С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
________________________________________________________________________________________
Провадження 2/760/3547/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

І. Вступна частина

17 січня 2025 року в місті Києві

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Левіцької Н.О.

розглянув у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

ІI. Описова частина

В грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 з вимогами про стягнення з неї заборгованості за договором позики.

Ухвалою від 09.04.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Згідно із заявленими вимогами Позивач просить стягнути з Відповідачки заборгованість за договором позики в розмірі 303286,02 гривень, що еквівалентно сумі в розмірі 8200 доларів США на момент подання позову.

Обґрунтовуючи свої вимоги Позивач зазначає, що 09 грудня 2020 року між ним та ОСОБА_2 було укладено письмовий договір безвідсоткової позики, згідно з яким Відповідачка отримала у нього у позику суму в розмірі 24889,00 гривень, що на той час становило еквівалент 8720,25 рів США, яку зобов`язалася повернути не пізніше, ніж через три роки з моменту підписання цього договору, тобто до 08 грудня 2023 року.

Як зазначає Позивач, вони з Відповідачкою погодили, що заборгованість за договором первинно визначається в доларах США, і могла погашатися у національній валюті (гривні), в тому числі - на картковий рахунок Позивача, виходячи з актуального курсу валют станом на дні таких платежів

Позивач стверджує, що станом на день подання позову Відповідачкою було повернуто лише суму, еквівалентну 520,25 доларам США, а тому непогашеною залишалася сума позики в сумі 8200 доларів США, що становило еквівалент 303286,02 гривень.

У судове засідання, призначене на 18.09.2024, представник Позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, а також зазначив, що станом на день вирішення справи Відповідачка частково погасила заборгованість, і на момент розгляду справи вона становила 6895,97 доларів США, що за офіційним курсом валют дорівнювало 285562,11 гривень. У зв`язку з цим представник Позивача просив прийняти заяву про зменшення позовних вимог до суми в розмірі 285562,11 гривень.

Відповідачка до суду не з`явилася, про розгляд справи була повідомлена належним чином. Відзиву на позов не подавала.

Суд визнав за можливе розглянути справу відсутність Сторін із постановленням заочного рішення на підставі наявних матеріалів справи.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеною в постанові від 5 вересня 2022 року N 1519/2-5034/11 (N 61-175сво21) порядок ухвалення судового рішення та його проголошення залежить від того чи судове засідання, яким завершений розгляд справи, відбулось у присутності учасників справи, чи за їхньої відсутності; повне судове рішення було складено чи складання повного судового рішення було відкладено.

У разі розгляду судом справи без виклику учасників справи або учасники справи в судове засідання не з`явились, ухвалення рішення відбувається у такому самому порядку, проте з урахуванням певних винятків: а) рішення не проголошується; б) датою ухвалення рішення є дата складання повного судового рішення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання таке судове засідання не проводиться. У цьому випадку судове рішення не проголошується (частина четверта статті 268 ЦПК України) і датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення (друге речення частини п`ятої статті 268 ЦПК України).

З урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін.

Відтак, суд зазначає датою ухвалення рішення дату складання повного його тексту, не зважаючи на те, що вона відмінна від дати судового засідання, на яку було призначено розгляд справи.

ІІІ. Мотивувальна частина

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що 09 грудня 2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у письмовій формі було укладено договір позики, згідно з яким Відповідачка отримала у позику суму в розмірі 244889,00 гривень, що на той час було еквівалентом 8720,25 доларів США, яку зобов`язалася повернути не пізніше, ніж через три роки з моменту підписання договору.

Згідно з п. 4 Договору Позичальник зобов`язалася повернути Позикодавцю грошову суму в гривнях еквівалентну 8720,25 доларам США, розраховану за офіційним курсом долару США (пряме котирування) за даними Національного банку України.

Факт отримання Позичальником коштів підтверджується засвідченням у п. 1 Договору.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а статтею 525 ЦКУ передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно з ч.1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

З пояснень Позивача вбачається, що ОСОБА_2 не в повному обсязі повернула позику, і заборгованість за договором позики в розмірі 6895,97 доларів США (що становить еквівалент 285562,11 гривень) досі залишається непогашеною.

Враховуючи положення Договору, Позивач вправі вимагати сплати заборгованість виходячи з курсу валют станом на день вирішення справи. Відтак, вимога про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості в сумі 285562,11 гривень є обгрунтованою і підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, стягненню з Відповідачки на користь Позивача підлягає сума судового збору в розмірі 2855,62 гривень (1% від суми задоволених вимог).

Згідно з ч. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Статтею 137 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Встановлено, що між ОСОБА_1 та Адвокатом Савенком В`ячеславом Григоровичем укладено Договір про надання правової допомоги від 31 березня 2023 року №31/03/23, а також Додаткова угода №1 до нього від 12 грудня 2023 року.

Згідно з п. 1 Додаткової угоди Адвокат зобов`язався надати правничу допомогу під час цивільного судочинства за позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, що виникла на підставі Договору позики від 09.12.2020.

Відповідно до п. 3 Додаткової угоди загальна сума гонорару адвоката за надання правничої допомоги (проведення консультацій, складання позовної заяви та представництво в суді першої інстанції) складає 30000 гривень, який клієнт зобов`язався сплатити трьома платежами по 10000 гривень.

На виконання умов договору Позивачем було здійснено три платежі (13.12.2023, 16.01.2024 та 22.03.2024) сплачено на користь адвоката Савенка В.Г. обумовлену Додатковою угодою від 12.12.2023 суму в повному розмірі.

Відповідачем клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу не подавалося.

З урахуванням викладеного вище, суд вважає, що Позивачем доведений належними та допустимими доказами розмір понесених ним витрат на правничу допомогу в даній справі, і підстав для зменшення розміру їх компенсації, яка підлягає з Відповідачки, немає.

ІV. Резолютивна частина

Керуючись статтями 161, 525, 526, 530, 553, 1048, 1050 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд вирішив:

1.Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 09.12.2020 в розмірі 285562,11 (двісті вісімдесят п`ять тисяч п`ятсот шістдесят дві грн 11 коп.) гривень.

В іншій частині позову відмовити.

2.Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 32855,62 гривень.

3.Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

4.Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя: