Справа № 148/2847/24
Провадження №2/148/193/25
УХВАЛА

13 лютого 2025 року Тульчинський районний суд Вінницької області

у складі: головуючого судді Штифурко Л.А.,

секретаря Лиженко Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , який подано в його інтересах та від його імені представником, адвокатом Кравець Вітою Анатоліївною, до ОСОБА_2 , за участю Органу опіки та піклування Тульчинської міської ради в особі Служби у справах дітей Тульчинської міської ради про позбавлення батьківських прав,-

встановив:

В провадженні Тульчинського районного суду Вінницької області знаходиться вказана вище цивільна справа.

Відповідачка ОСОБА_2 в підготовче засідання не з`явилася. 07.02.2025 від неї до суду надійшла нотаріально завірена заява, в якій вона зазначила, що визнає позовні вимоги ОСОБА_1 щодо про позбавлення її батьківських прав стосовно сина ОСОБА_3 з підстав, зазначених у позові, та не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення даного позову. Також просить розглянути справу про позбавлення батьківських прав за її відсутності.

Позивач та його представник, адвокат Кравець В.А. в судовому засіданні просили прийняти вказану вище заяву відповідачки та розглядати справу у її відсутність.

Представник Служби у справах дітей Тульчинської міської ради не заперечив проти прийняття вказаної заяви відповідачки.

За таких обставин, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не фіксувалось.

Вивчивши доводи заяви відповідачки ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, суд доходить наступних висновків.

Частиною шостою статті 263 ЦПК України передбачено, що якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Так, у постанові КЦС ВС від 09.09.2020 у справі №572/2515/15-ц вказано, що відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, суди не вправі покласти в основу свого рішення лише факт визнання позову відповідачем, не дослідивши при цьому обставини справи. Тобто повинно мати місце не лише визнання позову, а й законні підстави для задоволення позову.

У постанові КЦС ВС від 10.11.2023 у справі №401/1944/22 Верховний Суд зазначив, що заяви відповідачки, в яких вона відмовлялася від батьківських прав на дитину та визнавала позов про позбавлення її батьківських прав, не можуть слугувати підставою для задоволення позову, оскільки відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства й не відповідає інтересам дитини. Також ВС наголосив, що саме лише подання заяви про визнання позову у справі про позбавлення батьківських прав не може бути підставою для звільнення позивача від обов`язку надання інших доказів на підтвердження наявності обставин, передбачених ч.1 ст.164 СК України для позбавлення батьківських прав.

Таким чином, суд не вправі покласти в основу свого рішення про позбавлення батьківських прав лише факт визнання позову відповідачкою, не дослідивши при цьому обставини справи, визнання відповідачкою позову в даному випадку суперечить моральним засадам суспільства та не відповідає інтересам дитини, а тому суд доходить висновку, що в прийнятті заяви відповідачки ОСОБА_2 про визнання позову слід відмовити, а розгляд справи слід продовжити в загальному порядку.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 206, 258-261 ЦПК України, суд

постановив:

Відмовити у прийнятті визнання ОСОБА_2 позовних вимог у справі за позовом ОСОБА_1 , який подано в його інтересах та від його імені представником, адвокатом Кравець Вітою Анатоліївною, до ОСОБА_2 , за участю Органу опіки та піклування Тульчинської міської ради в особі Служби у справах дітей Тульчинської міської ради про позбавлення батьківських прав та продовжити судове засідання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повна ухвала складена 18.12.2025.

Суддя Л.А. Штифурко