Справа № 159/6569/23 Головуючий у 1 інстанції: Чалий А. В.
Провадження № 22-ц/802/177/25 Доповідач: Шевчук Л. Я.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Шевчук Л. Я.,

суддів Данилюк В. А., Киці С. І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Підприємства теплових мереж «Ковельтепло» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по оплаті за надані комунальні послуги, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21 листопада 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2023 року Підприємство теплових мереж «Ковельтепло» (далі ПТМ «Ковельтепло») звернулося в суд із зазначеним позовом, який обґрунтований тим, що ПТМ «Ковельтепло» надає послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води до квартири АДРЕСА_1 , співвласниками якої є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 17 вересня 2008 року між ПТМ «Ковельтепло» та відповідачами був укладений договір № 1/5111 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води до вказаної квартири. Нарахування за послуги з централізованого опалення квартири відповідачам проводилось на підставі показів теплового лічильника, встановленого в житловому будинку АДРЕСА_2 в опалювальний період з врахуванням вартості 1 Гкал пропорційно опалювальній площі приміщення 56,0 кв. м за період із жовтня 2021 року по вересень 2023 року.

Позивач також зазначав, що свої зобов`язання по оплаті за надані послуги споживачі комунальних послуг належним чином не виконали, в зв?язку з чим станом на 01 жовтня 2023 року виникла заборгованість перед підприємством у розмірі 23 864,70 грн.

Покликаючись на зазначені обставини, позивач просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в користь ПТМ «Ковельтепло» заборгованість по оплаті за надані комунальні послуги у розмірі 23 864,70 грн та судовий збір у розмірі 2 684 грн.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21 листопада 2024 року позов ПТМ «Ковельтепло» задоволено.

Ухвалено стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в користь ПТМ «Ковельтепло» заборгованість по оплаті за комунальні послуги теплопостачання квартири у розмірі 23 864,70 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в користь ПТМ «Ковельтепло» витрати по сплаті судового збору у розмірі по 894,67 грн з кожної.

Не погоджуючись із ухваленим судовим рішенням, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи, які мають важливе значення для вирішення справи, просив рішення суду першої інстанції скасувати, а справу повернути на новий розгляд до суду першої інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначав, що рішення суду ухвалено з додержанням вимог закону, а тому просив апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційний суд розглянув цю справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Як передбачено частинами 4, 5 статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу відповідача слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ПТМ «Ковельтепло» про стягнення заборгованості по оплаті за надані комунальні послуги, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачі, які є співвласниками квартири, належним чином не виконують своїх зобов?язань по оплаті за надані комунальні послуги з теплопостачання.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи і зроблені з дотриманням вимог закону.

Судом за матеріалами справи встановлено, що ПТМ «Ковельтепло» надає комунальні послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у квартиру АДРЕСА_1 , співвласниками якої є відповідачі у цій справі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та не заперечується самими відповідачами (а. с. 4).

Такі комунальні послуги надаються відповідно до укладеного між ОСОБА_1 та ПТМ «Ковельтепло» договору № 1/5111 від 17 вересня 2008 року про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, в якому зазначено, що сім`я ОСОБА_1 складається з трьох осіб, а опалювальна площа квартири 56,0 кв. м (а. с. 5, 6).

Згідно з наданим позивачем розрахунковим листом по абоненту ОСОБА_1 , який проживає в квартирі АДРЕСА_1 (особовий рахунок НОМЕР_1 ) та тарифів ПТМ «Ковельтепло» заборгованість відповідача по оплаті за надані комунальні послуги перед ПТМ «Ковельтепло» за період з жовтня 2021 року по вересень 2023 року включно складає 23 864,70 грн. Нарахування боргу проведено за затвердженими тарифами з урахуванням площі квартири та кількості мешканців (а. с. 7, 8).

Таблиця тарифів на комунальні послуги для населення містить інформацію час зміни тарифу та коли і ким вони були зміненні.

Нарахування плати за надані комунальні послуги за послуги з централізованого опалення квартири проводилось на підставі показів теплового лічильника, встановленого в будинку АДРЕСА_2 з врахуванням вартості 1 Гкал пропорційно опалювальній площі квартири 56,0 кв. м (пункт 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ № 630 від 21 липня 2005 року).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг (стаття 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Статтями 7 та 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов`язком - оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Обов`язком виконавця забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів.

Статтею 179 ЖК України передбачено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону України «Про житлові комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).

Тягар утримання майна лежить на співвласниках квартири (стаття 322 ЦК України).

Колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду про те, що оскільки квартира, в яку комунальні послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води надає позивач ПТМ «Ковельтепло», належить на праві спільної часткової власності трьом відповідачам у цій справі, кожен із співвласників має нести відповідальність відповідно до своєї частки у спільному майні, оскільки іншої домовленості між співвласниками щодо утримання квартири не встановлено, доказів визначення уповноваженого власника квартири не надано.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог Підприємства теплових мереж «Ковельтепло».

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не можуть нести обов`язок щодо оплати послуг з теплопостачання, оскільки кожна з них особисто не укладала договору з ПТМ «Ковельтепло» з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (надалі - Закон) обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Крім того згідно з пунктом 6 частини 1 статті 1 Закону індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Пунктом 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, визначено, що споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки.

Отже, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 обов`язку оплачувати надані їм комунальні послуги.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 14-280цс18.

Інші доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновків суду і не впливають на правильність рішення суду першої інстанції.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного суд апеляційної інстанції доходить висновку, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування чи зміни колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21 листопада 2024 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді