Справа № 461/42/22 Головуючий у 1 інстанції Радченко В.Є.
Провадження № 22-ц/811/3075/24 Доповідач в 2-й інстанції Бойко С. М.
УХВАЛА

18 лютого 2025 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Марко О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 04 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до кредитної спілки «Перше кредитне товариство» про стягнення пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання та моральної шкоди,

встановив:

18.02.2025 року, в день призначеного судового засідання в даній справі, позивач ОСОБА_1 подав письмову заяву (вх. №2790/25) про відвід суддів Бойко С.М., Копняк С.М., Ніткевича А.В. від розгляду даної справи.

В обґрунтування заявленого відводу ОСОБА_1 посилається на те, що суддею-доповідачем Бойко С.М. в порядку підготовки справи до апеляційного розгляду, проігноровано його клопотання про витребування у відповідача підтвердження про виконання ним грошового зобов`язання за договорами: №ЛВ-1/0120/09/1551 від 21.09.2009 року та №ЛВ-20/0041/08/986 від 19.09.2008 року про залучення внеску (вкладу).

Вказує, що такими діями колегія суддів вчинила відносно нього, як особи з інвалідністю, пряму дискримінацію, оскільки подана ним заява була колегією суддів проігнорована.

Зазначає, що 17.12.2024 року він повторно заявив клопотання про витребування у відповідача доказів того, що грошове зобов`язання, яке виникло на підставі договорів №ЛВ-1/0120/09/1551 від 21.09.2009 року та №ЛВ-20/0041/08/986 від 19.09.2008 року про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, є ним виконане, однак, колегія суддів у задоволенні цього клопотання відмовила.

Вважає, що колегія суддів у названому складі в порядку підготовки справи до розгляду вже усунулася від виконання своїх обов`язків щодо встановлення фактичних обставин у справі, дослідження доказів та надання їм правової оцінки щодо виконання відповідачем грошового зобов`язання за договорами: №ЛВ-1/0120/09/1551 від 21.09.2009 року та №ЛВ-20/0041/08/986 від 19.09.2008 року про залучення внеску (вкладу), чим порушила вимоги статті 2 ЦПК України.

Окрім того, зазначає, що дана колегія суддів, переглядаючи судові рішення на підставі поданих ним апеляційних скарг в інших справах: №461/4751/21, №461/3308/22, №461/3773/22, №461/5876/22, №461/5877/22, №463/756/23, не вказала у постановах правового обґрунтування щодо відхилення доводів та аргументів, викладених ним в апеляційній скарзі, в тому числі і посилання на правову позицію Верховного Суду та практику ЄСПЛ, у зв`язку з чим, як він вважає, постанови у вище зазначених справах не відповідають вимогам, встановленим у ч.1 ст.382 ЦПК України.

За твердженням заявника, такими діями колегія суддів не забезпечила йому право на справедливий суд та повагу до інших прав та свобод, гарантованих Конституцією України та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Також зазначає, що ухвалою Львівського апеляційного суду від 06.11.2023 року в іншій справі №461/3773/22 колегією суддів у даному складі відмовлено у відкритті апеляційного провадження за його ( ОСОБА_1 ) апеляційною скаргою, яку постановою Верховного Суду від 08.05.2024 року було скасовано. Додає, що вказаною постановою Верховний Суд наголосив на тому, що дана колегія суддів відмовила на підставі неналежних на недопустимих доказів.

Підсумовуючи викладене у заяві, ОСОБА_1 зазначає, що оскільки дана колегія суддів вже сформувала відносно нього свою позицію під час розгляду інших справ, і ця позиція полягає в тому, що рішення судів першої інстанції на підставі поданих ним апеляційних скарг дана колегія суддів не переглядає, а постанови, ухвалені в даному складі колегії суддів, не містять правового обґрунтування відхилення доводів та аргументів, викладених ним у апеляційних скаргах, відтак, колегія суддів не вчинила жодних дій для того, щоб розгляд його апеляційної скарги у даній справі відбувся незалежним і справедливим судом, окрім того, на переконання заявника, колегія суддів не може забезпечити справедливий судовий розгляд даної справи у зв`язку з низьким рівнем професійних знань, тому він втратив віру у справедливий судовий розгляд справи за участю даної колегії суддів, і має сумніви щодо об`єктивного, неупередженого, безстороннього та справедливого розгляду справи даним складом суду.

В судове засідання апеляційного суду учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи всі були повідомлені належним чином, тому, відповідно до вимог ч.2 ст.247, ч.2 ст.372 ЦПК України, розгляд справи проведено апеляційним судом у відсутності учасників справи без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом.

Порядок вирішення заявленого відводу судді визначений статтею 40 ЦПК України.

Частиною другою статті 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Враховуючи наведені вище норми процесуального закону й те, що заява про відвід подана заявником у визначений судом день судового засідання, тобто в термін менше, ніж за три робочих дні до судового засідання, то відповідно до ч.3 ст.40 ЦПК України, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід вирішується даним складом суду.

Підстави для відводу судді визначені статтями 36, 37 ЦПК України.

Так, зокрема, пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною четвертою статті 36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Оскільки наведені ОСОБА_1 обставини стосуються його незгоди з процесуальними рішеннями суддів в даній справі, а також незгоди з рішеннями суддів в інших справах за його участю, що відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України не може бути підставою для відводу суддів у розумінні пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України, а твердження заявника про необ`єктивність та упередженість суддів у розгляді даної справи, низький рівень професійних знань суддів, є лише вираженням його суб`єктивної думки без підтвердження зазначених обставин належними та допустимими доказами, колегія суддів доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, а тому у його задоволенні необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.36, 40 ЦПК України, суд

постановив:

у задоволенні заявленого ОСОБА_1 відводу суддям Бойко С.М., Копняк С.М., Ніткевичу А.В. відмовити.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич