62, 83, 84, 116 Земельного кодексу Україна та статей 1, 4, 88-90 Водного кодексу України, ОСОБА_1 набув за рахунок земель водного фонду у приватну власність земельну ділянку з кадастровим номером :15:088:0702. Після відкриття провадження у справі ОСОБА_1 на підставі договору дарування земельної ділянки від 09.09.2024 року, зареєстрованого в реєстрі за №554 відчужив спірну земельну ділянку на користь ОСОБА_2 .

Враховуючи норму ч.1 ст.153 ЦПК України, суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Таким чином, враховуючи ч.1 ст.153 ЦПК України, розгляд заяви про забезпечення позову здійснюється без повідомлення учасників справи.

Ознайомившись з матеріалами заяви про забезпечення позову та матеріалами позовної заяви, суд прийшов до наступного.

Відповідно до п. 1, 2, 3. ч.1 ст.152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви; одночасно з пред`явленням позову; після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.1, 2 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, згідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв проз забезпечення позову» №9 від 22.12.2006р., розглядаючи питання про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Поняття «законність» у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачає дотримання відповідних положень національного законодавства та принципу верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справах «Антріш проти Франції» та «Кушоглу проти Болгарії»).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами щодо захисту основоположних прав конкретної особи. Про необхідність досягнення такого балансу йдеться в ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Баланс не буде забезпечений якщо на особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Інакше кажучи, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Як вбачається з матеріалів справи предметом позову є усунення перешкоди у здійсненні Димерською селищною радою Вишгородського району Київської області права користування та розпорядження земельною ділянкою водного фонду, яка розташована на території Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області, шляхом усунення перешкоди у здійсненні Димерською селищною радою права користування та розпорядження земельною ділянкою водного фонду, що розташована на території Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області, шляхом скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №52807666 від 24.06.2020 року про реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :15:088:0702 площею 1,4715 га; усунення перешкоди у здійсненні Димерською селищною радою Вишгородського району Київської області права користування та розпорядження земельною ділянкою водного фонду площею 1,4715 га з кадастровим номером :15:088:0702 шляхом її повернення на користь Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області від ОСОБА_1 .

Згідно копії договору дарування земельної ділянки від 09.09.2024 року, посвідченого приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Фоєю Л.А., зареєстрованого в реєстрі за №554, укладеним між ОСОБА_1 (дарувальник) та ОСОБА_2 (обдаровуваний), на умовах, викладених у цьому договорі, дарувальник подарував, а обдаровуваний прийняв безоплатно у дарунок земельну ділянку площею 1,4715 га, що розташована на території: Київська область, Вишгородський район, с. Пилява, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки: :15:088:0702.

Отже, враховуючи характер спірних правовідносин та обсяг позовних вимог, беручи до уваги заяву про забезпечення позову, яка є співмірною із заявленими позовними вимогами, а також те, що під час розгляду справи в суді відповідач здійснив відчуження земельної ділянки, суд приходить до висновку, що подана заява підлягає задоволенню.

Крім того, суд звертає увагу, що застосування запобіжного заходу у вигляді накладення арешту та заборони державним реєстраторам здійснювати будь-які реєстраційні дії, в тому числі і реєстрацію (перереєстрацію), пов`язану з відчуженням, зміною, поділом, заставою або іншого виду зміни власників на земельну ділянку площею 1,4715 га з кадастровим номером :15:088:0702, права на її використання в межах цільового призначення, земельні ділянки продовжують перебувати у володінні та користуванні відповідача до набрання законної сили рішенням у даній справі.

На підставі викладеного та керуючись статтями 149-153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву керівника Вишгородської окружної прокуратури Василенка Миколи Олеговича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом керівника Вишгородської окружної прокуратури, в інтересах держави в особі: Димерської селищної ради Вишгородського району до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою - задовольнити.

Накласти арешт та заборону державним реєстраторам здійснювати будь-які реєстраційні дії, в тому числі і реєстрацію (перереєстрацію), пов`язану з відчуженням, зміною, поділом, заставою або іншого виду зміни власників на земельну ділянку площею 1,4715 га з кадастровим номером :15:088:0702.

Стягувач: Керівник Вишгородської окружної прокуратури Київської області (, 07301, м. Вишгород, вул. Кургузова, 13).

Боржник: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Ухвала підлягає негайному виконанню і має силу виконавчого документу.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала дійсна для пред`явлення до виконання до 25 лютого 2028 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

Суддя О.Д.Рудюк