У Х В А Л А

18.02.2025 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду міста Житомира Семенцова Л.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до невідомих спадкоємців ОСОБА_2 , третя особа нотаріус Стражник Тетяна Олексіївна, про визнання майна спільною сумісною власністю та виключення майна зі складу спадщини як об`єкта спільної сумісної власності, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2024 року до суду надійшла указана позовна заява, в якій позивач просить визнати майно, зазначене в позовній заяві, спільною сумісною власністю її та ОСОБА_2 та виключити це майно зі складу спадщини, відкритої після смерті ОСОБА_2 .

Ухвалою судді Богунського районного суду міста Житомира Семенцової Л.М. від 25.12.2024 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків. Копію ухвали було направлено позивачу, яку вона отримала, та її виконання направила до суду клопотання про усунення недоліків, уточнену позовну заяву та квитацію про сплату судового збору, що надійшли до суду 11.02.2025 та 17.02.2025.

В уточненій позовній заяві позивач просить визнати автомобіль, гаражні місця, корпоративні права та банківські кошти спільною сумісною власністю її та ОСОБА_2 та виключити це майно зі складу спадщини, відкритої після смерті ОСОБА_2 .

Проте вказані в ухвалі недоліки позовної заяви залишилися неусунутими, оскільки в порушення ч. 3 ст. 175 ЦПК України в позовній заяві позивачем не зазначено прізвище, ім`я та по батькові відповідачів, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), повної адреси їх місця проживання, їхні номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

При цьому в клопотаннях про усунення недоліків позивач просить зобов`язати нотаріуса Стражник Т.О. надати інформацію про всіх спадкоємців, які подали заяви про прийняття спадщини, про залишки на банківських рахунках спадкодавця ОСОБА_2 , про відкриття спадкової справи, чи подавалися заяви від інших спадкоємців.

У разі відсутності в позивача інформації про осіб, які можуть бути відповідачами в справі, така інформація може бути витребувана судом у порядку забезпечення доказів до подання позовної заяви на підставі ст. ст. 84, 116 ЦПК України, якими передбачено подання такої заяви до суду як захід забезпечення доказів до звернення позивача до суду з відповідним позовом.

Окрім того, в прохальній частині уточненої позовної заяви повторно позивачем не конкретизовано (без зазначення індивідуальних ознак майна), яке саме майно позивач просить визнати спільною сумісною власністю її та ОСОБА_2 , а також виключити майно зі складу спадщини, відкритої після смерті ОСОБА_2 .

Таким чином, у визначений ухвалою судді строк позивачем недоліки позовної заяви належним чином у повному обсязі не усунуті.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 розділу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Додержання процесуальної форми і змісту позовної заяви є однією з обов`язкових вимог національного законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та порушення судом провадження у справі.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975. Відтак, у кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

З огляду на те, що позивачем не виконано належним чином ухвалу про залишення позовної заяви без руху, позовну заяву необхідно вважати неподаною та повернути позивачу.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. ст. 185, 260, 353 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до невідомих спадкоємців ОСОБА_2 , третя особа нотаріус Стражник Тетяна Олексіївна, про визнання майна спільною сумісною власністю та виключення майна зі складу спадщини як об`єкта спільної сумісної власності вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторно звернутися до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення в порядку, визначеному ЦПК України.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Семенцова