печерський районний суд міста києва
пр. № 6-322/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2025 року Печерський районний суд м. Києва

в складі головуючого - судді Литвинової І. В.

за участю секретаря судового засідання Когут Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про заміну стягувача у виконавчому провадженні у справі за позовом ОСОБА_3 до Прокуратури міста Києва, Головного управління Національної поліції в місті Києві, Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві про відшкодування майнової та моральної шкоди,

УСТАНОВИВ:

Постановою Київського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року рішення Печерського районного суду міста Києва від 31 серпня 2020 року скасовано і ухвалено нове судове рішення наступного змісту: позов ОСОБА_3 до прокуратури міста Києва, Головного управління Національної поліції в місті Києві, головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві про відшкодування майнової та моральної шкоди задоволено частково, стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 відшкодування майнової шкоди у розмірі 292 601, 00 грн, моральної шкоди - 30 000 грн. У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

На виконання судового рішення видано виконавчий лист, який подано до Державної казначейської служби України.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач / стягувач ОСОБА_3 помер, за фактом чого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сокуренком О. Д. відкрито спадкову справу № 02/2022.

Заявники та інші учасники у судове засідання не з`явилися, про час, дату, місце проведення якого повідомлені належним чином, про причини неявки до суду не повідомили.

Згідно з частиною третьою ст. 442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

За приписами частини першої статті 446 ЦПК України, процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено розділом VI ЦПК України.

Відповідно до частини першої ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Частиною п`ятою ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У свою чергу відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини третьої ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з частиною четвертою ст. 1268 ЦК України передбачено, що малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

У спірних правовідносинах до складу спадщини входить, зокрема, право на отримання грошових сум з відшкодування шкоди, що належали спадкодавцю ( ОСОБА_3 ) за життя. Цей обов`язок не припинився внаслідок смерті боржника та продовжує існувати.

Смерть боржника слід розглядати як вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження.

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому, реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувана у виконавчому провадженні, оскільки, новий кредитор без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Водночас, слід зазначити про те, що дії боржника щодо невиконання протягом тривалого часу рішення суду, що набрало законної сили - не можуть вчинятися на шкоду іншим учасникам цивільних правовідносин з метою уникнення виконання рішення суду та сплати боргу. Боржники, проти яких ухвалені судові рішення про стягнення боргу та не виконують їх - діють очевидно недобросовісно та зловживають правами стосовно стягувача (кредитора). При цьому, їхні дії спрямовані на порушення майнових інтересів стягувача (кредитора), а тому, правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом схожий за змістом висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 листопада 2019 року у справі № 337/474/14-ц.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 Цивільного кодексу України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», адже, у відповідності до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що наявні законі підстави для заміни сторони стягувача, з метою виконання судового рішення, тому керуючись ст. 129-1 Конституції України, ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 1-23, 352-355, 431, 442, 446 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про заміну стягувача у виконавчому провадженні у справі за позовом ОСОБА_3 до Прокуратури міста Києва, Головного управління Національної поліції в місті Києві, Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві про відшкодування майнової та моральної шкоди, задовольнити.

Замінити стягувача ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , смерть якого настала ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на його правонаступників: ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) у виконавчому провадженні по виконанню постанови Київського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року у справі № 757/12376/20-ц про стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 відшкодування майнової шкоди у розмірі 292 601, 00 грн, моральної шкоди - 30 000 грн.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І. В. Литвинова