Справа № 703/6795/24
18 лютого 2025 року м. Сміла
Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Овсієнка І.В.
секретаря судового засідання Батаргіної Т.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 , Відділ Державної виконавчої служби у місті Смілі Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини
19.12.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 12.05.2023 до 23.09.2024 перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 . Від шлюбу мають сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Наказом Смілянського міськрайонного суду від 09.07.2024 стягнуто з нього на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи із 04.07.2024 і до досягнення дитиною повноліття. Сплачувати аліменти у вказаному розмірі не має змоги, оскільки має сина від попереднього шлюбу, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого також зобов`язаний утримувати на рівні з молодшим сином. Добровільно сплачував грошові кошти як на користь дружини від попереднього шлюбу, ОСОБА_3 та її матері, ОСОБА_6 на утримання сина ОСОБА_7 , так і на користь ОСОБА_2 , на утримання сина ОСОБА_8 . Також посилається на погіршення матеріального стану, що виявилося в тому, що тимчасово не проходить військову службу, на яку був призваний 27.09.2022, оскільки не дозволяє стан здоров`я через поранення, яке отримав в вересні 2022. У зв`язку із викладеними обставинами не отримує основних складових грошового забезпечення військовослужбовців, з початку 2024 року виведений поза штат. Вказані обставини не були враховані судом при стягненні з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_8 . Просив зменшити розмір аліментів, що стягуються на підставі судового наказу від 09.07.2024, з 1/4 до 1/6 частини заробітку, оскільки це не порушить правила, передбаченого ч. 2 ст. 182 СК України щодо мінімального гарантованого розміру аліментів 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Ухвалою суду від 23.12.2024 відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, встановлений учасникам справи строк на подання письмових заяв по суті справи.
Ухвалою суду від 16.01.2025 залучено до участі в справі третьою особою без самостійних вимог щодо предмета спору Відділ Державної виконавчої служби у місті Смілі Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).
Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило.
В судовому засіданні позивач доводи позовної заяви підтримав, просив її задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, хоча про час розгляду справи була повідомлена належним чином, шляхом направлення позовної заяви із додатками, а також судових повісток про виклик за зареєстрованим місцем її проживання, які повернуті на адресу суду у зв`язку із відсутністю особи за адресою місцезнаходження, що відповідає вимогам ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Крім того, у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву відповідачка до суду не подала, будь-яких клопотань чи заяв про неможливість подання відзиву у встановлений строкчи відкладення розгляду справи, не направила.
Частиною 8 статті 178 ЦПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Треті особи в судове засідання не прибули, про розгляд справи були пвідомлені належним чином. При цьому Відділом Державної виконавчої служби у місті Смілі Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надано на адресу суду заяву про розгляд справи за відсутності представника. ОСОБА_3 надано письмову заяву, зі змісту якої вбачається, що їй відомо про розгляд даної цивільної справи та позовні вимоги підтримує.
За відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами справи. Водночас, суд враховує, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк, для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, письмових пояснень, доказів тощо.
У зв`язку з неподанням відповідачем відзиву на позовну заяву, зважаючи на те, що позивач не висловив своїх заперечень проти заочного розгляду справи, розгляд справи проведено в порядку заочного розгляду, передбаченого глави 11 ЦПК України, про що судом постановлено ухвалу.
Суд, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, приходить до наступного.
Судом встановлено, що 07.03.2009 між ОСОБА_1 та ОСОБА_9 укладений шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції в місті Києві складений актовий запис №350 від 07.03.2009.
ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_5 , про що відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції в місті Києві складений актовий запис №2325 від 06.08.2009, батьком є ОСОБА_1 , матір`ю ОСОБА_3 .
Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 17.01.2011 в справі №2-5090/10 шлюб розірваний.

ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_4 , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Смілі Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) складений актовий запис №331 від 02.07.2015, батьком є ОСОБА_1 , матір`ю ОСОБА_2 . Як встановлено під час судового розгляду, відомості про батька дитини внесені до актового запису про народження на підставі спільної заяви батьків, що відповідає вимогам ст. 126 СК України.

12.05.2023 Смілянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зареєстрований шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (актовий запис №88 від 12.05.2023).

Рішенням Смілянського міськрайонного суду від 23.09.2024 в справі №703/3293/24 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірваний.

09.07.2024 наказом Смілянського міськрайонного суду стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи із 04.07.2024 і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Постановою державного виконавця відділу Державної виконавчої служби у місті Смілі Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гребенюка О.В. від 20.08.2024 на підставі судового наказу №703/3544/24, 2-н/703/580/24, виданого Смілянським міськрайонним судом 11.07.2024, відкрите виконавче провадження №75857561 про стягнення із з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи із 04.07.2024 і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У §54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України).

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 та у постанові Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у справі №554/3355/20 (провадження № 61-7397св21) зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Висновки Верховного Суду, що викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 (провадження 61-22317св19) зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього є дитина від попереднього шлюбу, а також змінився матеріальний стан та погіршився стан здоров`я, що пов`язане із пораненням восени 2022 року на війні та наступним виведенням поза штат військової частини з початку 2024 року для проходження реабілітації. Вказаним викликано суттєве зменшення отримуваних ним, як військовослужбовцем, грошових виплат, через що не може виконувати рішення про стягнення аліментів у визначеному раніше розмірі.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

Аналогічний за змістом висновок сформульований Верховним Судом у постанові від 16.09.2020 в справі №565/2071/19.

Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника осіб, яким він за законом зобов`язаний надавати утримування і які фактично перебувають на його утриманні.

Розмір аліментів, стягнутих відповідно до наказу Смілянського міськрайонного суду від 09.07.2024 відповідає вимогам сімейного законодавства та усталеній судовій практиці щодо розміру аліментів на одну дитину, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має іще одну дитину, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини від шлюбу з ОСОБА_2 , а саме ОСОБА_4 , 2015 року народження та суперечитиме його інтересам.

Суд дійшов висновку, що зміни сімейного стану відповідача не відбулося, оскільки син від попереднього шлюбу народився в 2009 році.

Крім того, посилання позивача на зміни стану його здоров`я та зниження рівня доходів є такими, що існували до видачі 09.07.2024 наказу про стягнення з нього аліментів.

Поранення, яких зазнав позивач під час несення військової служби, мали місце в 2022 році, що підтверджується доводами позовної заяви. Факти неодноразового проходження лікування, підтверджуються консультативними заключеннями від 17.07.2023, від 24.07.2023, від 06.09.2023 та відносяться до періоду до вересня 2023 року, що вбачається зі змісту відповідних заключень, а інші дані в матеріалах справи відсутні та позивачем не надані.

Щодо зміни матеріального становища та рівня доходів платника аліментів суд зазначає наступне.

Даними, наявними у відомостях Державного реєстру фізичних осіб-платників податків щодо позивача, за період з січня 2023 до серпня 2024, крім відповідних відомостей за липень 2024, які суду не надавалися, дійсно підтверджується відсутність виплат військовослужбовця ОСОБА_1 з початку 2024 року (останні такі виплати мали місце в грудні 2023 року).

Доводи позивача про надання утримання обом дітям не приймаються до уваги, бо як вбачається із виписки, такі виплати мають нерегулярний характер, відносяться до періоду до видачі судового наказу.

Такі обставини також виникли до видачі судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 аліментів, тому не приймаються судом до уваги як обґрунтування зміни матеріального стану.

Аргументи ОСОБА_1 щодо неспроможності сплачувати аліменти в розмірі, визначеному виконавчими документами, не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 6 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» у разі стягнення аліментів як частки заробітку (доходу) боржника на підприємстві, в установі, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця відрахування здійснюються з фактичного заробітку (доходу) на підставі постанови виконавця.

Якщо стягнути аліменти в зазначеному розмірі неможливо, підприємство, установа, організація, фізична особа - підприємець, фізична особа, які проводили відрахування, нараховують боржнику заборгованість із сплати аліментів.

Отже, у разі неможливості стягувати аліменти у визначеному розмірі, особі нараховується заборгованість, що не може бути підставою для зняття з неї обов`язків по утриманню дітей або зміни розміру відповідних виплат.

Судом звертається увага на ту обставину, що рішення про стягнення аліментів із позивача в справі прийняте в порядку наказного провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 168 ЦПК України у судовому наказі зазначаються, поміж іншого, повідомлення про те, що під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

З огляду на специфіку наказного провадження, під час видачі судового наказу судом не перевіряються доводи щодо обґрунтованості вимог стягувача по суті. За таких умов при видачі наказу від 09.07.2024 суд не мав можливості, а також не був зобов`язаний з`ясовувати, чи обґрунтовані вимоги стягувача, чи наявні заперечення у боржника щодо стягнення аліментів та їх розміру, чи наявні обставини, що перешкоджають боржникові сплачувати аліменти у заявленому розмірі. Вказане цілком узгоджується із загальною спрямованістю норм чинного сімейного законодавства на посилення захисту інтересів дитини, зокрема з огляду на усталену практику ЄСПЛ щодо пріоритетності забезпечення дотримання якнайкращих інтересів дитини. Вказана спрямованість також підтверджується тим, що судовий наказ про стягнення аліментів не підлягає скасуванню, а лише може бути переглянутий за нововиявленими обставинами, а визначений до стягнення розмір аліментів переглянутий виключно в позовному провадженні.

Розмір аліментів на одну дитину, що стягується із позивача, чинним законодавством фактично визначений як сталий, оскільки передбачає можливість видачі судового наказу у безспірному порядку саме в тому розмірі, що просить позивач, що передбачено п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України.

При цьому із заявою про зменшення розміру аліментів позивач звернувся лише в грудні 2024 року, більш ніж через 5 місяців після стягнення аліментів та майже через рік з часу, який позивач пов`язує із погіршенням власного матеріального становища у зв`язку із відсутністю виплат за місцем несення служби.

Наявність на вихованні чи утриманні платника аліментів інших дітей без підтвердження погіршення його матеріального становища, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, оскільки батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою (Постанова Верховного Суду від 16.09.2020 у справі №565/2071/19).

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки позивач не підтвердив погіршення його майнового стану, зміну стану його здоров`я після стягнення аліментів, а наявність дитини від іншого шлюбу, та відповідно, обов`язків щодо її утримання, існувала до видачі наказу про стягнення аліментів та не є безумовною підставою для зменшення їх розміру.

Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються - у разі відмови в позові - на позивача.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позову підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. 263-265 ЦПК України, ст. 150, 180-184, 192 Сімейного кодексу України, суд

ухвалив :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 , Відділ Державної виконавчої служби у місті Смілі Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Треті особи:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відділ Державної виконавчої служби у місті Смілі Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), адреса: вул. Житомирська, 6, м. Сміла.

Повне судове рішення складане 19.02.2025.

Головуючий: І.В.Овсієнко