Справа № 718/158/25
Провадження 2/718/59/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2025 р. м.Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області під головуванням судді Скорейка В.В., за участю секретаря судового засідання Безушко М.Д., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС»» Тараненко А.І. з позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС»» заборгованість за кредитним договором, а також судові витрати, пов`язані з сплатою судового збору під час подачі позовної заяви до суду у розмірі 2 422,40 гривень, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 гривень.

Позов обґрунтовано тим, що 28.12.2023 між первісним кредитором ТОВ «Качай гроші» та відповідачем укладений договір кредитної лінії № 00-10733948 у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

За умовами договору кредитодавець надає позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 5 000 грн. Позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю комісію у розмірі 250 грн. Строк дії кредитної лінії 240 днів. Позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю 24.08.2024.

22.01.2024 між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ «МАКС КРЕДИТ» укладено договір факторингу № 22-01/2024, згідно з яким до ТОВ «МАКС КРЕДИТ» перейшли усі права вимоги до боржників, у тому числі й до відповідача за договором кредитної лінії № 00-10733948. В подальшому, 16.08.2024 ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС" уклали Договір факторингу № 16082024-МК/ЕЙС, відповідно до умов якого ТОВ «МАКС КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК"ЕЙС» приймає належні ТОВ «МАКС КРЕДИТ» права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Договору факторингу № 16082024-МК/ЕЙС від 16.08.2024, датою відступлення права вимоги є день, в який сторони склали і підписали Акт приймання-передачі згідно з Додатком №3, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні Права вимоги. Відповідно до Акту приймання-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 16082024-МК/ЕЙС, до позивача перейшло право вимоги до боржників, в тому числі й за договором кредитної лінії № 00-10733948, укладеним 28.12.2023 між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ОСОБА_1 .

Всупереч умов Договору відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 24 600 грн, яка складається із заборгованості за кредитом 5 250 грн, заборгованості за відсотками 19 350 грн, в зв`язку з чим, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Ухвалою суду від 22.01.2025 визначено вказану справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, відповідно до вимог ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України.

У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Відповідачу направлено копію позовної заяви з додатками до неї разом із ухвалою про відкриття провадження у справі та встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву, які він особисто отримав, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

З боку відповідача до суду у встановлений законом строк відзив відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, не надіслано, зустрічний позов не пред`явлено.

Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

При цьому, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити відповідне рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як визначено статтями 11-12 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі.

З матеріалів справи встановлено, що 28.12.2023 позичальник ОСОБА_1 уклав з кредитодавцем ТОВ «Качай гроші» договір кредитної лінії № 00-10733948 в електронній формі з використанням електронного підпису, створеного за допомогою одноразового ідентифікатора. (а.с.17-21, 22).

За умовами цього договору сума кредитного ліміту складає 5 000 грн, строк дії кредитної лінії 240 днів, позичальник зобов`язується повернути кредит 24.08.2024, сплатити проценти в рекомендовану дату оплати 27.01.2024 та кожний 30 день після рекомендованої дати погашення процентів за фактичне користування кредитними коштами. Процентна ставка складає 3 відсотки від суми кредиту за кожен день користування кредитом.

Переказ кредитних коштів на рахунок позичальника підтверджено випискою по рахунку ОСОБА_2 , яка надана АТ КБ «Приват Банк» за договором № б/н за період з 28.12.2023 по 02.01.2024 та інформаційною довідкою про переказ коштів.

Згідно з презумпцією правомірності правочину, що визначена статтею 204 ЦК України, договір № 00-10733948 від 28.12.2023 є правомірним, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом і він не визнаний судом недійсним.

Як визначено статтями 512, 514, 516 Цивільного кодексу України, кредитору зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 4.2.5 договору № 00-10733948 від 28.12.2023, укладеного між кредитодавцем ТОВ «Качай гроші» та позичальником ОСОБА_1 , передбачено право кредитодавця відступити право вимоги за договором із заміною кредитора у зобов`язанні без згоди позичальника, але з обов`язковим повідомленням позичальника про таке відступлення протягом 10 робочих днів із дати такого відступлення.

Отже договором, укладеним між відповідачем та первісним кредитором, передбачено право кредитора відступити свої вимоги до позичальника іншій особі, при цьому наявність згоди на це боржника договором не передбачена. Натомість договором визначений обов`язок первісного кредитора повідомити позичальника про відступлення права вимоги.

22.01.2024 року між ТзОВ «Качай гроші» та ТзОВ «Макс Кредит» укладений договір факторингу № 22-01/2024, згідно з яким відступлено право вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-10733948 від 28.12.2023.

Проте матеріали справи не містять доказів виконання первісним кредитором свого обов`язку щодо повідомлення позичальника про відступлення права вимоги протягом 10 робочих днів з дати такого відступлення.

Крім того, 16.08.2024 між ТзОВ «Макс Кредит» та ТзОВ «ЕЙС» укладений договір факторингу № 16082024-МК/ЕЙС, згідно з яким відступлено право вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-10733948 від 28.12.2023.

Первісним кредитором ТОВ «Качай гроші» надано детальний розрахунок заборгованості позичальника за кредитним договором № 00-10733948 від 28.12.2023, яка станом на 22.01.2024 року складає 7 200 грн, у тому числі: заборгованість за кредитом 5000 грн, заборгованість за відсотками 1 950 грн, 250 сума заборгованості за нарахованими комісіями 250 грн. (а.с.35).

Фактором ТзОВ «Макс Кредит» надано розрахунок заборгованості за цим же кредитним договором, відповідно до якого відповідач має борг перед «Макс Кредит» який становить 24 600 грн, з яких заборгованість за кредитом 5 000 грн, заборгованість за відсотками 19 350 грн, 250 сума заборгованості за нарахованими комісіями 250 грн

Як визначено статтею 517 Цивільного кодексу України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Згідно з висновком Верховного Суду, що викладений у постанові від 18 жовтня 2023 року у справі № 905/306/17, для підтвердження факту відступлення права вимоги заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

Як слідує з правової позиції Верховного Суду у постанові від 03 листопада 2021 року (справа №301/2368/14-ц) - вирішуючи питання про перехід до нового кредитора права грошової вимоги слід звернути увагу на наявність доказів на підтвердження обставин здійснення повної оплати за кожним договором відступлення на час або після його укладення, тобто доказів, які б підтверджували належність виконання заявником своїх зобов`язань за договором. На необхідність перевірки факту перерахування коштів на виконання умов договору про відступлення права вимоги також посилався Верховний суд у постанові від 29 вересня 2021 року в справі №2-879/11(провадження №61-10005св21) з огляду на умови такого договору, зокрема щодо набуття новим кредитором права вимоги до боржника після здійснення оплати за вказаним договором.

Проте до позовної заяви не додано доказів на підтвердження оплати за договорами факторингу, укладеним між первісним кредитором та ТзОВ «Макс Кредит», та між ТзОВ «Макс Кредит» та ТзОВ «ФК «Ейс». Таким чином, відповідно до наведеного висновку Верховного Суду, позивачем не надано всіх належних доказів набуття ним права вимоги до ОСОБА_1 за договором № 10733948 від 28.12.2023.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Положеннями ч. 2 ст.78ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положеньст.83ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він нівелюватиме можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову процесуальним законом, за загальним правилом, покладається на позивача. За таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом виключно спростування обґрунтованості заперечень відповідача, оскільки це не позбавляє позивача його процесуальних обов`язків.

Однак, всупереч вказаним положенням закону позивачем у справі не було надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження його позовних вимог, тому, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 00-10733948 від 28.12.2023 не обґрунтовані належним чином і задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.1,п.2 ч.2ст.141 ЦПК України слід, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати,пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.

Враховуючи, що судом ухвалено рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2 ,4 ,12 , 13, 81, 89, 128, 141, 223, 229, 263-265 ,280 ЦПК України, та ст.ст. 526, 625, 626, 628, 638, 639, 1048, 1050, 1052, 1054,1077,1078 ЦК України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Судове рішення не проголошувалося відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС Кредит»» (місце заходження: м.Київ, Харківське шоссе,19 офіс 2005, ).

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Василь Скорейко