Справа № 204/8358/24
Провадження № 2/204/349/25
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

10 лютого 2025 Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Чудопалової С.В.

за участю секретаря судового засідання Корягіної Р.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ), в інтересах якого діє представник адвокат Бардаченко Дмитро Володимирович (адреса знаходження: м. Дніпро, вул. Мечника, 19, оф. 906) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ), третя особа Четверта дніпровська державна нотаріальна контора (адрес місця знаходження: 49023, м. Дніпро, вул. радистів, 8) про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2024 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа Четверта дніпровська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом, у якій прохає суд визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_3 ; на 270/600 частин домоволодіння АДРЕСА_4 та земельну ділянку кадастровий номер №:06:035:0011, площею 0,0274 га в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовної заяви зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його дружина ОСОБА_3 , спадкоємцями після смерті дружини є позивач та їх донька ОСОБА_2 , відповідачка по даній справі, яка на спадщину не претендує. Позивач звернувся до нотаріуса з метою оформлення права власності на спадкове майно, яке складалось з квартири за адресою: АДРЕСА_5 , 270/600 частин домоволодіння АДРЕСА_4 та земельної ділянки кадастровий номер №:06:035:0011, площею 0,0274 га. Позивач стверджує, що на момент відкриття спадщини, він постійно мешкав разом зі дружиною ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , хоча остання за вказаною адресою зареєстрована не була, відповідно, прийняв спадщину на підставі положень ч.1,3 ст.1268 ЦК України. Однак, нотаріус своєю постановою від 17.05.2024 відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з пропуском встановленого законодавством строку для прийняття спадщини, оскільки спадкоємець не був зареєстрований разом з померлою на день її смерті, тобто фактично спадщину не прийняв. Оскільки нотаріусом позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке належало його дружині, йому рекомендовано було звернутися до суду для захисту прав в судовому порядку.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 , у судове засідання не з`явилася, надала заяву про визнання позовних вимог та просила розглядати справу у її відсутність.

Третя особа Четверта дніпровська державна нотаріальна контора у судове засідання також не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у їх відсутність, та винести рішення на розсуд суду.

Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом першої черги після смерті своєї дружини ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис №3425, видане 14.08.2023 року Соборним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , актовий запис 294, видане 03.03.1984 відділом РАГС Жовтневого району м. Дніпропетрвоська).

На момент смерті ОСОБА_3 була власником:

- квартири за адресою: АДРЕСА_5 , (договір купівлі продажу від 29.09.2000 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Хилько Л.А., зареєстровано в реєстрі за №2-2997;

- 270/600 частин домоволодіння АДРЕСА_4 ( 45/600 частина на підставі договору купівлі продажу від 24.04.2015 року, посвідченого державним нотаріусом П`ятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за №1-391; 180/600 частин на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.03.2015 року, видане державним нотаріусом П`ятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за №1-239; 45/200 частин на підставі свідоцтво про право на спадщину за законом від 20.03.2015 року, видане державним нотаріусом П`ятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за №1-237);

-земельної ділянки кадастровий номер №:06:035:0011, площею 0,0274 га (4/6 частин на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.03.2015 року, видане державним нотаріусом П`ятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за №1-233; 1/6 частин на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.03.2015 року, видане державним нотаріусом П`ятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за №1-231; 1/6 частин на підставі договору купівлі-продажу від від 24.04.2015 року, посвідченого державним нотаріусом П`ятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за №1-398);

Згідно листа Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур управління у сфері державної реєстрації відділ формування та ведення реєстру територіальної громади № 14/5-5377 від 30.04.2024 вказано, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 з 23.05.1978 року по теперішній час.

Згідно листа Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур управління у сфері державної реєстрації відділ формування та ведення реєстру територіальної громади № 6/5-2875 від 13.11.2024 зазначено, що за адресою: АДРЕСА_2 ., зареєстровано дві особи, ОСОБА_1 , з 15.12.2000 року по теперішній час та ОСОБА_2 , з 05.04.2004 року по теперішній час.

Згідно лікарського свідоцтва про смерть №566 від 14.08.2023 вбачається, що адреса проживання ОСОБА_3 є АДРЕСА_2 .

Згідно довідки ОСББ «Робоча 93» від 27.08.2024 року, вбачається, що ОСОБА_3 , фактично проживала з 01.10.2000 року по 13.08.2023 року за адресою: АДРЕСА_2 , що дає підставу вважати позивача таким, що прийняв спадщину в силу ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини проживав із спадкодавцем.

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, державним нотаріусом Четвертої Дніпровської державної нотаріальної контори Шугаєвою Н.С., ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з пропуском встановленого законодавством строку для прийняття спадщини, оскільки спадкоємець не був зареєстрований разом з померлою на день її смерті, тобто фактично спадщину не прийняв.

Свідок ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснили, що вони є сусідами, подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , яка по день смерті проживала разом з чоловіком ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України, передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною першою статті 1258 ЦК України, встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Стаття 1268 ЦК України, передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини ( ст.1269 ЦК України).

Стаття 1270 ЦК України, передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Тобто, будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину.

Частиною першою статті 29 ЦК України, визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Положення статті 29 ЦК України, не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації.

Право на вибір місця проживання закріплено у статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема у готелі чи у санаторії, тощо).

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Зазначена норма відображає загальний принцип недискримінації за ознакою наявності чи відсутності реєстрації місця проживання чи місця перебування особи.

За змістом пунктів 3.21 та 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

Верховний Суд у постанові від 21 жовтня 2020 року у справі № 569/15147/17 (провадження № 61-39308св18) вказав, що частина третя статті 1268 ЦК України, вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Пунктами 1.2, 3.21, 3.22, 4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.

Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб.

У зв`язку із чим, враховуючи, що позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку в силу ч.3 ст.1268 ЦК України, але отримати свідоцтво про право власності в порядку спадкування на спадкове майно в нотаріальній конторі не може, його право підлягає захисту.

Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивача права власності на спадкове майно не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

На підставі вищевикладеного, а також враховуючи, що відповідачка позовні вимоги визнала, суд приходить до переконання що позовні вимоги підлягають до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 15, 16, 1216-1218, 1265, 1268 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Четверта дніпровська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКІП НОМЕР_3 , право власності на квартиру АДРЕСА_7 , у порядку спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКІП НОМЕР_3 , право власності на 270/600 частин домоволодіння АДРЕСА_4 в порядку спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКІП НОМЕР_3 , право власності на земельну ділянку кадастровий № :06:035:0011, площею 0,0274 га в порядку спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКІП НОМЕР_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_8 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_9 );

Представник позивача адвокат Бардаченко Дмитро Володимирович (адреса знаходження: м. Дніпро, вул. Мечника, 19, оф. 906);

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 );

Третя особа - Четверта дніпровська державна нотаріальна контора, , (адрес місця знаходження: 49023, м. Дніпро, вул. радистів, 8).Повний текст рішення складено 20.02.2025.

Суддя: С.В.Чудопалова