Суддя Паляничко Д. Г.
Провадження № 2/644/1054/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді - Паляничко Д.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Костильова О.В.,

одноособово, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань № 4 приміщення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, б. 30, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

1.Стислий виклад:

1.1. позиції позивача

25 грудня 2024 року Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» (надалі за текстом - АТ «ТАСКОМБАНК»/позивач), в особі представник Козак Тетяні Олександрівні, яка діє на підставі довіреності № 289 від 24.10.2024, звернулось до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_1 (надалі за текстом - ОСОБА_1 /відповідач), предметом якої є: стягнення з відповідача заборгованості за заявою-договором про надання кредиту готівкою від 06.12.2021 у розмірі 99 332 грн 67 коп.

В обґрунтування позову АТ «ТАСКОМБАНК» зазначив, що 06 грудня 2021 року між позивачем та ОСОБА_1 укладено заяву-договір № 2616692-603 про надання кредиту готівкою на власні потреби. Відповідно до розділу 1 вказаної Заяви-договору позичальнику надано кредит у розмірі 50 000,00 грн, шляхом перерахування на поточний рахунок відповідача. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі. Через неналежне виконання ОСОБА_1 умов кредитного договору, в порушення ст. 610, 612, 1049 ЦК України, станом на 13.12.2024, його загальна заборгованість перед позивачем складає 99 332,67 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту 16 055,30 грн; 0,19 грн - заборгованість по відсотках; 83 277,18 грн - заборгованість по комісії. За таких обставин, позивач, керуючись ст. 1050, 1054 ЦК України та ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування», змушений звернутися з позовом до суду, оскільки відповідач ухиляється від добровільного погашення боргу у розмірі 99 332 грн 67 коп та просить покласти судові витрати по сплаті судового збору на відповідача.

1.2.заперечень відповідача

09 січня 2025 року на адресу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова надійшов відзив на позовну заяву. В обґрунтування своїх заперечень ОСОБА_1 зазначає, що дійсно 06.12.2021 між ним та АТ «ТАСКОМБАНК» укладено договір про надання кредиту готівкою на власні потреби строком на 60 місяців у розмірі 50 000,00 грн, шляхом перерахування коштів на його поточний рахунок № НОМЕР_2 з визначеним розміром процентної ставки за користування кредитом 0,01% річних.

Починаючи з дня отримання кредитних коштів, відповідач сплачував визначену за договором кредиту сум зобов`язання, що не заперечується самим позивачем та вбачається зі змісту позовних вимог, а саме заборгованість по тілу кредиту становить лише 16 055 грн 30 коп, що свідчить про виконання ним свого зобов`язання та спростовує доводи позивача про ухилення від виконання умов договору. Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що не підписував жодних угод з позивачем, щодо сплати комісії за обслуговування кредитної заборгованості 4,9% щомісячно. Йому навіть не було відомо про те, що він має додатково сплачувати банку додаткову комісію у розмірі 4,9% щомісячно. Зазначена сплата комісії є платою за послуги (обслуговування кредитної заборгованості), що супроводжують кредит, а тому дана умова є нікчемною на підставі положень Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 203, 215, 228 ЦК України, а позов АТ «ТАСКОМБАНК» у частині стягнення заборгованості по стягненню комісії за обслуговування кредиту не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, відповідач просить суд у задоволенні позовних вимог позивача про стягнення заборгованості по комісії (в т.ч. простроченій) у розмірі 83 277,18 грн відмовити у повному обсязі.

Також, ОСОБА_1 просить суд розстрочити заборгованість по тілу кредиту в розмірі 16 055,30 грн та заборгованості по процентах (в т.ч. прострочені) 0,19 грн її строком на 1 (один) рік, у зв`язку з тим, що він має на утриманні двох дітей, малолітнього сина та дочку, яка навчається у ВНЗ, є пенсіонером, має хронічне захворювання, яке потребує постійного лікування, що має наслідком фінансові затрати, а у липні 2024 року відповідач перебував на стаціонарному лікуванні, що значно вплинуло на фінансові трати.

2. заяви, клопотання

Представник Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» Козак Тетяні Олександрівні, яка діє на підставі довіреності № 289 від 24.10.2024, разом з позовом 25.12.2024 надала до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова клопотання, у якому просила провести розгляд справи за відсутності представника АТ «ТАСКОМБАНК», позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а.с. 3/на звороті).

