Провадження №2/751/454/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Овсієнко Ю. К.

за участю секретаря Шульга В.Л.,

представника позивача Чикилевської О.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення частки житлового будинку в натурі, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Чикилевська О.В., звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить: виділити ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в натурі 11/16 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: кухню 1-1 площею 12,5 кв.м, вартістю 49132 грн.; веранду 1-2, площею 7,9 кв.м., вартістю 31051 грн.; передпокій 1-3, площею 5,0 кв.м.,вартістю 19653грн.; кімнату1-4, площею 6,1 кв.м., вартістю 23976 грн.; кімнату 1-5, площею17,9 кв.м., вартістю 70356грн.; ванну 1-6, площею 3,7 кв.м., вартістю 14543 грн.; вбиральню 1-7, площею 0,9кв.м., вартістю 3537грн.; кладову 1-8, площею 0,6 кв.м., вартістю 2358 грн.; шафу 1-9, площею 0,3 кв.м., вартістю 1179 грн. та тамбур 1-I, площею 1,3 кв.м., вартістю 5110 грн., разом по будинку 56,2 кв.м., вартістю 220895 грн., а також сарай Б, вартістю 12464 грн. та гараж Д, вартістю 18890 грн., усього на суму 252249грн.; припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.01.2023 року належить 11/16 частин будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Іншою співвласницею будинку є відповідачка по справі. Фактично будинок розподілений між співвласниками на окремі домоволодіння з обладнаними окремими входами та підведеними до кожної з них окремо комунікаціями. Крім того, в результаті виділення частки в натурі, частки відповідачів в праві власності на будинок не зменшуються, не змінюється порядок користування. Виділення частки позивачу необхідно для виготовлення технічної документації, а тому виникла необхідність звернутися до суду з заявою про виділення йому 11/16 частин житлового будинку в натурі із спільного часткового майна, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме кухню 1-1 площею 12,5 кв.м, вартістю 49132 грн.; веранду 1-2, площею 7,9 кв.м., вартістю 31051 грн.; передпокій 1-3, площею 5,0 кв.м., вартістю 19653 грн.; кімнату 1-4, площею 6,1 кв.м., вартістю 23976 грн.; кімнату 1-5, площею 17,9 кв.м., вартістю 70356 грн.; ванну 1-6, площею 3,7 кв.м., вартістю 14543грн.; вбиральню 1-7, площею 0,9кв.м., вартістю 3537грн.; кладову 1-8, площею 0,6 кв.м., вартістю 2358 грн.; шафу 1-9, площею 0,3 кв.м., вартістю 1179грн. та тамбур 1-I, площею 1,3 кв.м., вартістю 5110грн., разом по будинку 56,2 кв.м., вартістю 220895 грн., а також сарай Б, вартістю 12464 грн. та гараж Д, вартістю 18890 грн., усього на суму 252249грн. та визнати за ним право власності в цілому на виділене в натурі домоволодіння як окремий об`єкт нерухомості та припинити право часткової власності.

Згідно висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , виданого власнику ОСОБА_1 , про те, що за технічними показниками 11/16 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами відокремлена і може бути виділена в натурі.

Ухвалою судді від 30.12.2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено по справі підготовче судове засідання.

Представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити з підстав, визначених у ньому.

Відповідач в підготовче судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, звернулась до суду з заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали позовної заяви, враховуючи заяву відповідача про визнання позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе розглянути дану цивільну справу у підготовчому судовому засіданні, за наслідками якого винести рішення про задоволення вимог позивача. При цьому суд виходить з наступного:

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.01.2023 року ОСОБА_1 , належить 11/16 частин будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10-11, 18).

З технічного паспорту на 11/16 частин будинку за адресою: АДРЕСА_1 , вбачається, що іншим співвласником вказаного житлового будинку є відповідач по справі ОСОБА_2 . Також із вказаного технічного паспорту вбачається, що у фактичному користуванні ОСОБА_1 перебувають: кухня 1-1 площею 12,5 кв.м,; веранда 1-2, площею 7,9 кв.м.; передпокій 1-3, площею 5,0 кв.м.; кімната 1-4, площею 6,1 кв.м.; кімната 1-5, площею 17,9 кв.м.; ванна 1-6, площею 3,7 кв.м.; вбиральня 1-7, площею 0,9 кв.м.; кладова 1-8, площею 0,6 кв.м.; шафа 1-9, площею 0,3 кв.м.; тамбур 1-I, площею 1,3 кв.м., разом по будинку 56,2 кв.м., а також сарай Б та гараж Д (а.с. 12-16).

Згідно висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічного експертного дослідження№22-24, складеного 06.12.2024 року судовим експертом Солдатовою В.С., технічно можливо поділити вказаний житловий будинок з господарськими будівлями з урахуванням фактично складеного порядку користування житловим будинком з господарськими будівлями відповідно до часток у праві власності (а.с. 19-38).

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 Цивільного кодексу України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Частиною 1 статті 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації (частини перша-третя статті 364 ЦК України).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

При виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має виділятися окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України.

Системний аналіз статей 183, 358, 364 ЦК України дає підстави для висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання.

В свою чергу, поняття спільної часткової власності визначено у частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності.

Спільна часткова власність є специфічною конструкцією оскільки, існує: (а) множинність суб`єктів. Для права власності характерна наявність одного суб`єкта, якому належить відповідне майно (наприклад, один будинок - один власник). Навпаки, спільна часткова власність завжди відзначається множинністю суб`єктів (наприклад, один будинок - два співвласники); (б) єдність об`єкта. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.

Згідно з частиною третьою статті 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Згідно з частинами першою, другою статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи, що між сторонами склався фактичний порядок користування вказаним домоволодінням, кожна частина домоволодіння ізольована, має окремі входи, не потребує перепланування, не порушує прав сторін та інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в натурі 11/16 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: кухню 1-1 площею 12,5 кв.м, вартістю 49132 грн.; веранду 1-2, площею 7,9 кв.м., вартістю 31051 грн.; передпокій 1-3, площею 5,0 кв.м.,вартістю 19653грн.; кімнату1-4, площею 6,1 кв.м., вартістю 23976 грн.; кімнату 1-5, площею17,9 кв.м., вартістю 70356грн.; ванну 1-6, площею 3,7 кв.м., вартістю 14543 грн.; вбиральню 1-7, площею 0,9кв.м., вартістю 3537грн.; кладову 1-8, площею 0,6 кв.м., вартістю 2358 грн.; шафу 1-9, площею 0,3 кв.м., вартістю 1179 грн. та тамбур 1-I, площею 1,3 кв.м., вартістю 5110 грн., разом по будинку 56,2 кв.м., вартістю 220895 грн., а також сарай Б, вартістю 12464 грн. та гараж Д, вартістю 18890 грн., усього на суму 252249грн.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий - суддя Ю. К. Овсієнко