Справа № 522/2614/24
Провадження № 2-др/522/33/25
12 лютого 2025 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Павлик І.А.,
секретаря судового засідання Запольської А.М.,
сторони в судове засідання не з`явились,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача адвоката Бут Іллі Олександровича про ухвалення додаткового рішення у справі № 522/2614/24 за позовом Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення та гаряче водопостачання у сумі 75 517,23 грн та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» про визнання безпідставним боргу за теплову енергію з лютого 2010 року по квітень2023 року у розмірі 75 517,23 грн,
12.11.2024 Приморським районним судом м. Одеси ухвалено рішення у справі № 522/2614/24, яким позов КП «Теплопостачання міста Одеси» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення та гаряче водопостачання у сумі 75 517,23 грн задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Теплопостачання міста Одеси» 27 987,82 грн заборгованості за опалення та гаряче водопостачання. В решті вимог позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Теплопостачання міста Одеси» 1 122,18 грн витрат по сплаті судового збору. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до КП «Теплопостачання міста Одеси» про визнання безпідставним боргу за теплову енергію з лютого 2010 року по квітень 2023 року у розмірі 75 517,23 грн відмовлено.
17.12.2024 представник відповідача звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі № 522/2614/24 та стягнення з КП «Теплопостачання міста Одеси» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.
09.01.2025 протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду заяву передано судді Павлик І.А.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10.01.2025 заяву прийнято до розгляду.
17.01.2025 від представника позивача за первісним позовом надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке судом задоволено та відкладено розгляд справи на 10 год. 40 хв. 12.02.2025.
12.02.2025 від представника позивача за первісним позовом надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, у якому він просить суд відмовити в повному обсязі у задоволенні заяви про відшкодування витрат на правову допомогу, та зазначає, що відповідачем надано договір про надання правничої (правової) допомоги №13 від 01.05.2023; додаткову угоду №2 до договору про надання правничої (правової) допомоги; акт №2 від 16.12.2024 приймання-передачі послуг до про надання правничої (правової) допомоги №13 від 01.05.2023. У відповідності до додаткової угоди №2 до договору про надання правничої (правової) допомоги, витрати на професійну правничу допомогу адвоката складають 10 000,00 грн. На виконання договору сторони підписали акт №2 від 16.12.2024 приймання-передачі послуг до договору про надання правничої (правової) допомоги №13 від 01.05.2023. Проте, як вбачається із наданого акту, адвокатом не зазначено окремої вартості кожної з наданих послуг. Заявлений відповідачем розмір витрат на правову допомогу є необґрунтованим, нереальним, не відповідає визначеним ЦПК України критеріям співмірності та взагалі є недоведеним, що виключає правові підстави для задоволення заяви.
Розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення та додані до неї документи, вислухавши доводи та заперечення сторін, суд дійшов висновку про її часткове задоволення, з огляду на наступне.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання зокрема як розподіл між сторонами судових витрат.
Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно з приписами ч.ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
ВП ВС у постанові від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 зазначила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Для підтвердження цих обставин потрібно надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Також Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до частин першоїтретьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Судом встановлено, що у матеріалах справи містяться: 1) договір про надання правничої (правової) допомоги № 13 від 01.05.2023; 2) додаткова угода № 2 до договору про надання правничої (правової) допомоги; 3) акт № 2 від 16.12.2024 приймання-передачі послуг до договору про надання правничої (правової) допомоги № 13 від 01.05.2023, згідно якого адвокат надав такі послуги: - ознайомлення із доказами, вироблення правової позиції у справі, складання та подання зустрічної позовної заяви про визнання безпідставним боргу за теплову енергію з лютого 2010 року по квітень 2023 року у розмірі 75 517,23 грн; - складання та подання заяви про усунення недоліків зустрічної позовної заяви від 15.04.2024; - складання та подання адвокатського запиту щодо отримання доказів у справі № 522/2614/24 від 12.03.2024; - участь адвоката у судових засіданнях на виконання доручення клієнта; - складання та подання заяви про повернення відзиву КП «Теплопостачання міста Одеси» на зустрічну позовну заяву; - складання та подання заяви про закриття провадження у справі від 18.07.2024; складання та подання заяви про застосування строків позовної давності від 30.09.2024; складання та подання заяви про долучення доказів на підтвердження витрат на правову допомогу у справі № 522/2614/24 усього витрачено 15 годин; 4) квитанція до прибуткового касового ордеру № 2 на 10 000,00 грн.
Частиною 4 ст.137 ЦПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).
Таким чином, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Розподіляючи витрати, понесені ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу, суд вважає, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та неодмінності), а також розумності їхнього розміру застосовуються з огляду на конкретні обставини справи, тобто є оціночним поняттям. Вирішення питання оцінки суми витрат, заявлених до відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням того суду, який розглядав конкретну справу і мав визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи та всіх обставин, що мають значення (постанова ВП ВС від 22.05.2024 у справі № 754/8750/19).
Враховуючи рівень складності справи, характер виконаної адвокатом роботи у зв`язку із розглядом справи в суді першої інстанції, тривалість судового розгляду, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи з метою захисту інтересів ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бут І.О., та значимості таких дій у справі, враховуючи клопотання про зменшення витрат на правову допомогу та часткове задоволення позову, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з КП «Теплопостачання міста Одеси» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.
Керуючись ст.ст. 137, 141, 270, 352, 354 ЦПК України, суд
Заяву представника відповідача адвоката Бут Іллі Олександровича про ухвалення додаткового рішення у справі № 522/2614/24 за позовом Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення та гаряче водопостачання у сумі 75 517,23 грн та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» про визнання безпідставним боргу за теплову енергію з лютого 2010 року по квітень2023 року у розмірі 75 517,23 грн задовольнити частково.
В решті вимог заяви відмовити.
Апеляційну скаргу на додаткове рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Одеського апеляційного суду.
Повний текст додаткового рішення складено 24.02.2025.
Суддя І.А. Павлик