23 січня 2025 року через канцелярію Орджонікідзевського районного суду м. Харкова надійшла заява від ОСОБА_1 , у якій відповідач просить долучити до матеріалів справи зворотнє поштове повідомлення, щодо отримання позивачем відзиву на позовну заяву (а.с.25-26) та копії квитанції, щодо сплати заборгованості за договором № 2616692-603:

№ 3712-2761-2574-3988 від 22.12.2024 у розмірі 4 000,00 грн (а.с. 27);

№ 3227-2735-6723-1780 від 26.11.2024 у розмірі 3 500,00 грн (а.с. 28);

№ 6606-2702-8380-2181 від 24.10.2024 у розмірі 4 000,00 грн (а..с 29);

№ 32 від 11.09.2024 у розмірі 3 000,00 грн (а..с 30);

№ 41 від 08.08.2024 у розмірі 3 000,00 грн (а.с. 31);

№ 4844-2592-9165-6592 від 06.07.2024 у розмірі 3 000,00 грн (а..с 32);

№ 4511-2575-3228-1444 від 19.06.2024 від у розмірі 3 000,00 грн (а.с. 33);

№ 6032-2534-8931-1540 від 09.05.2024 у розмірі 3 000,00 грн (а.с. 34);

№ 8052-2519-696-4620 від 24.04.2024 у розмірі 3 000,00 грн (а..с 35);

№ 6960-2470-5748-3312 від 06.03.2024 у розмірі 3 000,00 грн (а..с 36);

№ 7070-2421-3521-2798 від 17.01.2024 у розмірі 1 000,00 грн (а..с 37);

№ 6226-2314-2891-9613 від 02.10.2023 у розмірі 2 000,00 грн (а.с. 38).

19.02.2025 на адресу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова через систему «Електронний суд» надійшла заява від ОСОБА_1 у якій просить суд розглянути справу у його відсутність у порядку письмового провадження (а.с. 45-46)

Інших заяв та клопотань, пов`язаних з розглядом справи, від учасників справи до суду не надходило.

3.інші процесуальні дії у справі

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 25.12.2024 справа № 644/11440/24 визначена на розгляд судді Паляничко Д.Г. (а.с. 10).

На виконання вимог ч. 8 ст. 187 ЦПК України, 27.12.2024 судом сформовано довідку про склад сім`ї з Реєстру територіальної громади м. Харкова, з якої вбачається, що місце проживання відповідача зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11).

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 30.12.2024 позов прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі № 644/11440/24 та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін (а.с. 12-14).

Представник позивача АТ «ТАСКОМБАНК» у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином та своєчасно, матеріали справи містять клопотання, у якому вона просить суд здійснити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с. 3/на звороті).

Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність у порядку письмового провадження (а.с. 45-46).

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

4. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази, мотиви їх відхилення та врахування, мотивована оцінка суду аргументів сторін, порушені чи оспорені права, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Вирішуючи спір, суд установив, що між сторонами виникли суспільні відносини в сфері споживчого кредитування, що виникають між економічними суб`єктами у зв`язку з переданням один одному в тимчасове користування вільних коштів на засадах зворотності, платності та добровільності.

Судом установлено, що ОСОБА_1 06.12.2021 звернувся до АТ «ТАСКОМБАНК» з заявою-анкетою на оформлення банківського продукту та здійснив заповнення анкети опитувальника, у зв`язку з чим підписав договір № 2616692-603 на відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів та оформлення платіжної картки на умовах договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб

У заяві-договорі про надання споживчого кредиту за кредитним продуктом «Зручна готівка Максимум» кредитування здійснювалося на таких умовах, що строк дії кредитного ліміту становить 60 місяців, цільове призначення кредиту - на власні потреби, загальна сума кредиту - 52 450,00 грн: 2 450,00 - комісія за надання кредиту та 50 000,00 грн - сума кредиту без комісії; процентна ставка за користування лімітом кредитної лінії під час дії пільгового періоду - 0,0001 %, процентна ставка за користування кредитом - 0,01% річних, комісія за обслуговування кредиту - 4,9% щомісячно.

Зазначена вища заява - договір про надання споживчого кредиту підписана особисто ОСОБА_1 , про що свідчить його особистий підпис.

Відповідно до п.п. 1.2.6. договору № 2616692-603 від 06.12.2021 строк кредиту становить 60 місяців, тобто до 06.12.2026.

Відповідно до розрахунку заборгованості по кредитному договору № 2616692-603 від 06.12.2024, укладеному з позичальником ОСОБА_1 станом на 19.12.2024 та випискою по особовим рахункам заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 16 055,30 грн; заборгованість по відсоткам (в т.ч. прострочені) - 0,22 грн; заборгованість по комісії ( в.ч. прострочені) - 83 277,18 грн, загальні заборгованість - 99 332,70 грн.

Також, судом установлено, що позивач звертався до відповідача з повідомленням-вимогою № 184872/70 від 13.09.2024 з метою досудового врегулювання спору, проте відповідач ніяк не відреагував на звернення кредитора.

Судом установлено, що ОСОБА_1 здійснювались регулярні платежі на виконання кредитного договору № 2616692-603 від 06.12.2021, що підтверджується наданими до суду відповідачем копіями квитанцій: № 3712-2761-2574-3988 від 22.12.2024 у розмірі 4 000,00 грн (а.с. 27); № 3227-2735-6723-1780 від 26.11.2024 у розмірі 3 500,00 грн (а.с. 28); № 6606-2702-8380-2181 від 24.10.2024 у розмірі 4 000,00 грн (а..с 29); № 32 від 11.09.2024 у розмірі 3 000,00 грн (а..с 30); № 41 від 08.08.2024 у розмірі 3 000,00 грн (а.с. 31); № 4844-2592-9165-6592 від 06.07.2024 у розмірі 3 000,00 грн (а..с 32); № 4511-2575-3228-1444 від 19.06.2024 від у розмірі 3 000,00 грн (а.с. 33); № 6032-2534-8931-1540 від 09.05.2024 у розмірі 3 000,00 грн (а.с. 34); № 8052-2519-696-4620 від 24.04.2024 у розмірі 3 000,00 грн (а..с 35); № 6960-2470-5748-3312 від 06.03.2024 у розмірі 3 000,00 грн (а..с 36); № 7070-2421-3521-2798 від 17.01.2024 у розмірі 1 000,00 грн (а..с 37); № 6226-2314-2891-9613 від 02.10.2023 у розмірі 2 000,00 грн (а.с. 38).

Отже, сторонами визнається факт укладення договору на отримання споживчого кредиту та фактичне отримання 50 000, 00 грн готівкових коштів на потреби відповідача; доведено факт систематичних платежів на погашення споживчого кредиту відповідачем, а також доведено факт нарахування заборгованості позивачем за договором кредитування відповідачу, зокрема по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 16 055,30 грн; по відсоткам (в т.ч. прострочені) - 0,19 грн; по комісії ( в.ч. прострочені) - 83 277,18 грн, що становить загальний розмір заборгованості - 99 332,70 грн, що стало підставою звернення до суду за захистом порушеного права на повернення наданих у кредит коштів.

5.Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Суд під час розгляду справи керується принципом верховенства права та розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Встановленим судом фактам відповідають правовідносини у сфері споживчого кредитування, що регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України (надалі за текстом - ЦК України), Законом України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року № 1734-VIII (надалі за текстом - Закон № 1734-VIII) тощо.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до положень ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання.

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За ч.1, 2 ст. 641 ЦК України вбачається, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях.

Згідно з положеннями ч. 1 та ч. 2 ст. 644 ЦК України якщо пропозицію укласти договір зроблено усно і в ній не вказаний строк для відповіді, договір є укладеним, коли особа, якій було зроблено пропозицію, негайно заявила про її прийняття. Якщо пропозицію укласти договір, в якій не вказаний строк для відповіді, зроблено у письмовій формі, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь протягом строку, встановленого актом цивільного законодавства, а якщо цей строк не встановлений, - протягом нормально необхідного для цього часу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України).

Приписами ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.

Положеннями ч. 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 530 ЦК України регламентує, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положеннями ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.

Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Положеннями ст. 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Пунктами 1-1, 2, 10, 11 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» № 1734-VIII встановлено, що договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором; загальна вартість кредиту для споживача - сума загального розміру кредиту та загальних витрат за споживчим кредитом; споживче кредитування - правовідносини щодо надання, обслуговування та повернення споживчого кредиту; споживчий кредит - (кредит) грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Згідно з ч.1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Договір про споживчий кредит укладається в порядку, визначеному цивільним законодавством України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ч.1 ст.14 ЗУ «Про споживче кредитування»).

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону № 1734-VIII, загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону № 1734-VIII до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

На виконання вимог, зокрема й пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.

Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. При цьому в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування).

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.1, 2 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.12, ч.1 ст.13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.5, 6 ст.81 ЦПК України).

У відповідності до положень ч. 3 ст.12 та ч. 1 ст.82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно до пункту 4 частини 2статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положеньст.83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

В п. 27постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). (ч. 1, 2, 3 ст.89 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч. 1 ч. 267ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Згідно з роз`ясненнями пленум Верховного Суду України в пункті 10 постанови від 26.12.2003 року №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Отже, розстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду щодо сплати загальної суми боргу частинами. Надання розстрочки судом полягає у визначенні розміру щомісячних платежів з метою погашення всієї суми боргу, визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку сплати останнього платежу на підставі розстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо розстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; суми щомісячного платежу, наявність яких має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування та сума щомісячних платежів знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання розстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Відповідно до ч.5 ст.435ЦПК України, розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

6.Висновки суду.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав.

Сторонами у повній мірі визнається факт укладення договору кредитування № 2616692-603 на відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів та оформлення платіжної картки на умовах договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, на підставі звернення ОСОБА_1 06.12.2021 до АТ «ТАСКОМБАНК» та підписання відповідачем заяви-анкети на оформлення банківського продукту, а також заповнення анкети опитувальника, що в силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню, оскільки суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Заразом, суд звертає увагу, що нарахування комісії згідно з умовами вказаними у заяві-договорі про надання споживчого кредиту за кредитним продуктом «Зручна готівка Максимум», зокрема нарахування комісії за обслуговування кредиту у розмірі 4,9% щомісячно відповідач заперечує, стверджує, що не був про це повідомлений, зазначаючи, що вказані обставини йому відомі не були, і жодних угод з позивачем щодо обов`язку сплати комісії за обслуговування кредитної заборгованості, тим паче у розмірі 4,9% щомісячно від не підписував.

Суд ставиться критично до тверджень відповідача щодо не повідомлення йому АТ «ТАСКОМБАНК» про нарахування комісії за обслуговування кредиту у розмірі 4,9% щомісячно, а також стосовно щодо не підписання ОСОБА_1 жодних угод щодо нарахування вказаної комісії, оскільки з підписаної особисто ОСОБА_1 заяви-договору про надання споживчого кредиту № 2616692-603 від 06.12.2021, факт укладення якого він підтверджує, вбачається його особистий підпис на кожній із сторінок заяви-договору, де відповідно у п.1.4. міститься положення щодо нарахування комісії за обслуговування кредиту у розмірі 4,9% щомісячно.

Заразом, суд бере до уваги доводи відповідача, що нарахування АТ «ТАСКОМБАНК» комісії за обслуговування кредиту у розмірі 4,9% щомісячно фактично є платою за послуги обслуговування кредитної заборгованості, що супроводжують кредит, переліку інших додаткових та супутніх банківських послуг АТ «ТАСКОМБАНК», які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються ОСОБА_1 та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту позивачем не зазначено, тому умова кредитного договору щодо нарахування комісії за обслуговування кредиту у розмірі 4,9% щомісячно в частині її встановлення є нікчемною відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.11, абз. 1 ч. 2, ч. 4, 5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування», що відповідає правовій позиції висвітленій Верховним Судом у постанові від 6 листопада 2023 року по справі №204/224/21.

Крім цього, суд погоджується з твердженням відповідача, що умова про стягнення комісії за обслуговування кредиту у розмірі 83 277,18 грн майже у п`ять раз перевищує суму основного боргу за кредитом у розмірі 16 055,30грн, що є надмірним тягарем для відповідача і не може вважатись законною і справедливою умовою договору споживчого кредитування.

Суд зауважує, що дійсно умовами укладеного сторонами кредитного договору - інформацією, яка зазначена у заяві № 2616692-603 від 06.12.2021, передбачено щомісячну комісію за обслуговування кредиту у розмірі 4,9% від суми кредиту, проте судом не встановлено ні у цій заяві, ні в інших наявних у справі доказах переліку додаткових та супутніх банківських послуг, за які встановлена позивачем ця щомісячна комісія.

Заразом, суд звертає увагу, що за приписами ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» до додаткових та супутніх банківських послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, так як її споживач має право отримувати безоплатно.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць.

Однак, у п.3.3.6 кредитного договору № 2616692-603 від 06.12.2021 зазначено, що не частіше одного разу на місяць, на вимогу Позичальника під час його звернення у відділення Банку/або до контактного центру усно та безоплатно повідомляє Позичальнику інформацію про поточний розмір його заборгованості за кредитом, а також на вимогу Позичальника надає йому виписку/виписки з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості. Тобто, вищевказаними кредитними договорами передбачене безоплатне надання інформації не більше одного разу на місяць, при цьому позивач не надає доказів того, що вказана комісія була нарахована у зв`язку з тим, що відповідачу надавались банківські послуги більше одного разу на місяць, у зв`язку з чим і була нарахована комісія.

Отже, АТ «ТАСКОМБАНК» не зазначив та не надав доказів узгодження з відповідачем переліку послуг, за які він має сплачувати комісію, при укладенні кредитного договору № 2616692-603 від 06.12.2021. За таких обставин, позивачем без належних на те правових підстав нарахована комісія за обслуговування кредитної заборгованості на загальну суму 83 277,18 грн, а відтак, позовні вимоги АТ «Такскомбанк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за комісією є необґрунтованими з наведених вище підстав та задоволенню не підлягають.

Суд зауважує, що нарахування комісії за обслуговування кредитом не має законного та фактичного обгрунтування, тому враховуючи цю обставину відповідач систематично та регулярно сплачував борг за кредитним зобов`язанням, що свідчить про його сумлінність та відсутність мети ухилятись від своїх обов`язків, та дозволяє припустити, що ОСОБА_1 у разі відсутності дострокового звернення за стягненням заборгованості за договором № 2616692-603 від 06.12.2021 погасив би свій кредит вчасно.

Отже, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 2616692-603 від 06.12.2021 становить 16 055, 49 грн з яких: 16 055, 30 грн - заборгованість за тілом кредиту та 0,19 грн - заборгованість за відсотками.

Щодо клопотання відповідача про надання розстрочки виконання судового рішення по стягненню заборгованості за кредитним договором № 2616692-603 від 06.12.2021 строком на 1 (один) рік, що він обгрунтовує тим, що має на утриманні двох дітей, малолітнього сина та дочку, яка навчається у ВНЗ, є пенсіонером, має хронічне захворювання, яке потребує постійного лікування, що має наслідком фінансові затрати, а у липні 2024 року відповідач перебував на тривалому стаціонарному лікуванні, що значно вплинуло на фінансові трати.

Суду не надано жодного доказу, що підтверджують вказані вище факти, заразом суд звертає увагу, що розстрочка можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо). Враховуючи вказане вище, суд не вбачає підстав для надання розстрочки ОСОБА_1 на виплату заборгованості по кредитному договору № 2616692-603 від 06.12.2021 на загальну суму боргу 16 055, 40 грн.

7. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Згідно з вимогами ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 422,40 грн.

Відповідачем не надану суду доказів, що він підлягає звільненню від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», отже, враховуючи, що позов підлягає частковому задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь АТ «ТАСКОМБАНК» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 391,54 грн (16 055, 49 х 2 422,40 /99 332,67).

Керуючись ст. 4, 5, 7, 10, 11, 12, 13, 43, 76-81, 83, 83, 84, 89, 133, 141, ст.178, 247, 258, 259, 263-265, ч.4 ст.268, ст. 273, 274-279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 2616692-603 від 06 грудня 2021 року задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» заборгованість станом на 13.12.2024 за договором про надання споживчого кредиту № 2616692-603 від 06 грудня 2021 року, що становить 16 055 (шістнадцять тисяч п`ятдесят п`ять) грн 49 коп, з яких: 16 055 (шістнадцять тисяч п`ятдесят п`ять) грн 30 коп заборгованість з основного боргу (тіло кредиту) та 0,19 грн заборгованість по відсоткам.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» судовий збір у розмірі 391 (триста дев`яносто одна) грн 54 коп.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» відмовити.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (ч.4 ст.268 ЦПК України).

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки: http://og.hr.court.gov.ua /sud2029/.

Повне ім`я сторін:

Позивач - Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК», юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, б. 30, , тел. НОМЕР_4, e-mail: .

Відповідач - ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , тел. НОМЕР_3 .

Суддя Д.Г. Паляничко