УХВАЛА

19 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 713/431/22

провадження № 61-13388вно24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Тітова М. Ю. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

третя особа - приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Войціховський Андрій Васильович,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справизаяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 13 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Войціховського Андрія Васильовича про визнання недійсними довреності та договорів купівлі-продажу,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у якому просила: визнати недійсною довіреність, посвідчену 30 грудня 2020 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Войціховським А. В., зареєстровану в реєстрі за № 3833, № 3834; визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , в інтересах якої діяла ОСОБА_2 , посвідчений 31 грудня 2020 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Войціховським А. В., зареєстрований в реєстрі за № 3839; визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0, 15 га, кадастровий номер 732055300:01:003:1391, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , в інтересах якої діяла ОСОБА_2 , посвідчений 31 грудня 2020 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Войціховським А. В., зареєстрований в реєстрі за № 3841.

На обґрунтування позовних вимог зазначала, що 20 січня 2022 року їй стало відомо, що належний їй на праві власності будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельна ділянка площею 0, 15 га, кадастровий номер 732055300:01:003:1391, вибули з її власності на підставі договорів купівлі-продажу від 31 грудня 2020 року, укладених ОСОБА_2 (невісткою), яка нібито діяла від її імені на підставі довіреності, та ОСОБА_3 (онукою).

Довіреність від 30 грудня 2020 року, якою вона нібито уповноважила ОСОБА_2 розпоряджатися належним їй майном, підлягає визнанню недійсною, оскільки у неї було відсутнє волевиявлення на видачу цієї довіреності, вона підписана невідомою їй особою ОСОБА_4 , складена з порушенням вимог щодо її форми та посвідчення.

Вказана довіреність була використана відповідачами 31 грудня 2020 року для укладення від її імені договорів купівлі-продажу будинку та земельної ділянки з ОСОБА_3 , який вона не мала наміру укладати та не отримувала грошові кошти від продажу належної їй нерухомості.

З урахуванням наведеного, ОСОБА_1 просила позов задовольнити.

Короткий зміст рішення судів першої та апеляційної інстанції

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 08 серпня 2022 року позов задоволено.

Визнано недійсною довіреність, посвідчену 30 грудня 2020 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Войціховським А. В., зареєстровану в реєстрі за № 3833, № 3834.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , в інтересах якої діяла ОСОБА_2 , посвідчений 31 грудня 2020 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Войціховським А. В., зареєстрований в реєстрі за № 3839.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0, 15 га, кадастровий номер земельної ділянки 732055300:01:003:1391, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , в інтересах якої діяла ОСОБА_2 , посвідчений 31 грудня 2020 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Войціховським А. В., зареєстрований в реєстрі за № 3841.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Суд першої інстанції виходив з того, що довіреність, видана ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_5 , підписана не довірителем, а іншою особою ОСОБА_4 , разом з тим ОСОБА_1 не надавала згоди на посвідчення такої довіреності та на продаж ОСОБА_5 від її імені належного їй майна.

Позивач не бажала відчужувати належну їй на праві власності нерухомість на користь ОСОБА_3 .

Оскільки довіреність від 30 грудня 2020 року визнана судом недійсною, вимоги про визнання недійсними договорів купівлі-продажу будинку та земельної ділянки, які були укладені на підставі цієї довіреності, підлягають задоволенню.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 09 листопада 2022 року рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 08 серпня 2022 року в частині задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання недійсними довіреності та договорів купівлі-продажу скасовано. В задоволені позову в цій частині відмовлено.

В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін. Змінено розподіл судових витрат.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що ОСОБА_4 є неналежним відповідачем у справі, тому безпідставними є висновки суду першої інстанції про задоволення вимог до неї.

Короткий зміст постанови суду касаційної інстанції

Постановою Верховного Суду від 13 вересня 2023 року рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 08 серпня 2022 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 09 листопада 2022 року скасовано і ухвалено нове судове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Постанова суду касаційної інстанції мотивована тим, що позивач не виконала свого обов`язку з доведення обґрунтованості заявлених позовних вимог, тому висновки судів про наявність підстав для визнання недійсною довіреності не відповідають вимогам законності та обґрунтованості судових рішень.

Зі змісту оспорюваної довіреності вбачається, що ОСОБА_1 , усвідомлюючи значення своїх дій та згідно зі своїм вільним волевиявленням, яке повністю відповідає її внутрішній волі як учасника цього правочину, уповноважила ОСОБА_2 бути її представником. Нотаріусом було роз'яснено ОСОБА_1 юридичне значення та наслідки вчинення цієї дії.

Зазначені обставини посвідчення оспорюваної довіреності підтвердив допитаний в суді першої інстанції свідок ОСОБА_6 .

У зв`язку з хворобою ОСОБА_1 за її дорученням довіреність була підписана ОСОБА_4 у присутності довірителя в приміщенні Лікарні швидкої допомоги.

Стан здоров'я позивача на момент посвідчення довіреності підтверджується випискою № 12594 з медичної карти стаціонарного хворого та показаннями свідка ОСОБА_6 .

Оспорювана довіреність посвідчена з дотриманням вимог Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.

Короткий зміст та узагальнені доводи заяви про перегляд постанови Верховного Суду на нововиявленими обставинами

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із заявою, в якій просила скасувати постанову Верховного Суду від 13 вересня 2023 року та ухвалити нове судове рішення, яким залишити без змін рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 08 серпня 2022 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 09 листопада 2022 року.

На обґрунтування заяви посилалась на пункт 1 частини першої статті 423 ЦПК України.

Вирішуючи питання про достовірність доказів, а також про перевагу одних доказів над іншими (що суперечить статті 400 ЦПК України), Верховний Суд зробив це без належного фахового обґрунтування, адже на той момент в матеріалах справи не було жодного експертного медичного висновку, який би тлумачив наявні у справі медичні документи.

Такий документ з'явився лише у січні 2024 року. На підставі постанови старшого слідчого ВРЗЗС слідчого відділу Чернівецького районного управління поліції ГУ НП в Чернівецькій області Чернівецьке обласне бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров'я України провело експертизу. Відповідно до висновку від 11 січня 2024 року комісія експертів не відзначила наявність будь-яких об'єктивних даних, характер та особливості яких заперечували б можливість функціонування її верхніх кінцівок, зокрема виконання письмових текстів (підписів) на момент, що передував її виписці зі стаціонарного лікування (30 грудня 2020 року).

Ці обставини слід кваліфікувати як нововиявлені, а не як нові, оскільки в цьому випадку йде мова про її стан здоров'я, зафіксований у медичних документах у 2020 році. Експерти не діагностували новий стан особи, а надали професійне тлумачення вже існуючого на момент судового розгляду діагнозу.

З висновку експертизи слідує, що вона могла за наявності власного волевиявлення підписати текст оспорюваної довіреності. Отже, відсутність її підпису, а також стрімкий продаж всього її майна невідомій особі за день до її виписки з лікарні свідчить про відсутність у неї волі та волевиявлення на вчинення оспорюваних правочинів.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 08 жовтня 2024 року відкрито провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд постанови Верховного Суду від 13 вересня 2023 року за нововиявленими обставинами та витребувано матеріали справи № 713/431/22 з Вижницького районного суду Чернівецької області.

29 січня 2025 року справа № 713/431/22 надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 04 лютого 2025 року справу призначено до судового розгляду.

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, Верховний Суд дійшов висновку, що в задоволенні цієї заяви слід відмовити.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, на яку посилалася заявник, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (частина четверта, п`ята статті 423 ЦПК України).

За змістом наведених правових норм необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки учасників справи. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишались невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Не належать до нововиявлених нові обставини які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення, новий доказ або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювали суди під час розгляду справи.

Процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення.

У своїй заяві ОСОБА_1 як на нововиявлену обставину посилалась на висновок № 147 від 11 січня 2024 року, складений за результатами проведення експертизи за матеріалами кримінального провадження № 0000025 по факту визначення стану її здоров'я станом на 30 грудня 2020 року.

Зазначений висновок експертизи не є доказом нововиявлених обставин, тобто не підтверджує їхню наявність, а є новим доказом, який не існував на час розгляду справи та не оцінювався судом. Подання такого доказу спрямоване на переоцінку тих доказів, які вже дослідили суди. Тому жодних підстав для перегляду остаточного судового рішення, яке ухвалив Верховний Суд під час первинного розгляду справи, немає.

Таким чином, наведені у заяві ОСОБА_1 обставини не можуть бути віднесені до нововиявлених, оскільки вони не відповідають необхідним умовам таких обставин, визначеним пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини третьої, частини четвертої статті 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі. У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими обставинами суд постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 13 вересня 2023 року.

Керуючись статтями 423, 429 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 13 вересня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Войціховський Андрій Васильович про визнання довіреності та договорів купівлі-продажу недійсними відмовити.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її постановлення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

СуддіА. Ю. Зайцев Є. В. Коротенко В. М. Коротун

М. Ю. Тітов