Справа № 703/2348/24
УХВАЛА

18 лютого 2025 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді Биченка І.Я.,

за участю

секретаря судового засідання Харченко М.О.,

представника позивача адвоката Тарасенка А.Ю.,

представника відповідача адвоката Семенюк О.Г.,

провівши підготовче судове засіданні у залі суду у м. Сміла по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна об`єктом спільною сумісною власністю та поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача 1/2 частки коштів, отриманих від продажу автомобіля марки «БМВ» у розмірі 839100,00 грн.

Ухвалою суду від 20 травня 2024 року суд відкрив провадження у справі та постановив розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

20 червня 2024 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 , підписана його представником - адвокатом Семенюк О.Г., до ОСОБА_1 про визнання автомобіля марки «БМВ», моделі Х6, 2016 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , таким, що являвся особистою приватною власністю ОСОБА_2 , а також про визнання грошових коштів, отриманих від продажу вказаного автомобіля у сумі 49000 грн., особистою приватною власністю позивача за зустрічним позовом.

У зв`язку з недотриманням вимог ст. 175 ЦПК України, а також у зв`язку з недоплатою судового збору суд ухвалою від 18 грудня 2024 року залишив зустрічну позовну заяву без руху.

У наданий судом строк позивач за зустрічним позовом частково усунув недоліки позову, однак не доплатив судовий збір у визначеному судом розмірі, подав клопотання про зменшення розміру судового збору.

Суд ухвалою від 22 січня 2025 року відмовив ОСОБА_2 у задоволенні клопотання про зменшення ОСОБА_2 розміру судового збору та продовжив йому строк для усунення недоліків.

У встановлений судом строк ОСОБА_2 подав до суду квитанцію про сплату судового збору.

В підготовчому судовому засіданні представник позивача подав до суду уточнену позовну заяву в новій редакції, в якій фактично зменшив розмір позовних вимог та просив стягнути з відповідача 633856,50 грн. як компенсацію за 1/2 частини коштів, отриманих від продажу спірного автомобіля. Крім того, просив стягнути з відповідача понесені позивачем витрати на проведення судової автотоварознавчої експертизи. Решта вимог залишилась без змін.

В підготовче судове засідання з`явився представник позивача адвокат Тарасенко А.Ю. та представник відповідача адвокат Семенюк О.Г.

Суд поставив на обговорення питання щодо прийняття до розгляду зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 та уточненої позовної заяви ОСОБА_1 .

Представник позивача заперечував проти прийняття зустрічної позовної заяви до спільного розгляду з первісним позовом, оскільки, на його думку, ОСОБА_2 не належним чином виконав ухвалу суду про залишення позовної заяви без руху. Зазначив, що квитанція про сплату судового збору не містить всіх необхідних реквізитів, а тому не можна однозначно встановити в межах якої справи було сплачено відповідачем судовий збір. Крім того, у заяві від 29.01.2025 ОСОБА_2 зазначив, що окрім квитанції про доплату судового збору, він додає виправлену позовну заяву з додатками у 2-х екземплярах. Однак, будь-якої виправленої позовної заяви ним не надано. Щодо уточненої позовної заяви, то представник пояснив, що позивач фактично зменшила розмір позовних вимог, виходячи з вартості автомобіля, встановленої експертом під час проведення авто технічної експертизи. А тому стороною позивача було підготовлено позовну заяву в новій редакції із зменшеною сумою позовних вимог.

Представник відповідача просила прийняти зустрічну позовну заяву до розгляду та пояснила, що будь-які інші справи за участю ОСОБА_2 , окрім наведеної, в Смілянському міськрайонному суді Черкаської області відсутні, а тому подана ним квитанція є належним підтвердженням виконання ухвали суду. У заяві ОСОБА_2 від 29.01.2025 міститься описка щодо подання ним виправленої позовної заяви, у зв`язку з чим просила не враховувати її в цій частині. Не заперечувала проти прийняття до розгляду уточненої позовної заяви ОСОБА_1 із зменшеними позовними вимогами, вказала, що копію цієї заяви вона отримала від сторони позивача.

Суд, вирішуючи питання про прийняття зустрічної позовної заяви та уточненої позовної заяви до розгляду, приходить до наступного.

Відповідно до положень ч. 2, 3 ст. 193 ЦПК зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Оскільки ОСОБА_2 усунув визначені в ухвалі від 18 грудня 2024 року недоліки зустрічної позовної заяви, з урахуванням того, що, на думку суду, задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову, суд вважає, що первісний та зустрічний позови є взаємопов`язаними, оскільки виникають з одних правовідносин і їх спільний розгляд є доцільним.

При цьому, суд відхиляє посилання представника позивача на те, що квитанція про сплату ОСОБА_2 судового збору не є належним доказом в межах наведеної справи, оскільки сума сплаченого ним судового збору відповідає встановленій судом та вказані кошти зараховані до спеціального фонду державного бюджету України, що підтверджується відповідною випискою.

Крім того, за відомостями з автоматизованої системи документообігу суду, які також перебувають у вільному доступі, в Смілянському міськрайонному суді Черкаської області відсутні будь-які відкриті провадження за участю ОСОБА_2 . Вказана квитанція приєднана до обліково-статистичної картки по справі №703/2348/24, що виключає можливість її використання в іншій справі.

Щодо прийняття до розгляду уточненої позовної заяви ОСОБА_1 , то суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог частин першої та третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Підпунктами 1,2 частини другої статті 49 ЦПК України передбачено, що окрім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), а також вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Частиною третьою статті 49 ЦПК України передбачено, що позивач до закінчення підготовчого засідання має право змінити предмет або підстави позов шляхом подання письмової заяви.

У постанові у справі №911/2139/19 від 11 листопада 2020 року Верховний Суд зазначив, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому, в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об`єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 17 лютого 2023 року у справі № 902/560/20(902/301/21).

З аналізу поданої представником позивача уточненої позовної заяви у новій редакції у співвідношенні до первинно поданої позовної заяви убачається, що позивач фактично скористався наданими йому ст. 49 ЦПК України правом на зменшення позовних вимог з урахуванням проведеної експертизи. Однак вказану процесуальні дію він вчинив не шляхом звернення до суду із відповідною заявою, а шляхом редагування позовної заяви із внесенням до неї зменшеного розміру позовних вимог та мотивацією щодо їх зменшення.

Пред`явлення вимоги про відшкодування витрат на проведення експертизи не є новою вимогою, не змінює підстав і предмету позову, оскільки судові витрати є змінною величною, вони можуть виникати в процесі розгляду справи і підлягають розподілу в порядку ст. 141 ЦПК України під час ухвалення рішення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 13. 49, 141, 258-261 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Подальший розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 визнання майна об`єктом спільною сумісною власністю та поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності здійснювати з урахуванням зменшених позовних вимог, викладених в уточненій позовній заяві (в новій редакції) від 17.02.2025.

Прийняти до розгляду зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю.

Вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю об`єднати в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 визнання майна об`єктом спільною сумісною власністю та поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності.

Підготовче судове засідання відкласти на 09 годину 00 хвилин 10 березня 2025 року.

Встановити відповідачу за зустрічним позовом строк, який не може перевищувати п`ятнадцяти календарних днів з дня отримання ухвали, для подання відзиву на позовну заяву і всіх письмових доказів, висновків експертів і заяв свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, докази про що повинні бути приєднані до відзиву.

Встановити позивачу за зустрічним позовом строк, який не може перевищувати п`ять днів з дня отримання відзиву, для подання відповіді на відзив, а саме міркувань та аргументів щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень та мотивів їх визнання або відхилення, яка має бути одночасно направлена відповідачу.

Встановити відповідачу строк, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив, для подання заперечень, в яких повинні бути викладені пояснення, міркування та аргументи щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань і аргументів і мотиви їх визнання або відхилення.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту підписання.

Суддя: І.Я. Биченко