ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2034/25 Справа № 211/3773/24 Суддя у 1-й інстанції - Сарат Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року м.Кривий Ріг

Справа №211/3773/24

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.

секретар судового засідання - Лідовська А.А.

сторони:

позивачка - ОСОБА_1 ,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу відповідача Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" на рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 жовтня 2024 року, яке ухвалено суддею Сарат Н.О. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 31 жовтня 2024 року, та на додаткове рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 листопада 2024 року, яке ухвалено суддею Сарат Н.О. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 07 листопада 2024 року,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», про відшкодування моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в ливарному дворі доменної печі №8 доменного цеху №1 аглодоменного департаменту Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» стався нещасний випадок, який призвів до смерті ОСОБА_2 . Загиблий ОСОБА_2 є сином позивачки ОСОБА_1 .

У відповідності до Акту №4 спеціального розслідування нещасного випадку від 25.03.2024 року, нещасний випадок на виробництві стався з вини відповідача, смерть ОСОБА_2 настала від нещасного випадку, у зв`язку з виробництвом, під час виконання ним своїх трудових обов`язків.

Згідно Висновку експерта, у підекспертної особи ОСОБА_1 підтверджується психотравмувальний вплив ситуації, що розглядається в матеріалах підготовки до подання до суду і яка сталась внаслідок смертельного травмування її сина ОСОБА_2 на виробництві. За умов ситуації, що досліджуються, особі ОСОБА_1 спричинені страждання (на моральному рівні), які, з урахуванням індивідуально-психологічних особливостей ОСОБА_1 , спричинили значні зміни у структурі її особистості, в емоційній сфері, у психофізіологічному стані. Криза, яка призвела до порушень у мотиваційно - ціннісному, психоемоційному та фізіологічному благополуччі ОСОБА_1 , має потенційну можливість часткового відновлення попереднього рівня життєдіяльності та соціального функціонування. За ступенем інтенсивності психічні (на моральному рівні) страждання оцінюються як значний ступінь психотравмувального впливу на свідомість ОСОБА_1 . Моральні страждання ОСОБА_1 знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з ситуацією, яка розглядається у даному досліджені, що підтверджується аналізом вихідних даних, результатами психологічного дослідження та опитуванням свідків, зокрема наявні негативні зміни в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, які виникли внаслідок впливу обставин спричинення смерті близькому родичу та емоційного залучення в ситуацію спеціального розслідування.Орієнтовний еквівалент грошової компенсації завданої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , моральної шкоди в результаті ситуації, що досліджується за справою, розраховується за методикою «Психологічного дослідження у справах щодо заподіяння моральних страждань особі та відшкодування моральної шкоди», відповідно до визначеного набору значень і коефіцієнтів за формулою D = d * fv* і * с * (1 -fs). та в літерному позначенні складатиме матеріальний еквівалент в залежності від правової оцінки й використовуються позиції значень коефіцієнту fv та компенсації завданих позивачу моральних страждань, які у подальшому можуть бути судом оцінені у залежності від правової кваліфікації дій відповідача, отже він знаходиться в діапазоні від 40, 5 до 162 мінімальних заробітних плат, установлені на момент розгляду справи судом. Спираючись на «Методику психологічного дослідження у справах щодо заподіяння моральних страждань особі та відшкодування моральної шкоди» вважаємо, що при розрахунку орієнтовного розміру відшкодування моральних страждань особі при виконанні судово-психологічних досліджень (експертиз) у випадках, передбачених ч.2 ст. 1167 ЦК, коли відшкодування моральної шкоди настає незалежно від вини органу державної влади, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, коефіцієнт fv має дорівнювати 1».

Висновок експерта може слугувати для суду орієнтиром у пізнанні глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностеи? позивачки або позбавлення її можливості і?х реалізаціі?, інших обставин, які мають істотне значення, зокрема и? можливого грошового еквівалента таких страждань.

Позивачка, як мати загиблого ОСОБА_2 , пережила страшну трагедію, вже довгий час переживає постіи?ні душевні страждання після смерті сина, втратила душевнии? спокіи?, весь час перебуває у стані постіи?ного напруження та стресу, суттєво порушились її нормальні життєві зв`язки, змушена докладати значних зусиль для організаціі? свого життя та його адаптація без існування сина.

Позивачка просила суд стягнути з ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" на свою користь моральну шкоду завдану їй смертю сина ОСОБА_2 , внаслідок нещасного випадку на виробництві, у розмірі 1 296000 гривень 00 копійок, без відрахування з цієї суми податку на доходи фізичних осіб та військового збору.

Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 жовтня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" на користь ОСОБА_1 моральну шкоду завдану їй смертю сина ОСОБА_2 , внаслідок нещасного випадку на виробництві в розмірі 1 296 000 гривень 00 копійок, без відрахування з цієї суми податку на доходи фізичних осіб та військового збору.

Стягнуто з ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" на користь держави судовий збір в розмірі 1211 гринень 20 копійок.

28.10.2024 до суду надійшла заява позивачки ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення суду у справі, в якій вона просить суд вирішити питання про розподіл судових витрат, стягнувши з відповідача на користь позивачки, в рахунок відшкодування судових витрат, 30000,00 грн., які підтверджуються договором між позивачкою ОСОБА_1 та АО "ТЕЙС" від 22.04.2024 № 22/04/24 про надання правової допомоги у справі № 211/3773/24 та Актом виконаних робіт № 1 від 24.10.2024.

Додатковим рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 листопада 2024 року стягнуто з ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" на користь ОСОБА_1 судові витрати на правову допомогу 30000 гривень 00 копійок.

В апеляційній скарзі відповідач ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" просить змінити рішення суду першої інстанції в частині визначеного судом до стягнення розміру моральної шкоди, зменшивши його до 400 000,00 грн. та змінити додаткове рішення в частині визначеного судом до стягнення розміру судових витрат на правову допомогу, зменшивши його до 5 000,00 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що визначений судом розмір розмір відшкодування моральної шкоди не відповідає вимогам розумності, виваженості, справедливості.

Суд першої інстанції при визначенні розміру моральної шкоди на рівні 1 296 000,00 грн. використав найвищий показник компенсації моральної шкоди, встановлений судовим експертом в експертному дослідженні, при цьому не мотивуючи таке своє рішення вимогами виваженості та розумності.

Відповідач вважає, що обрання бази в розрахунку розміру компенсації моральної шкоди відповідно до розміру мінімальних заробітних плат не відповідає сутності моральної шкоди як компенсації моральних втрат, адже така шкода не повязана з прямими фінансовими втратами позивачки, які можуть бути оцінені в грошових одиницях.

Відповідач зазначає, що нормами діючого законодавства України не встановлено критеріїв визначення моральної шкоди в грошовому еквіваленті, не встановлено як мінімального, так і максимального розміру моральної шкоди, про що свідчить аналіз судової практики.

На думку ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», розмір грошового відшкодування моральної шкоди має визначити суд у рішенні, а не судовий експерт за результатами експертного дослідження.

Крім того, розмір стягнених з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу є очевидно завищеним, належним чином не обгрунтованим та не доведеним, адже не є співмірним зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами, часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг.

При постановленні оскаржуваного додаткового рішення суд першої інстанції посилався на зміст договору № 22/04/24 про надання правової допомоги від 22.04.2024 року, укладеного між АО «ТЕЙС» та ОСОБА_1 , згідно умов якого АО «ТЕЙС» зобов?язується надати клієнту визначену цим договором правову допомогу, а клієнт зобов?язується оплачувати таку допомогу. Як визначено у п. 1.2 вказаного договору, правова допомога включає в себе: підготовку позовної заяви про стягнення моральної шкоди, внаслідок смерті сина та представлення інтересів клієнта в суді першої інстанції.

Таким чином, вказаним договором передбачені обсяги та види правової допомоги - підготовка позовної заяви та представництво інтересів ОСОБА_1 в суді першої інстанції.

На обгрунтування обсягу наданої правової допомоги до матеріалів справи було надано Акт виконаних робіт № 1 від 24.10.2023 року до договору № 22/04/24 про надання правової допомоги від 22.04.2024 року.

Згідно вказаного Акту вартість послуг, у відповідності вищевказаного договору, складає 30 000,00 грн.

Суд першої інстанції залишив без уваги доводи відповідача про те, що дата складання вказаного Акту - 23.10.2023 року, передує даті укладання Договору № 22/04/24 - 22.04.2024 року, що в свою чергу, ставить під сумнів фактичне укладення вказаного Акту на підтвердження надання послуг за вказаним Договором.

Також, відповідач під час розгляду справи в суді першої інстанції в клопотанні про зменшення розміру судових витрат зазначив, що вказаний Акт містить види правової допомоги, які виходять за межі змісту п. 1.2 Договору № 22/04/24.

На думку ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» з вказаних документів не вбачається, що судові витрати позивачки на професійну правничу допомогу були фактичними і неминучими, а їх розмір - обгрунтованим.

