Справа №: 398/6277/24
провадження №: 2/398/766/25
УХВАЛА

Іменем України

"20" лютого 2025 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Шинкаренко І.П.,

за участю секретаря судового засідання Черткова А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (адреса місцезнаходження: м. Київ, пл. Солом`янська, буд. 2)

до ОСОБА_1 (адреса, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 )

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ

ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 59821,90 грн, а також понесені судові витрати.

Ухвалою судді Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області від 16 січня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників про дату, час і місце судового розгляду.

Представник позивача в судове засідання не з`явився. 23 січня 2025 року через систему «Електронний суд» представником позивача подано клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. 13 лютого 2025 року через систему «Електронний суд» від відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі. В обґрунтування клопотання зазначила, що ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 16 листопада 2024 року у справі № 912/2690/24 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Суд, перевіривши доводи клопотання, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» містить таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Згідно ч.1 статті 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною першою статті 19 ЦПК України, визначено цивільну юрисдикцію загальних судів, згідно якої суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Згідно з ч.1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 7 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено порядок розгляду спорів, стороною в яких є боржник, відповідно до якої спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Відповідно до ч. 3 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства, матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо спорів, зазначених у частині другій цієї статті, провадження в якій відкрито до або після відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), за ініціативою учасника справи або суду невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів, надсилаються до господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Згідно з п. 8 ч.1 статті 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема і справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

За змістом ч. 9 статті 30 ГПК України, виключною є підсудність справ, в тому числі які передбачені пунктами 8 та 9 частини першої статті 20 цього Кодексу, та які розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника.

Таким чином, норми Кодексу України з процедур банкрутства та ГПК України передбачають концентрацію та вирішення всіх спорів у межах справи про банкрутство того господарського суду, у провадженні якого перебуває справа, задля судового контролю за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Із постановленням ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство пов`язуються певні правові наслідки, зокрема: вводиться мораторій на задоволення вимог кредиторів; розгляд вимог конкурсних, забезпечених і поточних кредиторів та вирішення майнових спорів; арешт майна боржника чи інші обмеження щодо розпорядження майном боржника, тощо.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 15 січня 2020 року у справі № 607/6254/15-ц зазначила, що інші суди, незалежно від юрисдикції, які розглядали справи за позовами до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство після відкриття провадження в інших справах, не закривають таке провадження, а передають справу до належного суду для розгляду по суті. При цьому таким належним судом є виключно суд господарської юрисдикції, який відкрив справу про банкрутство відповідача.

Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 06 листопада 2024 року у справі № 912/2690/24 було відкрито провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 , введено процедуру реструктуризації боргів фізичної особи ОСОБА_1 та мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника, призначено арбітражного керуючого Белінську Н.О.

19 листопада 2024 року ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» звернулось до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до ОСОБА_1 , просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором.

Отже спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області, а належить до господарської юрисдикції, а тому справа надсилається до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Визначення юрисдикційності усіх майнових спорів господарському суду, який порушив справу про банкрутство, має на меті як усунення правової невизначеності, так і захист прав кредитора, який може, за умови своєчасного звернення, реалізувати свої права і отримати задоволення своїх вимог та дотримання прав боржника щодо визначення обсягу кредиторської заборгованості та черговості її погашення.

При цьому необхідності закриття провадження у справі немає, оскільки зазначені дії можуть призвести до створення перешкод позивачу у доступі до правосуддя та унеможливить захист його прав у господарському процесі у повному обсязі з урахуванням визначених строків звернення, встановлених статтею 45 КУзПБ.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі слід відмовити, а цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, слід передати за підсудністю до Господарського суду Кіровоградської області, оскільки відносно відповідача відкрито провадження у справі № 912/2690/24 про неплатоспроможність.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 31, 260, 261, 354 ЦПК України, ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, суд

ПОСТАНОВИВ

В задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про закриття провадження у справі відмовити.

Цивільну справу № 398/6277/24 (провадження № 2/398/766/25) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, передати за підсудністю до Господарського суду Кіровоградської області на розгляді якого перебуває справа № 912/2690/24 про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому повну ухвалу суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 20 лютого 2025 р.

Суддя І.П. Шинкаренко