КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 361/8810/24

провадження номер: 22-ц/824/4988/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),

суддів: Невідомої Т.О., Нежури В.А.,

за участю секретаря - Олешко Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Ходака Владислава Володимировича на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 листопада 2024 року у складі судді Писанець Н.В., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просив:

встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу між ним та ОСОБА_1 у період з липня 2016 року по 25 травня 2023 року;

визнати об`єктом права спільної сумісної власності сторін: земельну ділянку, кадастровий номер: :01:055:0093, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 12; житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальної площею 203,6 кв.м, реєстраційний номер об`єкту 212 із: ганок «а1», ганок «а2»,тераса «а3», господарська будівля з гаражем «Б», навіс «б1», господарська будівля з гаражем «В»; земельна ділянка, кадастровий номер: :01:055:0099, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; комплекс сонячних панелей, що складається із сонячних панелей моделі СНБМ60М-НС-335 т.м. ASTRONERGY, потужністю 335 ватт, в кількості 120 шт та інвертора мережевого Solis-30K-5G-DC (30 кВт, 3 фази, ЗМРРТ) в кількості 1 шт.; дохід за договором купівлі-продажу господарської енергії за «зеленим» тарифом;

в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ним право власності на 1/2 частину вказаного вище майна та доходу.

У листопаді 2024 року представник ОСОБА_2 - адвокат Озіян А.С. подала до суду першої інстанції заяву про забезпечення вказаного вище позову, в якій просила:

заборонити ОСОБА_1 та будь-яким іншим особам, які будуть діяти від її імені чи в її інтересах, передавати в іпотеку, користування (найм) іншими особами, вселятися чи дозволяти вселення іншим особам, реєструвати місце проживання та в будь-який спосіб здійснювати відчуження приватного будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальної площею 203,6 кв.м, реєстраційний номер об`єкту 212 із ганками, терасою, господарською будівлею із гаражем, навісом та господарською будівлею;

заборонити ОСОБА_1 та будь-яким іншим особам, які будуть діяти від її імені чи в її інтересах, передавати в іпотеку, користування (найм) іншими особами та в будь-який спосіб здійснювати відчуження земельної ділянки, кадастровий номер: :01:055:0093, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 12;

заборонити ОСОБА_1 та будь-яким іншим особам, які будуть діяти від її імені чи в її інтересах, передавати в іпотеку, користування (найм) іншими особами та в будь-який спосіб здійснювати відчуження земельної ділянки, кадастровий номер: :01:055:0099, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

заборонити ОСОБА_1 та будь-яким іншим особам, які будуть діяти від її імені чи в її інтересах, передавати в іпотеку, користування (найм) іншими особами та в будь-який спосіб здійснювати відчуження комплексу сонячних панелей, що складається із сонячних панелей моделі СНБМ60М-НС-335 т.м. ASTRONERGY, потужністю 335 ватт, в кількості 120 шт. та інвертора мережевого Solis-30K-5G-DC (30 кВт, 3 фази, ЗМРРТ) в кількості 1 шт.;

накласти арешт та заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження приватного будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 203,6 кв.м, реєстраційний номер об`єкту 212 із ганками, терасою, господарською будівлею із гаражем, навісом та господарською будівлею;

накласти арешт та заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження земельної ділянки, кадастровий номер: :01:055:0093, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 12;

накласти арешт та заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження земельної ділянки, кадастровий номер: :01:055:0099, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що з моменту звернення позивача до суду з даним позовом, відповідачка вчиняє дії спрямовані на унеможливлення користування ним майном. Так, 28 серпня 2024 року відповідачка змінила замки у будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , позбавивши позивача доступу до постійного місця проживання та особистих речей. Тому працівниками правоохоронного органу було складено припис у зв`язку з вчиненням відповідачкою економічного насильства відносно позивача. Також 04 жовтня 2024 року відповідачка звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису відносно позивача у зв`язку з вчиненням відносно неї домашнього насильства. Проте судом у задоволенні даної заяви було відмовлено.

Посилаючись на те, що дії відповідачки мають реальні ознаки зловживання правами та спрямовані на настання негативних наслідків для позивача, то у нього є обґрунтовані побоювання щодо подальших дії відповідачки, спрямованих на утруднення та унеможливлення виконання рішення суду у даній справі. Метою забезпечення даного позову є забезпечення позивачу реального та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача.

Вказувала, що заява про забезпечення позову у даній справі є співмірною із заявленими позовними вимогами і не призводить до порушення прав і законних інтересів інших осіб, як і до порушення прав відповідачки, не позбавляє її можливості користування таким майном та використання його за призначенням (проживання, користування/використання та отримання прибутку). Такі заходи забезпечення є тимчасовими і спрямовані лише на перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 листопада 2024 року заяву представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Озіян А.С. про забезпечення позову задоволено частково.

Вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на:

приватний будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 203,6 кв.м, реєстраційний номер об`єкту 212, із ганками, терасою, господарською будівлею із гаражем, навісом та господарською будівлею;

земельну ділянку, кадастровий номер: :01:055:0093, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 12;

земельну ділянку, кадастровий номер: :01:055:0099, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Ходак В.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, щосуд під час вирішення питання про забезпечення позову має керуватись обґрунтованими поясненнями та доказами. Однак матеріали справи не містять жодного доказу про намір ОСОБА_1 якимось чином відчужити спірне майно. Таким чином до заяви про забезпечення позову не було надано жодного релевантного доказу. Вважає, що оскаржувана ухвала суду прийнята за відсутності обґрунтованих пояснень та доказів необхідності забезпечення позову, а тому вона підлягає скасуванню.

Зазначає, що відповідачка ОСОБА_1 є власником приміщення за адресою: АДРЕСА_1 . Станом на серпень 2024 року ОСОБА_2 не був зареєстрований за цією адресою. З витягу з реєстру територіальної громади щодо місця реєстрації вбачається, що з 31 жовтня 2023 року ОСОБА_2 зареєстрований за іншою адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, позивач ОСОБА_2 , не будучи власником приміщення та особою, місце якої зареєстроване у вказаному приміщені у серпні 2024 року приїздив до своєї колишньої дружини та вимагав надати доступ до житла, щоб проживати там. Отримавши відмову від ОСОБА_1 у допуску до спірного приміщення, він викликав поліцію. На думку скаржника, в цій ситуації є незрозумілими те, що поліція виписала терміновий заборонний припис, в якому зазначено, що саме ОСОБА_1 вчинила економічне домашнє насильство економічного характеру по відношенню до ОСОБА_2 .

Стверджує, що питання домашнього насильства не має жодного відношення до питання забезпечення позову у справі щодо встановлення факту проживання однією сім`єю та поділу майна.

Учасники справи не скористалися своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направили.

Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідачки - адвоката Ходака В.В., який просив задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Відповідно до положень ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.150 ЦПК України).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

У постанові від 05 лютого 2020 року справі № 490/3925/19 (провадження № 61-13546св19) Верховний Суд дійшов висновків, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати або знецінити і, що такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

Також Верховний Суд у постанові від 20 травня 2020 року у справі № 640/13156/18 (провадження № 61-7314св19) зробив правовий висновок, що обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер. Під час оцінки такої співмірності суду необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів. При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З матеріалів справи вбачається, що у вересні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просив:

встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу між ним та ОСОБА_1 у період з липня 2016 року по 25 травня 2023 року;

визнати об`єктом права спільної сумісної власності сторін: земельну ділянку, кадастровий номер: :01:055:0093, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 12; житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальної площею 203,6 кв.м, реєстраційний номер об`єкту 212 із: ганок «а1», ганок «а2»,тераса «а3», господарська будівля з гаражем «Б», навіс «б1», господарська будівля з гаражем «В»; земельна ділянка, кадастровий номер: :01:055:0099, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; комплекс сонячних панелей, що складається із сонячних панелей моделі СНБМ60М-НС-335 т.м. ASTRONERGY, потужністю 335 ватт, в кількості 120 шт. та інвертора мережевого Solis-30K-5G-DC (30 кВт, 3 фази, ЗМРРТ) в кількості 1 шт.; дохід за договором купівлі-продажу господарської енергії за «зеленим» тарифом;

в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ним право власності на 1/2 частину вказаного вище майна та доходу.

Отже, між сторонами існує спір, зокрема, щодо визнання об`єктом права спільної сумісної власності сторін вказаного вище нерухомого майна та його поділу.

Таким чином, захід забезпечення позову у виді арешту спірного нерухомого майна, який просила застосовувати представник позивача, є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Враховуючи наведене, а також приймаючи до уваги, що у разі невжиття заходів забезпечення позову існує можливість відповідачки ОСОБА_1 , як власника спірного нерухомого майна, на власний розсуд розпоряджатися ним, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про наявність правових підстав для частково задоволення заяви про забезпечення вказаного вище позову шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майно.

Також колегія суддів враховує, що забезпечення позову є передбаченим законом тимчасовим обмеженням, яке полягає у захисті законних інтересів позивача у разі коли відповідачка буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання рішення суду.

Застосування обраного позивачем заходу забезпечення позову направлено, насамперед, на забезпечення дійсної ефективності судового захисту та упередження можливості додаткового порушення його прав та законних інтересів. Застосування такого заходу забезпечення позову не порушує прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач не довів намір відповідачки ОСОБА_1 вчинити дії з метою ухилення від виконання можливого рішення суду про задоволення позову, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки забезпечення позову у даному спорі спрямоване на виконання можливого рішення суду про задоволення позову, вжите забезпечення є співмірним заявленим позовним вимогам та не порушує прав учасників спору.

Крім того, колегія суддів враховує, що системний аналіз наведених вище норм закону вказує на те, що підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення суду про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення (див. постанову Верховного Суду від 25 червня 2024 року у справі № 487/3703/22 (провадження № 61-8776св23)).

Доводи апеляційної скарги про те, що станом на час звернення до суду з указаним позовом ОСОБА_2 не був зареєстрований за адресою спірного будинку та не є власником спірного майна, однак безпідставно приїжджав до відповідачки й вимагав надати доступ до житла, не приймаються апеляційним судом до уваги, оскільки під час вирішення питання про забезпечення позову обґрунтованість позову та доводи сторін по суті спору не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову (див. постанову Верховного Суду від 23 листопада 2020 року у справі №643/8176/19 (провадження № 61-6814св20)).

Таким чином, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального та процесуального права, на правильність висновків суду не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, судом додержано вимоги матеріального та процесуального права, а тому цю ухвалу відповідно до ст.375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Ходака Владислава Володимировича - залишити без задоволення.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів. У випадку проголошення лише вступної і резолютивної частини, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 12 лютого 2025 року.

Головуючий

Судді: