Справа № 953/4310/23
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 лютого 2025 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Бородіної Н.М.,
за участю секретаря Максимовської Т.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції, Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Сьома Харківська міська державна нотаріальна контора, про зняття арешту з майна,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Київський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків), Четверта Харківська міська державна нотаріальна контора, яким просить зняти арешт з нерухомого майна квартири за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження 5670932, зареєстрований 17.09.2007, реєстратор Сьома Харківська міська державна нотаріальна контора (колишня Десята ДНК), підстава обтяження ухвала Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.09.2007; зняти арешт з нерухомого майна квартири за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження 9963351, зареєстрований 22.06.2010, реєстратор Харківська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, підстава обтяження постанова про відкриття виконавчого провадження, 179, 10.06.2009, державним виконавцем Київського ВДВС ХМУЮ Прокопчук Яною Володимирівною.
Ухвалою судді від 09.06.2023 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.
Ухвалою суду від 22.01.2024 відмовлено в прийнятті до розгляду позовної заяви в уточненій редакції. Залучено у якості співвідповідачів Київський відділ державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), Четверту Харківську міську державну нотаріальну контору. Цивільний позов ОСОБА_1 до Київського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори, про зняття арешту з майна залишено без руху, надавши позивачу строк п`ять днів з моменту отримання копії ухвали, належним чином оформленої позовної заяву із зазначенням змісту позовних вимог, щодо кожного відповідача. Зазначено, що позов необхідно подати в примірниках для суду та відповідачів і третіх осіб (за наявності). В разі подання виправленої позовної заяви в електронній формі, позивач зобов`язаний був додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.
Ухвалою суду від 07.02.2024 прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків), Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори ро зняття арешту з майна від 06.02.2024.
Ухвалою суду від 21.03.2024 підготовче засідання по цивільній справі закрито, справу призначено до розгляду в судовому засіданні.
Ухвалою судді від 17.06.2024 залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спорту на стороні відповідачів - Сьому Харківську міську державну нотаріальну контору.
Ухвалою суду від 30.07.2024 зобов`язано Сьому Харківську міську державну нотаріальну контору надати суду протягом семи робочих днів, з дня отримання даної ухвали, копію ухвали Дзержинського районного суду м.Харкова від 14.09.2007, що стала підставою для накладання арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . (реєстраційний номер обтяження 5670932, заявник Десята харківська державна нотаріальна контора).
Ухвалою суду від 14.11.2024 зобов`язано:
- Дзержинський районний суд м. Харкова надати суду протягом десяти робочих днів, з дня отримання даної ухвали інформаційну довідку про те, чи обліковуються в алфавітних показниках по справах (цивільних, кримінальних) архіву Дзержинського районного суду м. Харкова з 01.01.2005 по 01.01.2010, справи учасниками в яких є ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та у разі виявлення, надати належним чином завірену копію ухвали Дзержинського районного суду м.Харкова від 14.09.2007р., що стала підставою для накладання арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та остаточне рішення суду по справі ( реєстраційний номер обтяження 5670932, заявник Десята харківська державна нотаріальна контора).
- Київський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надати суду протягом десяти робочих днів, з дня отримання даної ухвали, документи з окремого спецрозділу, який є архівною складовою частиною АСВП щодо виконавчого провадження №179, яке було відкрите 10.06.2009 державним виконавцем Київського ВДВС ХМУЮ Прокопчук Яною Володимирівною, а також, у разі наявності, належним чином завірену копію постанови державного виконавця про відкриття зазначеного виконавчого провадження, відомостей щодо боржника та стягувача в зазначеному виконавчому провадженні.
Позивач в судове засідання не з`явився, 13.01.2025 його представник адвокат Жарова Тітарьова Л.М. через систему «Електронний суд» подала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, 21.08.2023 надав до суду заяву в якій позовні вимоги визнав, просив розглянути справу за його відсутністю.
Представник відповідача Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції в судове засідання не з`явився, про час дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.
Представник відповідача Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився. 05.07.2024 до суду надійшов лист завідувача нотаріальної контори Верещаки Г. про розгляд справи за відсутності представників нотаріальної контори. Крім того, в листі від 02.06.2023 за вих.№876/01-16 завідувач нотаріальної контори зазначила, що згідно перейменування та реорганізації нотаріальних контор у 2019 році, правонаступником Сьомої Харківської державної нотаріальної контори є Четверта Харківська державна нотаріальна контора.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі, про час дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином.
Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло р/н НОМЕР_1 від 09 березня 1998 року, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 .
З 26.08.1983 ОСОБА_4 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 , видане 26.09.2014 Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції).
Батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (мовою оригіналу ОСОБА_6 ), згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , записані ОСОБА_4 (мовою оригіналу ОСОБА_7 ) та ОСОБА_3 (мовою оригіналу ОСОБА_8 ).
Також ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 , виданим 07.05.2021 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).
ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 , виданим 10.05.2022 Решетилівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (а.с.9).
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 , виданим 06.12.1999 Харківським міським відділом реєстрації актів громадянського стану.
З листа завідувача Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори Тетяни Козелько від 23.05.2024 за вих.№1745/01-16, зокрема, вбачається, що Сьома Харківська міська державна нотаріальна контора є правонаступником Десятої Харківської державної нотаріальної контори, відповідно до наказу Міністерства Юстиції України за №3623/5 від 19.01.2018, а Четверта Харківська міська державна нотаріальна контора є правонаступником Сьомої Харківської державної нотаріальної контори.
27.01.2025 до суду через систему «Електронний суд» надійшов лист з Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції, на виконання ухвали Київського районного суду м. Харкова від 14.11.2024 про витребування доказів, в якому зазначено, що в автоматизованій системі виконавчого провадження, в тому числі в її архівній складовій - спецпідрозділі, виконавче провадження №179, відкрите 10.06.2009 державним виконавцем Прокопчук Я.В., зареєстрованим не значиться. Натомість, в системі містяться відомості про виконавчі провадження №13248544, №13248224, з примусового виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова по справі №2-1091/09, відкриті 10.06.2009 старшим державним виконавцем Золотько С.Г. за яким боржником значиться ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 . З наданих до вказаного листа витягів з АСВП, вказані виконавчі провадження завершені.
Разом з тим, на виконання ухвали Київського районного суду м. Харкова від 14.11.2024 про витребування доказів Дзержинським районним судом м. Харкова також надано відповідь від 05.12.2024 за вих.№546/2024, згідно якої відповідно до алфавітних показчиків (цивільних, кримінальних) справ за 2005-2010 роки інформації відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не значиться, тому надати копію ухвали від 14.09.2007 року, яку зазначено в ухвалі Київського районного суду м. Харкова від 14.11.2024 по справі 953/4310/23, неможливо.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з частинами першою та другою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).
Згідно із частиною першою статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 цього Кодексу).
Відповідно до частин першої, другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).
Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).
Аналіз вищевказаних положень закону свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.
У частині першій статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18 (провадження № 12-85 гс 19) зазначено, що відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. При цьому орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.
Таким чином, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів (орган фіскальної служби), банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.
У разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження» (абзац 1 пункту 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна»).
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Ураховуючи викладене, суд, встановивши фактичні обставини у справі, належним чином оцінивши докази, подані сторонами, дійшов висновку про те, що законом у спірних правовідносинах передбачений інший спосіб судового захисту порушеного права позивача, яке може бути захищене в порядку позовного провадження шляхом подання позову про визнання права власності на спадкове майно і зняття із нього арешту, або у разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, шляхом подання скарги, як сторони виконавчого провадження, яка розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.
Отже, порушене право ОСОБА_1 , як спадкоємця після смерті матері, може бути захищене в порядку позовного провадження шляхом подання позову про визнання права власності на спадкове майно і зняття із нього арешту, а позивачем заявлено лише позовну вимогу про зняття арешту, що є неналежним способом захисту.
Порушене право ОСОБА_1 як співвласника квартири за адресою: АДРЕСА_1 , може бути захищене шляхом пред`явлення позову про зняття арешту з майна до особи, в інтересах якої накладено арешт на майно, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна.
Доказів порушення відповідачами, прав позивача, суду не надано.
Згідно висновку викладеного у постанові КЦС ВС від 29 червня 2023 року у справі № 208/9810/21 коли питання про скасування арешту, накладеного в рамках виконавчого провадження, порушує сторона провадження, то застосовуються положення розд. VII ЦПК України, який передбачає звернення до суду зі скаргою на дії виконавця. Якщо ж особа, яка не погоджується з накладеним арештом, не є стороною виконавчого провадження, але такими діями порушується її право власності, вона звертається до суду з позовом, в якому передусім ставить питання про підтвердження її права власності на арештоване майно, а потім про зняття арешту.
Отже позивачем обраний не належний спосіб захисту його прав, не доведено порушення відповідачами його прав, внаслідок чого підстави для задоволення позову - відсутні.
Посилання позивача у позові на практику ЄСПЛ, не є підставою для задоволення позову, оскільки відносини які врегулюванні рішеннями стосуються помилки державного органу, проте доказів вчинення помилок державними органами, суду не надано.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При поданні до суду позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у сумі 1073,60 грн.
З огляду на те, що суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, суд стягує з відповідачів на користь позивача судовий збір у розмірі по 357,87 грн. з кожного.
Керуючись ст.ст.10, 12, 13, 89, 141, 142, 258, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строків для подачі апеляційної скарги.

Повний текст виготовлено 21.02.2025р.

Суддя Бородіна Н.М.