Номер провадження: 22-ц/813/2384/25
Справа № 509/784/22
Головуючий у першій інстанції Панасенко Є. М.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Вадовської Л.М.,

Комлевої О.С.,

за участю секретаря Козлової В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у відсутність учасників справи, апеляційну скаргу Акціонерного товариства «УкрСиббанк» на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 05 вересня 2024 року, постановлену під головуванням судді Панасенка Є.М., про закриття провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

встановив:

15.02.2022 року Акціонерне товариство (далі АТ) «УкрСиббанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 05.09.2024 року провадження у справі було закрито, з підстав відсутності спадкоємців після смерті ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.1, а.с.179-180).

В апеляційній скарзі АТ «УкрСиббанк» ставить питання про скасування ухвали Овідіопольського районного суду Одеської області від 05.09.2024 року та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права (т.2, а.с.1-5).

Вирішуючи питання про слухання справи у відкритому судовому засіданні, у відсутність учасників справи, колегія суддів виходить із того, що всі учасники справи належним чином були повідомлені про час і місце судового засідання (т.2, а.с.45-47).

Колегією суддів було також враховано заяву представника АТ «УкрСиббанк» Хижняк М.О. про розгляд справи за відсутності представника позивача (т.2, а.с.39).

У зв`язку з цим, колегія суддів зазначає, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція), кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, ЄСПЛ в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції.

Також слід зазначити, що відповідно до ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність. Згідно зі ст. 12-2 вказаного Закону в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. Згідно зі ст. 26 вказаного Закону правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. Явка сторони до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою, а тому перешкоди для розгляду справи в даному випадку відсутні.

На підставі викладеного, а також враховуючи, що в своїх рішеннях ЄСПЛ наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, колегія суддів вирішила слухати справу на підставі наявних доказів.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що спірні правовідносини допускають правонаступництво, проте після смерті ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутні спадкоємці (т.1, а.с.179-180).

Однак, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду, з огляду на наступне.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, у разі якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на

момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК

України).

Згідно ст. 1219 ЦК України, не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема:

1)особисті немайнові права;

2)право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо

інше не встановлено законом або їх установчими документами;

3)право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням

здоров`я;

4)права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом;

5)права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608

цього Кодексу.

Сама по собі невидача свідоцтва про права на спадщину у зв`язку з невстановленням кола спадкоємців не може слугувати підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 7 ч.1 ст. 255 ЦПК України, оскільки згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Крім того, відповідно до положень ст. 1277 ЦК України за умов відсутності спадкоємців за заповітом та законом спадщину отримує у власність територіальна громада.

Проте, суд першої інстанції не вирішив питання про залучення до участі у справі правонаступника позивача, особи/осіб, які постійно проживали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, або територіальної громади, яка за умов відсутності спадкоємців за заповітом та законом отримує у власність нерухоме майно предмет спору, що залишилось після смерті відповідача, та необґрунтовано закрив провадження у справі.

За таких обставин, враховуючи, що спірні правовідносини у даній справі допускають правонаступництво, оскільки позов стосується нерухомого майна, яке увійшло до складу спадщини після смерті відповідача, суд першої інстанції прийшов до необґрунтованого і передчасного висновку про необхідність закриття провадження у даній справі з підстав відсутності спадкоємців після смерті ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга АТ «УкрСиббанк» підлягає задоволенню, ухвала Овідіопольського районного суду Одеської області від 05.09.2024 року скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.6 ч.1 ст. 374, п.4 ч. 1 ст 376, ст.ст. 381 384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «УкрСиббанк» задовольнити.

Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 05 вересня 2024 року про закриття провадження у справі скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19.02.2025 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Л.М. Вадовська

О.С. Комлева