У відзиві на апеляційну скаргу, до яких додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, позивачка ОСОБА_1 , від імен та в інтересах якої діє адвокат Зеленяк Є.С., зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» - адвоката Тер-Товмасян Ю.Г., яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Зеленяка Є.С., який заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в ливарному дворі доменної печі № 8 доменного цеху №1 аглодоменного департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» стався нещасний випадок, який призвів до смерті ОСОБА_2 .

Загиблий ОСОБА_2 є сином позивачки ОСОБА_1 .

У відповідності до Акту №4 спеціального розслідування нещасного випадку від 25.03.2024 року встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2, в зміну, яка починається о 07 годині 00 хвилин та триває до 19 годин 00 хвилин, горновий (третій) доменного цеху № 1 ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» ОСОБА_2 о 06 години 30 хвилин прибув в побутовий корпус доменного цеху № 1 де перевдягнувся в спецодяг та відправився на робоче місце.

З 07 години 00 хвилин до 15 години 35 хвилин ОСОБА_2 виконував свої робочі обов`язки на лівому дворі доменної печі № 8 доменного цеху № 1.

О 15 години 35 хвилин, після закриття чергового випуску (№ 46000) чавуну на лівому ливарному дворі доменної печі №8, бригада горнових у складі ОСОБА_9 - горнового доменної печі (першого), ОСОБА_3 - горнового доменної печі (другого), ОСОБА_4 - горнового доменної печі (другого), ОСОБА_5 - горнового доменної печі (другого), ОСОБА_2 - горнового доменної печі (третього), виконувала горнові операції по прибиранню продуктів плавки та підготовці обладнання ливарного двору. В цей час ОСОБА_2 разом з ОСОБА_3 виконували роботи по заряджанню глиною машини закриття чавунної льотки (МЧ3Л).

О 16 годин 00 хвилин ОСОБА_3 взяв ключ-бирку у ОСОБА_6 та відправився до пульта керування щоб прогнати МЗЧЛ.

О 16 годин 10 хвилин ОСОБА_5 жестами дав команду ОСОБА_3 поставити гармату на льотку, в свою чергу ОСОБА_3 попередньо увімкнувши звукову попереджувальну сигналізацію та витримавши паузу увімкнув механізм пересування МЧЗЛ в результаті чого пересувна частина МЗЧЛ штовхнула ОСОБА_2 в жолоб з гарячим чавуном.

В момент початку руху МЗЧЛ ОСОБА_2 знаходився в небезпечній зоні, обличчям до носка МЧЗЛ та спиною до жолоба з гарячим чавуном, та не попадав в поле зору ОСОБА_3 , який знаходився в пультовій управління МЧЗЛ.

Побачивши що сталося, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 побігли до жолоба та витягли ОСОБА_2 , після чого ОСОБА_6 подзвонив старшому змінному майстру ОСОБА_7 , який викликав швидку допомогу та пішов її зустрічати, швидка допомога прибула на місце о 16 годині 20 хвилин.

Машиною швидкої допомоги ОСОБА_2 був доставлений до опікового відділення КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» КМР, де помер від отриманих травм.

У відповідності до п.5 цього Акту, основною причиною настання нещасного випадку зазначено: Технічна - Конструктивні недоліки, недосконалість, недостатня надійність засобів виробництва. Порушено вимоги п. 18 Розділу VII мінімальних вимог що безпеки та здоров`я на роботі у доменному виробництві. НПАОП 27.1-7.48-21 та п.9.18 розділу IX Правил безпеки у доменому виробництві НПАОП 27.1-1.02-97.

Також, визначено, як супутні причини настання нещасного випадку:

Організаційна: недодержання вимог законодавства про охорону праці під час виконання робіт підвищеної небезпеки та/або експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, на які видано відповідний дозвіл.

Порушено вимоги підпункту 3) пункту 4 розділу ІІ Положення про розробку інструкцій з охорони праці НПАОП 0.00-4.15-98, пункту 3.8 розділу 3 Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці НПАОП 0.00-4.12-05, пункту 5 розділу І Мінімальних вимог щодо безпеки та здоров`я на роботі у доменному виробництві НПАОП 27.1-7.48-21, пункту 3.7 та пункту 3.1 розділу III Правил безпеки доменному виробництві НПАОП 27.1-1.02-97, пункту 3.16. розділу 3 Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці НПАОП 0.00-4.12-05.

Технічна: недосконалість технологічного процесу, його невідповідність вимогам безпеки. Порушено вимоги пп.3.6 розділу ІІІ Правил безпеки у доменному виробництві.

Організаційна: невиконання посадових обов`язків, чим порушено вимоги пункту 3.1.32. та пункту 3.3.11.4. посадової інструкції старшого майстра основної виробничої дільниці (блоку печей) доменного цеху №1 аглодоменного департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» (ПІ 010.122.2.014) затверджену в.о. директором аглодоменного департаменту від 02.11.2016, пункту 3.2 та пункту 3.30.9. посадової інструкції старшого майстра (загальноцеховий персонал) доменного цеху №1 аглодоменного департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» (ПІ 010.23299.162) затверджену директором аглодоменного департаменту від 16.09.2016, пункту 3.1.4 посадової інструкції змінного майстра основної виробничої дільниці (печей) (експлуатація доменних печей) доменного цеху № 1 аглодоменного департаменту (П 010.122.2.003) затверджену директором аглодоменного департаменту від 19.12.2014.

Організаційна: невиконання вимог інструкцій з охорони праці (25.2), порушено вимоги пункту 3.10, пункту 3.2 Інструкції з охорони праці «Для горнового доменної печі доменного цеху № 1» (ОП.010.05.23), затвердженої директором департаменту з охорони промислової безпеки та екології від 23.03.2023.

Комісія за наслідками розслідування дійшла до висновку, про те що нещасний випадок зі смертельним наслідком визнано таким, що пов`язаний з виробництвом.

Також, встановлено осіб, працівників підприємства, які допустили порушення вимог законодавства з охорони та гігієни праці, що призвело до загибелі працівника - ОСОБА_2 .

Окрім того, комісією встановлено, що в ході розслідування виявлені недоліки та недотримання умов дії дозволів, а саме: не переглянута технологічна інструкція «Эксплуатация и обслуживание чугунных леток доменных печей доменного цеха N? 1 Система управления качеством И Д1-26-2019» при зміні технологічного процесу (умов роботи), а саме зменшення штатної кількості працівників на доменній печі № 8 доменного цеху № 1. Відсутні відомості в розділі «Вимоги безпеки під час роботи» інструкції з охорони праці для горнового доменної печі доменного цеху №1, затвердженої розпорядженням директора департаменту з охорони праці, промислової безпеки та екології від 23.03.2023 №94, про прийоми та методи безпечного виконання робіт та/або прийоми праці, які заборонено застосовувати, а саме: не зазначені принципи комунікації (сигнали, які подаються за допомогою рук) між горновими доменної печі, які застосовуються під час виконання робіт при закритті чавунної льотки. Не проведено навчання та перевірку знань начальнику доменного цеху № 1, заступнику начальника доменного цеху №1 з підготовки виробництва, заступнику начальника доменного цеху № 1 з технології, заступнику начальника доменного цеху № 1 з механоустаткування, заступнику начальника доменного цеху №1 електроустаткування, начальнику ділянки доменного цеху № 1, механіку доменного цеху №1, старшому майстру основного виробничого ділянки доменного цеху № 1, старшому майстру зміни доменного цеху №1, змінному майстру основного виробничого ділянки доменного цеху № 1, старшому майстру по ремонту устаткування доменного цеху № 1, майстру по ремонту устаткування доменного цеху № 1, 3 з питань охорони праці за нормативно-правовими актами з охорони праці, додержання яких входить до їхніх функціональних обов`язків, а саме по Мінімальним вимогам щодо безпеки та здоров`я на роботі у доменному виробництві та НПАОП 27.1-7.48-21. Допущено до роботи працівників, а саме: горновий доменної печі №6 доменного цеху №1 ОСОБА_6 та горновий доменної печі № 6 доменного цеху №1 Серебряков Владислав Вікторович, які не пройшли інструктаж з питань охорони праці при переводі з доменної печі № 6 на доменну піч № 8.

Відповідно до вимог статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», у зв`язку з настанням смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку, що було пов`язано з діяльністю суб`єкта господарювання, згідно наказу Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 29.11.2023 №260/ПС-ЗК, у період з 30.11.2023 по 08.12.2023, здійснено спробу проведення позапланового заходу із здійснення державного нагляду (контролю) у формі перевірки у ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» з питань додержання законодавства у сфері охорони праці та з питань додержання вимог Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15.03.2022 №2136-ІХ, про що складено Акт про неможливість проведення заходу державного контролю від 08.12.2023 №ПС/ДН/42223/0152/НД. Враховуючи даний факт, відповідно до статті 21 Закону України «Про охорону праці», створені перешкоди під час проведення посадовими особами Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці перевірки додержання вимог законодавства про охорону праці під час виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, на які видано дозвіл №0379.21.12 від 21 липня 2021 року та дозвіл №0311.22.12 від 05.04.2022 року, що є підставою для анулювання дозволів.

У відповідності до лікарського свідоцтва №1755 від 28.08.2023 року причиною смерті є опіковий шок та термічні опіки 90% тіла; нещасний випадок, пов`язаний з дією розжареного металу.

Судовим експертом було складено Висновок експертного дослідження від 29.05.2024 року (далі - Висновок експерта).

Згідно Висновку експерта (сторінка 10): «Можна зробити висновки, що подія смертельного травмування сина та наступні події спеціального розслідування, а також фактична залученість у події внаслідок того, що підекспертна продовжує працювати на комбінаті, на якому відбулось смертельне травмування на виробництві мали негативний стресогенний вплив помірної інтенсивності та суттєво погіршали фізичний й психологічний емоційний стан ОСОБА_1 в період після 24.08 2023 року. Проведення структурованого інтерв`ю дає підстави стверджувати, що ці події стали тригером та умовами для посилення негативних психоемоційних наслідків та розвитку посттравматичного стресового розладу та порушили плин та її життя.»; (сторінка 12) «У симптоматиці підекспертної переживання травми превалює симптоми повторного переживання, тобто присутні повторювані, нав`язливі негативні спогади про подію; повторювані негативні сни, пов`язані з подією; раптові негативні емоції та почуття, викликані «поверненням» (раптовим «провалом») в психотравмуючу подію; інтенсивний психологічний стрес при подіях, що нагадують чи символізують травму (середній рівень).»; (сторінка 21) «В актуальній ситуації поглиблюються наслідки психологічної травматизації внаслідок збігу обставин - ОСОБА_1 продовжує працювати на комбінаті, відбувалась постійна емоційна залученість в ситуацію спеціального розслідування, а також суб`єктивного сприймання проявів байдужості до ситуації ОСОБА_1 зі сторони значущих осіб. За даними медичного обстеження та лікування йде наявна патологія серцево-судинної системи, яка не була зафіксована до події травмування сина, і як наслідок до переживання психологічної травми, що стало хронічною, додалась життєва криза, спричинена частковою втратою життєвих перспектив та необхідністю серйозного лікування.

Виходячи з результатів аналізу вихідних даних та результатів безпосереднього психологічного дослідження було встановлено, що ситуація, яка досліджується за справою, має психологічно деструктивний характер для ОСОБА_1 , та призвела до значного ступеню змін у структурі її особистості, в емоційній сфері, у психофізіологічному стані.

За ступенем інтенсивності психічні (на моральному рівні) страждання оцінюються як значний ступінь психотравмувального впливу на свідомість ОСОБА_1 .

Означені моральні страждання знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з ситуацією, яка розглядається у даному дослідженні».

За наслідками аналізу експерт прийшов до наступних висновків:

1. У підекспертної особи ОСОБА_1 підтверджується психотравмувальний вплив ситуації, що розглядається в матеріалах підготовки до подання до суду і яка сталась внаслідок смертельного травмування її сина ОСОБА_2 на виробництві.

2. За умов ситуації, що досліджуються, особі ОСОБА_1 спричинені страждання (на моральному рівні), які, з урахуванням індивідуально-психологічних особливостей ОСОБА_1 , спричинили значні зміни у структурі її особистості, в емоційній сфері, у психофізіологічному стані. Криза, яка призвела до порушень у мотиваційно - ціннісному, психоемоційному та фізіологічному ОСОБА_8 , має потенційну можливість часткового відновлення попереднього рівня життєдіяльності та соціального функціонування. За ступенем інтенсивності психічні (на моральному рівні) страждання оцінюються як значний ступінь психотравмувального впливу на свідомість ОСОБА_1 .

3. Означені моральні страждання ОСОБА_1 знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з ситуацією, яка розглядається у даному досліджені, що підтверджується аналізом вихідних даних, результатами психологічного дослідження та опитуванням свідків, зокрема наявні негативні зміни в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, які виникли внаслідок впливу обставин спричинення смерті близькому родичу та емоційного залучення в ситуацію спеціального розслідування.

4. Орієнтовний еквівалент грошової компенсації завданої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , моральної шкоди в результаті ситуації, що досліджується за справою, розраховується за методикою «Психологічного дослідження у справах щодо заподіяння моральних страждань особі та відшкодування моральної шкоди» [реєстр N? 14.1.75] відповідно до визначеного набору значень і коефіцієнтів за формулою D = d * fv* і * с * (1 -fs).та в літерному позначенні складатиме матеріальний еквівалент в залежності від правової оцінки й використовуються позиції значень коефіцієнту fv та компенсації завданих позивачу моральних страждань, які у подальшому можуть бути судом оцінені у залежності від правової кваліфікації дій відповідача, отже він знаходиться в діапазоні від 40,5 до 162 мінімальних заробітних плат, установлені на момент розгляду справи судом. Спираючись на «Методику психологічного дослідження у справах щодо заподіяння моральних страждань особі та відшкодування моральної шкоди» вважаємо, що при розрахунку орієнтовного розміру відшкодування моральних страждань особі при виконанні судово-психологічних досліджень (експертиз) у випадках, передбачених ч.2 ст. 1167 ЦК, коли відшкодування моральної шкоди настає незалежно від вини органу державної влади, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, коефіцієнт fv має дорівнювати 1».

Ухвалюючи рішення про задоволення позову та покладаючи обов`язок з відшкодування моральної шкоди на відповідача, суд першої інстанції виходив із того, що нещасний випадок, внаслідок якого загинув ОСОБА_2 , стався під час його роботи на ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг", тому його матері - позивачці у справі ОСОБА_1 - має бути відшкодовано моральну шкоду на підставі статей 1167, 1168 ЦК України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині наявності підстав для стягнення з відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь позивачки ОСОБА_1 моральної шкоди, завданої смертю сина на виробництві, так як їх суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 16 ЦК України відшкодування моральної шкоди є способом захисту цивільних прав та інтересів судом.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно із ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.

Таким чином, ч. 1 ст. 1167 ЦК України встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв`язку та вини заподіювача.

Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові дружині, батькам усиновлювачам, дітям усиновленим, а також особам, які проживали з нею однією сім`єю, згідно ч.2 ст.1168 ЦК України.

Право кожного на належні, безпечні і здорові умови праці встановлено ч.4 ст.43 Конституції України.

Згідно частин 1, 3 ст. 13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Статтею 153 КЗпП України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Виходячи з аналізу зазначеної норми закону вбачається, що право на відшкодування моральної шкоди чоловікові, дружині, батькам, дітям, а також особам, які проживали з померлим однією сім`єю виникає у разі, якщо встановлено причинний зв`язок між смертю фізичної особи та ушкодженням здоров`я на виробництві.

Вказані підстави відповідальності ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» за моральну шкоду, спричинену внаслідок загибелі ОСОБА_2 , судом встановлені в повному обсязі.

Так, згідно Акту № 4 форми Н-1 від 22 березня 2004 року про нещасний випадок на виробництві, ІНФОРМАЦІЯ_2 в ливарному дворі доменної печі № 8 доменного цеху №1 аглодоменного департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» стався нещасний випадок, який призвів до смерті ОСОБА_2 .

Причинами нещасного випадку є: недосконалість, недостатня надійність засобів виробництва, недодержання вимог законодавства про охорону праці під час виконання робіт підвищеної небезпеки та/або експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, на які видано відповідний дозвіл, недосконалість технологічного процесу, його невідповідність вимогам безпеки, невиконання посадових обов`язків старшого майстра основної виробничої дільниці (блоку печей) доменного цеху №1 аглодоменного департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», старшого майстра (загальноцеховий персонал) доменного цеху №1 аглодоменного департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», змінного майстра основної виробничої дільниці (печей) (експлуатація доменних печей) доменного цеху № 1 аглодоменного департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», невиконання вимог інструкцій з охорони праці.

Вказаний нещасний випадок визнано таким, що пов`язаний з виробництвом.

Факт заподіяння моральної шкоди позивачці, у зв`язку з втратою близької людини, встановлений в судовому засіданні. Зокрема, позивачка ОСОБА_1 , у зв`язку із втратою сина переживає душевні та психологічні страждання, позбавлена можливості спілкування з рідною людиною та отримання від нього піклування, що тягне за собою порушення її нормальних життєвих зв`язків та докладення з її боку додаткових зусиль для організації свого життя.

Судом першої інстанції встановлений й причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою відповідача - втрата життєвих зв`язків позивачки з рідною людиною.

З огляду на вищезазначене, суд першої інстанції правильно визнав, що відповідач є особою, що несе відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди позивачці, що в апеляційному порядку не оскаржується.

Визначаючи розмір моральної шкоди у сумі 1 296000 гривень 00 копійок, суд виходив того, що сам факт загибелі ОСОБА_2 беззаперечно свідчить про те, що його мати відчуває від цього негативні наслідки морального та психологічного характеру. Мати втратила близьку людину, що призвело до порушення її нормальних життєвих зв`язків і потребує додаткових зусиль для організації свого життя. Позивачка позбавлена можливості матеріальноі?, емоційної та моральноі? підтримки сина у подальшому своєму житті та в старості, а відновити попередніи? стан життя позивачки неможливо.

При цьому, судом враховано висновки експерта щодо грошової компенсації моральноі? шкоди, завданоі? смертю сина, у розмірі 162 мінімальні заробітні плати, що становить 1 296 000 грн. (162 мзп Х 8000 грн.).

Колегія суддів не може повністю погодитись з такими висновками суду, так як їх суд першої інстанції дійшов без повного та всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені судом, у зв`язку з чим колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги щодо необґрунтованого розміру моральної шкоди, визначеного судом до стягнення з відповідача на користь позивачки.

Так, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України).

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Оскільки, нормативно-правовими актами України не встановлено розмір компенсації моральної шкоди, відшкодування якої здійснюється на підставі статей 1167, 1168 ЦК України, розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, визначається судом відповідно до наданих доказів та фактичних обставин справи.

Колегія суддів дійшла висновку, що розмір моральної шкоди, визначений судом до стягнення з відповідача на користь позивачки без повного урахування роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 р. (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин.

Так, смерть рідної людини, не відновлювана втрата, що безумовно спричиняє страждання та хвилювання.

Встановити ціну людського життя, повернути близьку людину неможливо. Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає, і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю особи.

Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду.

Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновлення стану потерпілого.

При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту.

Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості.

Позивачці завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях у зв`язку із втратою близької людини, порушенням її нормального способу життя, що потребує докладання додаткових зусиль для організації життя і побуту.

Суд першої інстанції зробив вірний висновок, що позивачці спричинено психологічні страждання.

Визначення розміру моральної шкоди є правовим питанням, яке вирішується судом.

Так, обсяг немайнових втрат потерпілого є відкритим, і в кожному конкретному випадку може бути доповнений обставиною, яка впливає на формування розміру грошового відшкодування цих втрат. Розмір відшкодування моральної шкоди перебуває у взаємозв`язку з фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнала потерпіла особа, а не із виключністю переліку та кількістю обставин, які суд має врахувати (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі № 477/874/19, провадження № 14-24цс21).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц визначено, що визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

При цьому, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях («Шевченко проти України», «Харук та інші проти України», «Скордіно проти Італії») і в Практичній інструкції по зверненню в ЄСПЛ від 28 березня 2007 року, затвердженій Головою ЄСПЛ на підставі ст. 32 Регламенту ЄСПЛ, посилається на те, що в справах про присудження морального відшкодування, суд має визначити розмір моральної шкоди з огляду на розміри присудження компенсації у подібних справах та об`єктивної оцінки психотравматичної ситуації.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року в справі №174/181/20 судом зазначено, що «Суди попередніх інстанцій, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (статті 76, 89 ЦПК України), правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які їх регулюють, врахували роз`яснення, викладені у пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», конкретні обставини, внаслідок яких настала смерть чоловіка ОСОБА_1, батька ОСОБА_2 та ОСОБА_3, сина ОСОБА_4, ступінь вини відповідача, який не забезпечив належних безпечних умов праці та контролю за їх дотриманням, характер, глибину і тривалість моральних страждань позивачів, родичів померлого та, з урахуванням вимог розумності і справедливості, дійшли обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивачів по 250 000,00 грн на користь кожного у рахунок відшкодування моральної шкоди».

У постанові Верховного Суду від 01 січня 2025 рокув справі № 279/6416/21судом зазначено, що «Врахувавши наведені вище вимоги закону, оцінивши характер та обсяг фізичних, душевних, психічних страждань перенесених ОСОБА_1, ОСОБА_2, які втратили дочку та ОСОБА_3, ОСОБА_4, які втратили мати, неможливість поновити попереднє становище внаслідок її загибелі, а також істотність вимушених змін у їх житті і наслідків, що настали та негативно позначилися на їх моральному стані, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, керуючись вимогами розумності, виваженості та справедливості, дійшов до обґрунтованого висновку про те, що розмір відшкодування моральної шкоди у розмірі 500 000,00 грн кожному із позивачів».

При цьому, у постанові Верховного Суду від 09 листопада 2022 року у справі № 372/1652/18 виснувано, що, навіть за відсутності у психолога процесуального статусу спеціаліста (частина перша статті 74 ЦПК) чи експерта (частина перша статті 72 ЦПК) висновок психолога може бути письмовим доказом (пункт 1 частини другої статті 76, частина перша статті 95 ЦПК), якщо містить дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, зокрема стосовно страждань потерпілих. Крім того, не можна констатувати, що суди попередніх інстанцій взяли до уваги нижчий рівень емоційних, психічних страждань позивачів, ніж той, який зазначили у відповідних висновках психологи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначає суд у рішенні, а не психолог у висновку. Висновок останнього може слугувати для судді орієнтиром у пізнанні глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, інших обставин, які мають істотне значення, зокрема й можливого грошового еквівалента таких страждань. Проте, розмір відповідного відшкодування незалежно від наявності висновку психолога.

У зв`язку з чим, колегія суддів вважає прийнятниим доводи апеляційної скарги відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» про те, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди має визначити суд у рішенні, а не судовий експерт за результатами експертного дослідження.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не дотримався засад розумності, виваженості та пропорційності у даній ситуації,у зв`язку з чим вважає за необхідне відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, змінити рішення суду в частині визначеного судом розміру моральної шкоди і зменшити її з 1 296 000,00 грн. до 400 000,00 грн., який відображає глибину та тривалість моральних страждань позивачки, є обґрунтованим та є ймовірною компенсацією втрат позивачки, з урахуванням вимог розумності і справедливості.

В іншій частині рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим, судом першої інстанці стягнуто з відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь держави судовий збір у сумі 1 211,20 грн, тобто у мінімальному розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір», а не у розмірі одного відсотка від оспорюваної суми (згідно ч.1, п.п. 1 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір`за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною-особою підприємцем, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб), у зв`язку з чим, колегія суддів не вбачає підстав для зміни рішення суду першої інстанції в цій частині, оскільки, особа, яка оскаржує судове рішення, не може потрапити в гірше тановище, порівняно із тим, що така особа досягнула в попередній інстанції в результаті своєї ж скарги (постанова Верховного Суду від 24 травня 2023 року у справі № 179/363/21).

Крім того, згідно ч. 7 ст. 141 ЦПК України, якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З огляду на те, що позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі положення п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», судові витрати понесені відповідачем ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на сплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 22 710,00 грн., тобто пропорційно до розміру задоволених вимог апеляційної скарги, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Ухвалюючи додаткове рішення суд, першої інстанції зазначив, що заявлений позивачкою ОСОБА_1 та підтверджений документально розмір витрат на професійну правничу допомогу є обґрунтованим, відповідає складності справи, наданим адвокатом послугам, часу витраченому ним на виконання відповідних робіт та надання послуг, обсягу таких послуг.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду, з огляду на наступне.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок спростування співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, фінансового стану обох сторін та інших обставин.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Схожі висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

У частині четвертій статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом у постановах від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 і від 11 листопада 2020 року у справі № 673/1123/15-ц, витрати за надану професійну правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги, позивачкою надано судуДоговір про надання правової допомоги№ 22/04/24 від 22.04.2024 року та Акт виконаних робіт № 1 від 24.10.2024 року, якими визначено, що загальна вартість послуг з надання професійної правничої допомоги складає 30 000,00 грн.

Отже, позивачкою ОСОБА_1 було надано всі належні та допустимі докази щодо підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу, що не спростовано у суді апеляційної інстанції.

Оскільки, пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких відносяться витрати на професійну правничу допомогу, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, позивачка ОСОБА_1 має право на відшкодування за рахунок відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» судових витрат, понесених нею на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції, у розмірі 9 000,00 грн., що є пропорційним до задоволених позовних вимог.

Разом з тим, з урахуванням складності справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності підготовки процесуальних документів та значимості таких дій у справі виходячи з її конкретних обставин, а також враховуючи клопотання відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» про зменшення розміру судових витрат, колегія суддів дійшла висновку про те, що критеріям розумності, співмірності та справедливості відповідають витрати позивачки на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції у розмірі 5 000,00 грн, а тому змінює додаткове рішення суду першої інстанції в цій частині.

В іншій частині додаткове рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, п. 1 ч. 1 ст. 376, ст.ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" - задовольнити.

Рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 жовтня 2024 року в частині розміру моральної шкоди, стягнутої з Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" на користь ОСОБА_1 , змінити, зменшивши цей розмір з 1 296 000 гривень 00 копійок до 400 000 (чотирьохсот тисяч) гривень 00 (нуль) копійок.

В іншій частині рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 жовтня 2024 року - залишити без змін.

Судові витрати понесені Публічним акціонерним товариством «АрселорМіттал Кривий Ріг» на сплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 22 710 (двадцять дві тисячі сімсот десять) гривень 00 (нуль) копійок, компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Додаткове рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 листопада 2024 року в частині розміру судових витрат на правову допомогу, стягнутих з Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" на користь ОСОБА_1 , змінити, зменшивши цей розмірі з 30 000,00 гривень до 5 000 (п`яти тисяч) гривень 00 (нуль) копійок.

В іншій частині додаткове рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 листопада 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19 лютого 2025 року.

Головуючий:

Судді: