Справа № 673/1252/24
Провадження № 2/673/131/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

"12" лютого 2025 р. м. Деражня

Деражнянський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді - Ягодіної Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Ставнічук Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

В листопаді 2024 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивує тим, що 22.08.2020 року між ТОВ «ФК «Форза» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено договір про надання позики на умовах фінансового кредиту №38, шляхом підписання електронним підписом позичальника, вчиненим одноразовим ідентифікатором, заяви-формуляра про акцептування оферти №38 від 22.08.2020 року про прийняття пропозиції ТОВ "ФК "Форза" укласти договір про надання позики на умовах фінансового кредиту на визначених умовах. На умовах договору позики кредитодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 4829,00 грн., а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором, з кінцевим терміном погашення не пізніше 10.09.2020р., відсоткова ставка в день за користування коштами кредиту становить 1,85 %, тип процентної ставки - фіксований, та процентна ставка 2,5% за кожен день, яку застосовують у разі прострочення користування коштами поза межами строку дії договору позики. 30.06.2021 між ТзОВ «Фінансова компанія «Форза» та ТзОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» укладено Договір факторингу №20210630-Ф/2 від 30.06.2021 року, за умовами якого ТзОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТзОВ «Фінансова компанія «Форза», включно і до ОСОБА_1 . У зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за Договором позики, станом на 24.10.2024 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 18637,14 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту 4829,00 грн., заборгованість по відсотках 1786,80 грн., заборгованість по прострочених відсотках за користування в період з 01.07.2021 по 28.09.2021 року 10865,25 грн. та інфляційне збільшення за період з 11.09.2020 по 23.02.2022 1156,09 грн.

Враховуючи вищевикладене, просять стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором про надання позики на умовах фінансового кредиту №38 від 22.08.2020 року у розмірі 18637,14 грн., судовий збір та витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 7000,00 грн.

Згідно з ухвалою судді від 12.11.2024 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу відповіді на відзив.

Відповідач у встановлений судом строк без поважних причин відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч.8 ст. 178 ЦПК України.

В судове засідання представник позивача не з`явився, як вбачається із вимог позовної заяви, останній просить розгляд справи проводити у його відсутності, підтримуючи заявлені позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином.

З огляду на викладене та при відсутності заперечень сторони позивача, суд постановив ухвалу від 12.02.2025 року про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно ст. 281 ЦПК України, якщо відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов обґрунтованими та таким, що підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 22.08.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Форза» та ОСОБА_1 укладено договір про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №38. Договір укладено в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту, підписана електронним цифровим підписом ТзОВ «Фінансова компанія «Форза» та акцептована відповідачем 22.08.2020р., шляхом підписання електронним підписом відповідача заяви-формуляра про акцептування оферти №38 від 22.08.2020 про прийняття пропозиції ТОВ «Фінансова компанія «Форза» укласти договір про надання позики, у тому числі і на умовах фінансового кредиту на визначених умовах та безпосередньо самого договору про надання позики на умовах фінансового кредиту.

Згідно із п.3 Договору Товариство на умовах цього договору та Правил надає клієнту грошові кошти у сумі, визначеній п.5 договору, а клієнт в свою чергу зобов`язується повернути грошові кошти у встановлений цим договором строк та сплатити проценти згідно відсоткової ставки за кожен день користування, визначеної п.5.3 даного договору; кредит надається позичальнику на визначені ним особисто цілі.

Відповідно до п.5 Договору загальний розмір кредиту становить 4829,00 грн., строк дії договору - з 22.08.2020 по 10.09.2020р, але в будь-якому випадку до повного виконання зобов`язань за договором; процентна ставка в день за користування коштами кредиту становить 1,85 %, у разі користування коштами поза межами строку кредитування -2,5%, пеня за кожен день прострочення 2,5% (п.8 договору).

Орієнтована загальна вартість кредиту складає 6615,80 грн. та включає в себе: суму основного боргу 4829,00 грн. та проценти (відсотки) за користування кредитом 1786,80 грн.

Відповідач, здійснивши дії, спрямовані на укладання договору позики, шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, отримав грошові кошти у розмірі 4829,00 грн.

З матеріалів справи встановлено, що кредитодавець свої зобов`язання за договором позики виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами договором позики.

30.06.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Форза» та ТзОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» укладено договір факторингу №20210630-Ф/2.

Згідно із умовами договору факторингу №20210630-Ф/2 від 30.06.2021 р., ТзОВ "Фінансова компанія "Артеміда-Ф" набув статусу кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТзОВ «Фінансова компанія «Форза», включно і до ОСОБА_1 , що стверджується витягом з реєстру прав вимоги №1 до Договору факторингу №20210630-Ф/2 від 30.06.2021.

Із даного реєстру вбачається, що ТзОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» набуло право вимоги в загальній сумі 6615,80 грн., з якої 4829,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту та 1786,80 грн. заборгованість по відсотках.

Згідно із повідомленням про відступлення прав вимоги за Договором про надання позики на умовах фінансового кредиту №20210630-Ф/2 від 30.06.2021 року ТзОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» повідомило ОСОБА_1 про нового Кредитора та пропонувала негайно сплатити заборгованість по кредиту в сумі 6615,80 грн. за поданими реквізитами.

Окрім цього, до матеріалів справи позивачем долучено вимогу, відповідно до якої ТзОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» повідомили ОСОБА_1 про нового Кредитора та вимагала негайно сплатити заборгованість по кредиту в сумі 17481,05 грн. за поданими реквізитами.

Звертаючись до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором про надання позики на умовах фінансового кредиту №38 від 22.08.2020 року, позивач зазначив, що станом на 24.10.2024 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 17481,05. грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту 4829,00 грн., заборгованість по відсотках 1786,80 грн., заборгованість по прострочених відсотках за користування в період з 01.07.2021 по 28.09.2021 року 10865,25 грн. та інфляційне збільшення за період з 11.09.2020 по 23.02.2022 р. 1156,09 грн.

Свої зобов`язання відповідно до умов кредитного договору відповідач належним чином не виконував, оскільки не повернув отриманої у фінансові установі суми кредиту та відсотки за користування ним.

За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 38 від 22.08.2020 року в загальному розмірі 17515,05 грн., з яких 4829,00 грн. заборгованість за тілом, 1786,80 грн. заборгованість по відсотках, 10865,25 грн. заборгованість по прострочених відсотках за користування кредитом поза межами строку дії договору в період з 01.07.2021 по 28.09.2021 року.

Щодо вимог про стягнення штрафних санкцій згідно ч.2 ст. 625 ЦК України (3%) річних та інфляційні втрати, то вказані вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

За змістом ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-16гс19) зазначено, що загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою. При цьому компенсаторний характер процентів, передбачених статтею 625 ЦК України, не свідчить про те, що вони є платою боржника за «користування кредитом» (тобто можливістю правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Такі проценти слід розглядати саме як міру відповідальності.

Згідно п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» у разі прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит (в тому числі, але не виключно, прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань зі сплати платежів) споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. В тому числі, але не виключно, споживач в разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язків сплачувати кредитодавцю неустойку (штраф, пеню) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 р. № 651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Як зазначено в ст. 625 ЦК України «Відповідальність за порушення грошового зобов`язання», дана норма передбачає таку відповідальність у вигляді трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином з урахуванням того, що між банком та позичальником було укладено споживчий кредит, на вказані правовідносини розповсюджуються норми п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», за яким у разі прострочення споживачем у період дії карантину своїх зобов`язань за споживчим кредитом він звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення.

З позовної заяви вбачається, що періодом прострочення грошового зобов`язання, визначеного кредитором є з 11.09.2020р. по 23.02.2022р. період дії карантину. Отже, в цій частині вимоги про стягнення 3 відсотків річних та інфляційних втрат не підлягають задоволенню з вищенаведених мотивів.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що з відповідача на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» необхідно стягнути заборгованість за договором про надання позики на умовах фінансового кредиту №38 від 22.08.2020 р. в загальному розмірі 17517,05 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту 4829,00 грн., заборгованість по відсотках 1786,80 грн., заборгованість по прострочених відсотках за користування кредитом в період з 01.07.2021 по 28.09.2021 року 10865,25 грн. В задоволенні решти позовних вимог необхідно відмовити з наведених вище мотивів.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

В силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу подано договір про надання правової допомоги від 22.10.2024 року, розрахунок суми судових витрат, в тому числі витрат на правничу допомогу у справі на суму 7000 грн.

В свою чергу відповідачем не подано заяви щодо неспівмірності понесених судових витрат зі складністю справи.

Відтак з врахуванням часткового задоволення вимог позову, відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на оплату судового збору в розмірі 2272,22 грн та 6566 грн витрат на професійну правничу допомогу, що в загальному становить 8838,22 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 23, 81, 141, 247, 258, 259, 263-268, 280-283 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позовні вимоги задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( місце реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» (місце знаходження : м. Львів, вул. С. Бандери, 87, оф, 54, ) заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 17517,05грн (сімнадцять тисяч п`ятсот сімнадцять грн.. 05 коп.), яка складається із заборгованості по тілу кредиту 4829,00 грн., заборгованості по відсотках 1786,80 грн., заборгованості по прострочених відсотках за користування поза межами строку дії договору 10865,25 грн. та судові витрати в загальному розмірі 8838,22 грн. які складаються із 2272,22 грн судового збору та 6566 грн витрат на професійну правничу допомогу.

В решті вимог позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Т. В. Ягодіна