Дата документу 05.02.2025
Провадження № 2/334/728/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Філіпової І. М.,

за участю секретаря Мандик М. О.,

представника позивача Рощина В. С.,

представника відповідача Стрельбицього П. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

16.12.2024 року з Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя за підсудністю надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «НАСК «Оранта» стягнення 36 500,45 грн на відшкодування шкоди, заподіяної пошкодження транспортного засобу, а також штрафних санкцій у вигляді пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат, розмір яких на момент подання позову становить 3191, 49 грн, але в майбутньому його буде перераховано в бік збільшення в момент винесення рішення. Також, позивач просить відшкодувати судові витрати у виді сплаченого судового збору, витрат пов`язаних з проведенням автотоварознавчого дослідження у розмірі 4700,00 грн, витрат на правову допомогу у розмірі 8000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.07.2024 року в 20.40 на вул. Верхня, буд. 11б у м. Запоріжжя, відбулася дорожньо транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль Volrswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 зазнав механічних пошкоджень.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15.08.2024 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На час вчинення ДТП цивільна - правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована ПАТ НАСК Оранта відповідно до поліса обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №220712959, забезпечений транспортний засіб BMW530і, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ліміт страхової виплати за шкоду заподіяну майну - 160 000,00 грн, франшиза - 2500,00 грн.

Після ДТП позивач вчасно виконав усі дії, передбачені ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звернувся до відповідача з повідомленням про ДТП, максимально сприяв страховику у розслідуванні причин та обставин дорожньо - транспортної пригоди.

В свою чергу відповідач діяв не сумлінно, в особистих інтересах, свідомо занизив вартість страхового відшкодування та 05.09.2024 року запропонував позивачу страхове відшкодування в розмірі 56969,44 грн, з яким позивач не погодився, про що повідомив відповідача.

Позивачем для захисту своїх прав та об`єктивного визначення розміру збитків, було отримано висновок експерта №68 від 16.08.2024 року, складеного експертом ОСОБА_3 , після особистого огляду автомобіля. Згідно вказаного висновку вартість відновлювального ремонту складає 128 934, 47 грн.

11.09.2024 року відповідачем було сплачене страхове відшкодування в розмірі 67 022, 87 грн, з розміром якого позивач категорично не погодився.

12.09.2024 року представник позивача звернувся з адвокатським запитом до НАСК «Оранта» щодо невиконання обов`язків у повному обсязі. 07.10.2024 року відповідачем було здійснено доплату страхового відшкодування у розмірі 22911,15 грн.

Після цього позивачем було проведено відновлювальний ремонт автомобіля, вартість якого склала 135048,00 грн.

Оскільки страховик несе відповідальність в межах ліміту, встановленого договором, то відповідач повинен сплатити позивачу повну вартість оціненої шкоди, тобто 128934, 47 грн за вирахуванням франшизи 2500,00 грн, яка добровільно сплачена заподіювачем шкоди. З урахуванням здійснених відповідачем виплат, сума заборгованості становить 128934,47-67022,87-22911,15-2500=36500,45 грн.

Також, посилаючись на положення ст. 988, 992, 624 ЦК України, п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вважає, що відповідач зобов`язаний сплатити пеню за прострочення виплати страхового відшкодування. Крім того, позивач вважає. що до прострочення страховика застосовуються положення ч. 2 ст. 625 ЦК України. На момент подання позову розмір штрафних санкцій за період з 11.09.2024 року по 14.11.2024 року складає 3191,49 грн. В подальшому позивачем буде проведено перерахунок на момент винесення рішення.

07.01.2025 року відповідачем було подано відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до положень статті 509 та з урахуванням приписів статей 11, 22, 23, 599, 1166-1168 ЦК України внаслідок ДТП між позивачем і ПАТ «НАСК «Оранта» виникли позадоговірні (деліктні) правовідносини. У разі настання страхового випадку відповідно до ст. 22 Закону №1961- IV страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ст. 29 Закону №1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленого законодавством. 15.07.2024 внаслідок ДТП між позивачем і ПАТ «НАСК «Оранта» виникли позадоговірні (деліктні) правовідносини. 16.07.2024 до ПАТ «НАСК «Оранта» від позивача надійшла заява про страхове відшкодування. 19.07.2024 ПАТ «НАСК «Оранта» організувало проведення огляду пошкодженого автомобіля позивача. На замовлення ПАТ «НАСК «Оранта» сертифікованим оцінювачем було здійснено оцінку вартості матеріального збитку станом на дату ДТП. Збиток визначено у розмірі 92434 гривні 02 копійки без ПДВ. Згідно із п. 36.2 ст.36 Закону №1961-IV протягом 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування ПАТ «НАСК «Оранта» виплатило позивачу страхове відшкодування у розмірі 89934 гривні 02 копійки без ПДВ та враховуючи франшизу 2500 грн. Документального підтвердження ремонту автомобіля станом на день виплати ПАТ «НАСК «Оранта» не отримувало.

Закон № 1961-IV визначає строк виконання грошового зобов`язання у зв`язку із страховим випадком 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування. 15.07.2024 сталась дорожньо-транспортна пригода. 16.07.2024 Позивач звернувся із заявою про страхове відшкодування. Протягом 85 днів з дати ДТП і 84 днів з дати звернення із заявою до 07.10.2024 ПАТ «НАСК «Оранта» належним чином виконало грошове зобов`язання, на порушення якого посилається позивач.

ПАТ «НАСК «Оранта» протягом чотирьох днів з дати ДТП організувало проведення огляду пошкодженого автомобіля позивача. За таких обставин Закон № 1961-IV не передбачає обов`язку ПАТ «НАСК «ОРАНТА» відшкодовувати позивачу витрати на проведення автотоварознавчого дослідження.

Позивач визначив розмір позовної вимоги на підставі висновку транспортнотоварознавчої експертизи № 68 від 16.08.2024. Відповідно до висновку № 68 вартість матеріального збитку, включаючи ПДВ, дорівнює 128934 гривні 47 копійок. Звертаємо увагу суду, що такий розрахунок суперечить приписам Закону України №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». За приписами п. 36.2 ст. 36 Закону №1961-IV сума страхового відшкодування зменшується на суму податку на додану вартість (ПДВ). Відповідно до висновку № 68 ціни збільшено на 20% (аркуш 4 калькуляції). При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Документального підтвердження ремонту автомобіля станом на день виплати ПАТ «НАСК «ОРАНТА» від позивача не отримувало.

13.01.2025 року представником позивача подано відповідь на відзив. Відповідач погоджується з викладеними у позові обставинами щодо виникнення у нього зобов`язань перед позивачем, проте помилково вважає повністю виконаними договірні обов`язки з відшкодування шкоди, посилаючись на Звіт ФОП ОСОБА_4 №57-D/15/67 від 17.09.2024 року

Позивач повністю не погоджується із Звітом, оскільки особа, що його склала ОСОБА_4 не має кваліфікації зі спеціальності 12.2. «Визначення вартості колісних транспортних засобів, розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу» тож вийшов за межі своєї компетенції під час складання Звіту і не мав права робити аналіз пошкоджень, прийняття рішення щодо необхідності заміни або ремонту складових частин КТЗ, встановлення обсягу необхідних ремонтних робіт (операцій). Під час оцінки ОСОБА_4 взагалі не використовує (хоча вона обов`язкова для використання) «Методику визначення обсягу ремонтних дій при встановленні розміру матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу.» Реєстраційний код у Реєстрі методик проведення судових експертиз 12.2.03, дата прийняття рішення про державну реєстрацію 12.09.2014 р.

Відповідно до п. 1.9 цієї Методики, у разі необхідності оцінки непошкодженого, укомплектованого КТЗ, яка в окремих випадках може бути складовою процесу встановлення розміру матеріальних збитків, крім експертів можуть залучатися оцінювачі відповідної спеціалізації (1.3 «Оцінка колісних транспортних засобів»). У той же час, аналіз пошкоджень, прийняття рішення щодо необхідності заміни або ремонту складових частин КТЗ, встановлення обсягу необхідних ремонтних робіт (операцій), вирішення інших завдань, що передбачають наявність спеціальних технічних знань та є складовою встановлення розміру матеріальних збитків або вартості відновлювального ремонту є виключною компетенцією судових експертів, які мають експертну спеціальність 12.2 «Визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу» Крім того, ОСОБА_4 не має кваліфікації судового експерта та не був попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК за завідомо неправдивий висновок і його звіт не відповідає вимогам ст. 102 ЦПК, що тягне за собою визнання Звіту недопустимим доказом відповідно до ст. 78 ЦПК України.

На четвертій сторінці висновку вказано, що «Огляд проведено у світлий час доби, див. фото дод., на огляді були присутні: див. фото дод.» при цьому не зазначено дату та час проведення огляду, осіб, які були присутні тощо. На сторінці 8 перелічені запасні частини, які підлягають заміні, але відсутні їх ціни, а загальна вартість запасних частин, що підлягають заміні майже на 40000 гривень менша ніж у Висновку №68 від 16.08.2024 року, складеному експертом Шаховим О.В. (який до речі, всі ціни вказав). Також у Звіті зазначено, що оцінювач використовував програмний комплекс для складання калькуляцій відновлювального ремонту транспортних засобів Audatex, проте відсутня ремонтна калькуляція, яка є обов`язковим додатком, що позбавляє Позивача можливості перевірити розмір та достовірність цін на запасні частини та матеріали, а також регламентний час на проведення ремонтно-відновлювальних робіт і вартість нормо-годин.

Крім того, що розрахунки експерта ОСОБА_3 повністю обґрунтовані ремонтною калькуляцією ліцензійного програмного комплексу Audatex, вони також додатково підтверджені рахунком фактурою №0485 від 15.10.2024 року та Актом виконаних робіт № 0485 від 05.11.2024 року, які доказують реальні затрати на проведений відновлювальний ремонт. За таких обставин Позивач наполягає, що Звіт не відповідає критеріям належності, допустимості та достовірності відповідно до ст. 77-79 ЦПК України.

14.01.2025 року представником відповідача подано заперечення. Між позивачем і відповідачем внаслідок ДТП виникло позадоговірне (деліктне) зобов`язання. Розмір страхового відшкодування визначався не договором між ними, а розрахунком відповідно до вимог Закону України № 1961-IV. Позивач не заперечує, що прийняття заяви, розрахунок страхового відшкодування та страхова виплата були здійснені відповідно до вимог Закону України № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Тобто, ПАТ «НАСК «Оранта» не прострочило виконання зобов`язання, яке виникло внаслідок ДТП. Позивач безпідставно вважає, що менший розмір страхового відшкодування, ніж було розраховано за його замовленням, є простроченням виконання зобов`язання страховиком.

Відповідальність страховика, передбачена пунктом 36.5 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та частиною другою статті 625 ЦК України, настає виключно у випадку, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Позивач також не спростував та не пояснив чому строк на виконання цього грошового зобов`язання згідно із приписами Закону № 1961-IV закінчився 13.10.2024, а розрахунки пені, 3 відсотки річних та інфляційних витрат проведені з 11.09.2024.

Аналіз норм законодавства України та стала практика у цивільних і страхових правовідносинах свідчать, що кваліфікаційні характеристики та фахова підготовка сертифікованого суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_4 надають йому право і визначають його компетенцію оцінювати розмір майнової шкоди, завданої власнику колісного транспортного засобу, відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у визначеному цим Законом порядку. ОСОБА_4 має сертифікат суб`єкта оціночної діяльності Фонду державного майна України та посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача. Також Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», яким у своїй діяльності керується сертифікований оцінювач, не передбачає обов`язку у звіті про оцінку зазначати попередження про кримінальну відповідальність.

У судовому засідання представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав визначених у заявах по суті спору.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував з підстав зазначених у заявах по суті спору, просив у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення представника сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

ОСОБА_1 є власником транспортного засобу Volкswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя №335/8621/24 від 15.08.2024 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідного до вказаної постанови, 15.07.2024 року о 20 год. 40 хв., в м. Запоріжжя, вул. Верхня, 11б, водій ОСОБА_2 керуючи ТЗ BMW530і, реєстраційний номер НОМЕР_2 , перед поворотом ліворуч, не враховував дорожньої обстановки, не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині та скоїв зіткнення з Volкswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 , який рухався у попутному напрямку. Внаслідок чого ТЗ отримали механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків.

Відповідно до відповіді ПАТ «НАСК «Оранта» №09-02-22/6518 від 11.09.2024 року розглянувши матеріали справи №24-33-13154 було прийнято рішення щодо виплати страхового відшкодування у розмірі 67 022,87 грн згідно страхового акту №ОЦВ-24-33-13154/2.

Відповідно до відповіді ПАТ «НАСК «Оранта» №09-02-17/11188 від 07.10.2024 року розрахунок страхового відшкодування за цим страховим випадком було здійснено відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ст. 29 Закону в зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодування витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розраховано у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи, сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При розрахунку розміру страхового відшкодування бралися до уваги результаті проведеного огляду пошкодженого транспортного засобу Volкswagen Passat, а також положення Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Відповідно до п. 7.38 Методики значення Е3 (коефіцієнт фізичного зносу) приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років для інших легкових КТЗ. Оскільки строк експлуатації пошкодженого транспортного засобу Volкswagen Passat перевищує 7 років, то значення Е3, застосовується на загальних підставах і становить 65 відсотків. Відповідно до розрахунку страхового відшкодування матеріальний збиток, завданий власнику транспортного засобу склав 69 522,87 грн (вартість відновлюваного ремонту без урахування значення коефіцієнту фізичного зносу 134 869,09 грн, а з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 69522,87 грн). НАСК «Оранта» розглянула наданий висновок №68 від 16.08.2024 року, але не вбачає підстав для доплати страхового відшкодування у заявленому розмірі. Натомість, НАСК «Оранта» було замовлено звіт №57-D/15/67 від 17.09.2024 року, відповідно до якого матеріальний збиток, завданий власнику транспортного засобу, внаслідок пошкодження при ДТП, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу склав 106 696,82 грн (з ПДВ) вартість відновлювального ремонту без урахування значення коефіцієнту фізичного зносу 208 666, 06 грн, а з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 106 696,82 грн. Згідно зі стравховим актом №ОЦВ-ЗГ-24-33-13154/3 НАСК «Оранта» 07.10.2024 року було здійснено доплату страхового відшкодування у розмірі 22911,15 грн (106696,82 14 262,80 (ПДВ) 67022,87 грн (сума попереднього сплаченого відшкодування) 2500,00 (франщиза).

Відповідно до Висновку транспортно товарознавчої експертизи з визначення розміру шкоди, завданого власнику КТЗ №68 від 18.06.2024 року, складеного судовим експертом Шаховим О. В., вартість відновлюваного ремонту автомобілю Volrswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у результаті пошкодження останнього у результаті ДТП 15.07.2024 року складає 266241,32 грн; вартість матеріального збитку транспортного засобу марки Volrswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в результаті пошкодження останнього у ДТП 15.07.2024 року, складає 128934,47 грн.

Згідно рахунку №880 від 06.08.2024 року ФОП ОСОБА_3 вартість наданих послуг склала 4700,00 грн. Також позивачем надано акт виконаних робіт від 17.08.2024 року копію квитанції №46233343 від 07.08.2024 року на підтвердження оплати послуг ФОП ОСОБА_3 у розмірі 4700,00 грн.

Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу №57-D/15/67 від 17.09.2024 року, складеного ФОП ОСОБА_4 , вартість матеріального збитку власнику транспортного засобу марки Volrswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок ДТП, складає 106 696,82 грн з ПДВ н запасні частини та матеріали, вартість матеріального збитку власнику транспортного засобу марки Volrswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок ДТП складає 92434,02 грн, без ПДВ на запасні частини та матеріали.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на його отримання, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

З огляду на зазначене сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу. Завдання потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов`язком боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик.

Разом із тим зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, у якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, унаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною. При цьому, потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за договором на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі здійснення страхового відшкодування.

Потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав. Такі правові висновки Верховний Суд України висловив у постановах від 20 січня 2016 року та від 26 жовтня 2016 року, які підлягають застосуванню при розгляді судами справ у подібних спірних правовідносинах.

Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 36.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний, зокрема:у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Визначення розміру шкоди, завданої власнику колісного транспортного засобу (КТЗ) здійснюється із застосуванням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092.

Відповідно до пункту 1.3 Методики вимоги Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин.

Згідно з пункту 4.3. Методики за результатами оцінки оцінювач складає звіт про оцінку КТЗ. За результатом оцінки, виконаної суб`єктом оціночної діяльності - органом державної влади або органом місцевого самоврядування самостійно, складається акт оцінки КТЗ. У разі проведення судової автотоварознавчої експертизи за результатами здійснення відповідних досліджень експерт складає висновок експерта. У разі виконання судовим експертом відповідно до частини шостої статті 13 Закону України «Про судову експертизу» оцінки на договірних засадах з питань, що становлять інтерес для юридичних і фізичних осіб, він складає висновок експертного дослідження з урахуванням особливостей його оформлення згідно із законодавством.

Пунктом 2.4 Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Згідно приписів статей 1166, 1188, 1192 ЦК України позивач має право на повне відшкодування завданої їй в даній дорожньо-транспортній пригоді матеріальної шкоди, заподіяної пошкодженням належного їй майна (автомобіля), в тому числі на відшкодування всіх завданих збитків.

На підтвердження розміру збитків сторонами надану суду висновок №68 від 16.08.2024 року та звіт №57-D/15/67 від 17.09.2024 року.

Звіт №57-D/15/67 від 17.09.2024 року не містить інформацію про те, що оцінювач ОСОБА_4 попереджений про кримінальну відповідальність за ст.384КК України за складання завідомо неправдивого висновку експерта. Більше того, такий звіт складений без безпосереднього огляду пошкодженого транспортного засобу, а лише на підставі Акту огляду транспортного засобу (дефектної відомості), що вбачається з додатків до звіту (акт огляду та фотографії додаються до звіту).

Також суд зауважує, що на підставі наявних у справі доказів судом не встановлено, що оцінювач ОСОБА_4 має відповідну кваліфікацію, як суб`єкт оціночної діяльності, який вправі надати висновок щодо визначення вартості матеріального збитку, завданого колісному транспортному засобу внаслідок ДТП, оскільки жодних доказів на підтвердження таких обставин до матеріалів справи не додано.

Також у Звіті зазначено, що оцінювач використовував програмний комплекс для складання калькуляцій відновлювального ремонту транспортних засобів Audatex, проте відсутня ремонтна калькуляція, яка є обов`язковим додатком, надає можливість перевірити розмір та достовірність цін на запасні частини та матеріали, а також регламентний час на проведення ремонтно-відновлювальних робіт і вартість нормо-годин.

Водночас, як слідує із звіту № 68 від 16.08.2024 року, оцінювач ОСОБА_3 має вищу технічну освіту, кваліфікацію судового експерта по спеціальності 12.2 «визначення вартості колісних транспортних збитків, розміру збитків, завданого власнику транспортного засобу» (свідоцтво №573 від 05.12.2007 року), а тому вправі надати висновок за результатами судової автотоварознавчої експертизи щодо визначення розміру збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу внаслідок ДТП. Оцінювач ОСОБА_3 попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України. Огляд транспортного засобу проводився 09.06.2024 року, за місцем знаходження автомобіля: м. Запоріжжя, Военбут 131, у присутності представника Благірєвої В. С., представник СК був запрошений на огляд проте не прибув.

Для проведення відмічених досліджень фахівець повинен володіти спеціальними знаннями в автомобілебудуванні і технології ремонту транспортних засобів, іншими, перш за все технічними, дисциплінами, а також знати оціночні процедури. При цьому, статтями 6, 15 Закону України «Про оцінку майна,майнових прав та професійну оціночну діяльністьв Україні» не передбачено умов щодо обов`язкової відповідності вищої освіти профілю оцінюваного майна, що, в загальному випадку, виключає можливість оцінювача самостійно вирішувати питання, де є потреба у застосуванні певних спеціальних знань, зокрема у галузі автотоварознавства.

Таким чином, розрахунок вартості відновлювального ремонту пошкоджених колісних транспортних засобів та відповідного розміру матеріального збитку, заподіяного їх власникам, у тому числі для встановлення страхового відшкодування, відноситься до компетенції виключно судових експертів автотоварознавців, які атестовані за спеціальністю 12.2 - «Визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу». Оцінювачі можуть залучатися до визначення матеріального збитку від пошкодження колісних транспортних засобів лише для визначення ринкової вартості цього майна на момент його пошкодження і (або) його ринкової чи утилізаційної вартості після пошкодження.

Відповідно до ст. ст. 76, 81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством (ч. 1 ст. 102 ЦПК України).

Учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз (ч. ч. 1, 2 ст. 106 ЦПК України).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що висновок експерта Шахова О. В. є належним доказом вартості матеріального збитку, спричиненого власнику колісного транспортного засобу Volкswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідач не надав суду доказів на спростування наданого позивачем висновку експерта № 68 від 16.08.2024 року.

Відповідно до вказаного висновку розмір матеріального збитку транспортного засобу Volкswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у результаті пошкодження останнього у ДТП 15.07.2024 року складає 128934,47 грн. Враховуючи виплачену відповідачем суму страхового відшкодування, з відповідача стягненню підлягає 36500,45 грн.

Також, позивач просить стягнути пеню, три відсотки річних та інфляційні витрати у розмірі 3191,49 грн за період з 11.09.2024 року по 08.10.2024 року. Уточнений розрахунок за період з 11.09.2024 року по 05.02.2025 року, суд не приймає, оскільки змінення періоду стягнення штрафних санкцій та відповідне збільшення їх розміру є фактичним збільшенням позовних вимог позивача, при цьому заяв про збільшення позовних у порядку встановленому ЦПК України до суду не надходило.

Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України).

Частина друга статті 625 ЦК України визначає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до положень ст. 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний виплатити страхове відшкодування.

Враховуючи, що ДТП сталося 15.07.2024 року, строк виконання грошового зобов`язання відповідно до ст. 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» закінчився 13.10.204 року. Наявність спору між сторонами щодо розміру страхового відшкодування жодним чином не спростовує вказані обставини.

Враховуючи, викладене, суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині позовних вимог про стягнення пені, трьох відсотків річних та інфляційні витрати у розмірі 3191,49 грн за період з 11.09.2024 року по 08.10.2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір на сторони покладається пропорційно до розміру позовних вимог. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати покладаються у разі задоволення позову на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Згідно рахунку №880 від 06.08.2024 року ФОП ОСОБА_3 , витрати за складання висновку становили 4700,00 грн. Посилання представника відповідача на положення ст. 34.2, 34.3 ст. 34 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є необґрунтованим, оскільки вказані витрати входять до складу судових витрат відповідно до положень ст. 133 ЦПК України та підлягають розподілу між сторонами.

Також, позивачем заявлено вимогу про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 8000,00 грн. На підтвердження вказаних витрат позивачем подано копію договору №14/4-1166-ЗП від 12.09.2024 року про надання правової допомоги, відповідно до якого гонорар адвоката складає 8000,00 грн (п. 3.2), а також квитанцію б/н від 12.09.2024 року про оплату послуг адвоката.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Понесені позивачем витрати на правову допомогу підтвердженні належними доказами, тому враховуючи вимоги позивача суд вважає можливим стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 8000,00 грн.

Керуючись ст. 12, 13, 141, 263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_1 36500 грн 45 коп. завданої шкоди.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_1 1211 грн 20 коп. судового збору, 4700 грн 00 коп. витрат на проведення автотоварознавчого дослідження, 8000 грн 00 коп. витрат на правничу допомогу.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», , юридична адреса: м. Київ. вулю Здолбунівська, буд. 7Д.

Суддя: Філіпова І. М.