Справа № 508/148/25
Номер провадження 2/508/146/25
У Х В А Л А

25 лютого 2025 року селище Миколаївка

Суддя Миколаївського районного суду Одеської області Банташ Д.С., розглянувши питання про самовідвід судді Банташа Д.С. у цивільній справі №508/148/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення способів участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею,

встановив:

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.02.2025 року на розгляд судді Банташа Д.С. надійшла цивільна справа №508/148/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення способів участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею.

Суддею встановлено, що ОСОБА_2 працює в Миколаївському районному суді Одеської області на посаді помічника судді Банташа Д.С.

Враховуючи вищезазначене, з метою уникнення сумніву щодо неупередженості та об`єктивності судді під час проведення судового розгляду справи №508/148/25, провадження № 2/508/146/25 суддя вбачає підстави для заявлення самовідводу.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч. 1 ст. 39 ЦПК України, з підстав зазначених у статтях 36, 37, і 38 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Статтею 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Частиною 9 ст. 40 ЦПК України передбачено, що питання про самовідвід судді вирішується ухвалою суду, що розглядає справу, яка оформлюється окремим документом.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Втручання в здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом. Суддя не зобов`язаний давати жодних пояснень щодо суті справ, які перебувають у його провадженні, крім випадків, установлених законом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для сумнівів у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Положенням ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) визначено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Вимога «безсторонності», згідно з прецедентною судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Згідно положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

За приписами статті 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Беручи до уваги викладені обставини, з підстав, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, з метою забезпечення права сторін на справедливий суд, уникнення сумніву щодо неупередженості та об`єктивності судді під час проведення судового розгляду та вирішення даної справи, суд приходить до переконання, що заява про самовідвід підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 36, 40, 41 ЦПК України, суд,

постановив:

Задовольнити заяву про самовідвід судді Банташа Д.С. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення способів участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею.

Передати цивільну справу до канцелярії Миколаївського районного суду Одеської області для визначення судді, який буде розглядати справу, в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Дмитро БАНТАШ