РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/85/23

Провадження № 2/293/19/2025

20 лютого 2025 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді Проценко Л.Й.

з участю секретаря судового засідання Ничипорук Н.А.

позивача/відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1

представника позивача/відповідача ОСОБА_2

відповідача/позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Черняхів цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , з участю третіх осіб на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_5 , Черняхівської селищної ради Житомирського району Житомирської області про скасування рішення та державної реєстрації земельної ділянки та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача,- ОСОБА_5 про скасування державної реєстрації земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст позовних вимог за первісним позовом

17.01.2023 ОСОБА_1 звернулась до Черняхівського районного суду Житомирської області з позовом до ОСОБА_3 , в якому просить скасувати рішення Черняхівської селищної ради Житомирської області від 26.12.2012 про затвердження технічної документації із землеустрою на земельну ділянку площею 0,1015 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:003:0326 та передачу її у власність, а також скасувати державну реєстрацію вказаної земельної ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Державному земельному кадастрі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що є власником 1/2 частини земельної ділянки в АДРЕСА_2 , що підтверджується відповідним договором купівлі-продажу від 25.04.2013. Власником іншої частини є ОСОБА_5 , що підтверджується вище зазначеним договором. Право власності на вказану земельну ділянку в позивача виникло відразу після державної реєстрації договору купівлі-продажу від 25.04.2013 року, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Земельній ділянці площею 0,0735 га, яка перебуває у власності позивача, був присвоєний кадастровий номер :03:003:0319, тобто вона була сформована і відомості щодо її реєстрації були внесені до Державного земельного кадастру 28.02.2013 року. Дані обставини підтверджуються відповіддю ГУ Держгеокадастру у Житомирській області від 13.12.2022 року за №Р-264/0-300/6-22.

Відповідач є власником суміжної земельної ділянки площею 0,1015 га, за адресою АДРЕСА_1 , з кадастровим номером :03:003:0326, яка була сформована і відомості щодо її реєстрації були внесені до Державного земельного кадастру 21.03.2013 року.

Згідно з відповіддю ГУ Держгеокадастру у Житомирській області від 13.12.2022 року за №Р-264/0-300/6-22 земельна ділянка площею 0,0735 га з кадастровим номером :03:003:0319, яка належить позивачу містить перетин меж з земельною ділянкою площею 0,1015 га з кадастровим номером :03:003:0326, яка належить відповідачу.

Позивач вважає, що таке накладення земельної ділянки відповідача порушує її право власності на земельну ділянку, оскільки вона не може облаштувати паркан навколо неї та використовувати її за цільовим призначенням.

Вказує, що намагалася вирішити проблему накладення земельних ділянок позасудовим шляхом, проте відповідач не вжила заходів щодо виправлення помилки, допущеної при передачі її земельної ділянки у власність. Відповідач не погоджується добровільно вирішити спір між ними, через що позивач змушена звернутися з цією заявою до суду.

ІІ. Короткий зміст позовних вимог за зустрічною позовною заявою

01.03.2023 адвокат Врублевський М.М., який діє в інтересах ОСОБА_3 на підставі ордеру на надання правничої правової допомоги серії АМ № 1020051 від 25.02.2023, подав до суду зустрічну позовну заяву, за змістом якої просить скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,0735 га за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :03:003:0319 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Державному земельному кадастрі.

В обґрунтування зустрічної позовної заяви зазначає, що ОСОБА_3 є власником 1/2 частини земельної ділянки, площею 0,1015 га в АДРЕСА_1 , з кадастровим номером 125655100:03:003:0326, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 17.12.2021. Зазначає, що право власності на цю земельну ділянку підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Відомості щодо реєстрації вказаної земельної ділянки були внесені до Державного земельного кадастру 21.03.2013.

Вказує, що в ОСОБА_1 є власником суміжної земельної ділянки, площею 0,0735 га за адресою: АДРЕСА_2 , з кадастровим номером :03:003:0319, відомості про яку були внесені до Державного земельного кадастру 28.02.2013.

Зазначає, що земельна ділянка з кадастровим номером 125655100:03:003:0326 дісталась ОСОБА_3 у спадок від батьків, які її придбали разом з будівлею 07.03.1987 року відповідно до договору купівлі продажу. Відповідно були погоджені межі земельних ділянок між сусідами та визначено порядок їх користування протягом тривалого часу. Вказує, що технічну документацію на вказану земельну ділянку розробляв батько позивачки - ОСОБА_6 в 2011 році і документація затверджена рішенням Черняхівської селищної ради Житомирської області 26.12.2012. У 2013 році дані земельної ділянки згідно закону були внесені до державного реєстру, тобто на період внесення до земельного кадастру уже була сформована ділянка та її межі. Разом з тим, відповідач ОСОБА_1 придбала земельну ділянку по АДРЕСА_2 відповідно до договору купівлі-продажу від 25.04.2013, тобто після того як межі земельних ділянок були визначені між співвласниками суміжних ділянок.

На думку позивача, при внесені відомостей до земельного кадастру були допущені помилки, і будь-яких прав відповідача позивач не порушила, оскільки після придбання ОСОБА_1 земельної ділянки з будівлею за адресою АДРЕСА_2 відповідач побудувала паркан по межі земельних ділянок, співвласником якої є позивач.

Позивач доводить, що накладення земельної ділянки відповідача порушує її право власності на земельну ділянку, оскільки відповідач намагається побудувати паркан на її земельній ділянці.

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що фактично під час формування земельної ділянки відповідача ОСОБА_1 не були враховані межі земельної ділянки позивача ОСОБА_3 , які склалися більше 30 років тому, просить скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,0735 га за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :03:003:0319 (т.1 а.с. 52-54)

ІІІ. Процесуальні дії по справі та позиції сторін

Ухвалою від 19.01.2023 суд відмовив у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про скасування державної реєстрації земельної ділянки, шляхом накладення заборони відповідачу ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії щодо відчуження земельної ділянки площею 0,1015 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:003:0326, а також облаштування навколо неї паркану (т.1 а.с.34-35).

Ухвалою від 23.01.2023 суд відкрив провадження в цивільній справі та призначив справу до розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначив на 14.02.2023.Також залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, - ОСОБА_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 (т.1а.с 36-37).

14.02.2023 розгляд справи не відбувся у зв`зку з оголошенням повітряної тривоги, про що має місце довідка, складена секретарем судового засідання (т.1 а.с.41).

Наступне судове засідання з розгляду справи суд призначив на 13.03.2023.

13.03.2023 розгляд справи не відбувся з підстав перебування головуючої судді Проценко Л.Й. в нарадчій кімнаті по справі №293/28/23, про що має місце довідка, складена секретарем судового засідання (т.1 а.с.73)

Наступне судове засідання з розгляду справи суд призначив на 21.03.2023.

21.03.2023 суд ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання у порядку ч.5 ст. 259 ЦПК України від 21.03.2023, продовжив строк підготовчого судового засідання на 30 днів та відклав розгляд справи на 19.04.2023.

21.03.2024 ухвалою суд постановив прийняти зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 з участю третьої особи ОСОБА_5 про скасування державної реєстрації земельної ділянкидо спільного розгляду з первісним позовом та об`єднати їх в одне провадження (т.1 а.с.93).

Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання у порядку ч.5 ст.259 ЦПК України, від 19.04.2023 суд постановив відкласти розгляд справи на 03.05.2023 за клопотанням представника відповідача (т.1 а.с.114).

03.05.2023 суд ухвалою задовольнив клопотання представника позивача Лугіна С.А. за первісним позовом про призначення судової земельно-технічної експертизи та призначив по справі судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручив експертам ТОВ «Центр будівельних та земельних експертиз» ( т.1 а.с. 137-138).

23.05.2023 суд ухвалою поновив провадження по справі з підствав розгляду клопотання судових експертів. Розгляд клопотання призначив у підготовче судове засідання на 12.06.2023 (т.1 а.с.189).

Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання у порядку ч.5 ст.259 ЦПК України, від 12.06.2023 суд постановив відкласти розгляд справи на 28.06.2023 (т.1 а.с.154).

28.06.2023 суд ухвалою постановив задовольнити частково клопотання судового експерта ТОВ «Центр будівельних та земельних експертиз» Свістунова І.С. та продовжити експертам строк проведення судової будівельно-технічної експертизи, призначеної у цивільній справі ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області від 03.05.2023, на строк понад 90 календарних днів.

Одночасно вказаною ухвалою приєднав до матеріалів справи копію відповіді Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області вих. № 89-6-0.221-2207/2-23 від 28.06.2023 та надав на дослідження судовому експерту ТОВ «Центр будівельних та земельних експертиз» Свістунову І.С. копію кадастрового плану зовнішніх меж земельної ділянки, наданої у власність гр. ОСОБА_7 . Провадження по справі № 293/85/23 постановив зупинити до отримання висновку експертизи (т.1 а.с.165-166).

Ухвалою від 11.12.2023 суд поновив провадження у справі №293/85/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , з участю третьої особи на стороні позивача ОСОБА_5 про скасування рішення та державної реєстрації земельної ділянки та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , з участю третьої особи ОСОБА_5 про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Підготовче судове засідання призначив на 11.01.2024.

Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання у порядку ч.5 ст.259 ЦПК України, від 11.01.2024 суд постановив відкласти розгляд справи на 05.02.2024 за клопотанням представника відповідача - адвоката Врублевського М.М. (т.1 а.с.229).

05.02.2024 суд ухвалою задовольнив клопотання представників сторін про відкладення розгляду справи. Підготовче судове засідання постановив відкласти на 13.02.2024.

Одночасно вказаною ухвалою залучив до участі по справі № 293/85/23 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, - Черняхівську селищну раду Житомирського району Житомирської області ( т.1 а.с.235).

Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання у порядку ч.5 ст.259 ЦПК України, від 13.02.2024 суд відклав розгляд справи на 18.03.2024 за клопотанням представника позивача та одночасно ухвалою від 13.02.2024 постановив витребувати у Черняхівської селищної ради Житомирського району Житомирської області копію заяви та додані до неї документи, на підставі яких Черняхівською селищною радою було винесено рішення від 14.09.2011 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та складання документу, що посвідчує право власності на земельну ділянку", виданого ОСОБА_6 (т.1 а.с.242, 243).

18.03.2024 розгляд справи не відбувся з підстав перебування головуючої судді Проценко Л.Й. в судовому засіданні з розгляду справи №276/357/24, про що має місце довідка, складена серкретарем судового засідання (т.2 а.с.4).

Наступне судове засідання з розгляду справи суд призначив на 16.04.2024.

16.04.2024 суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 11 год 00 кв. 16.05.2024 (т.2 а.с. 45).

Відповідно до ухвали від 07.05.2024суд задовольнив заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову, шляхом накладення заборони ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії щодо відчуження земельної ділянки площею 0,1015 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:003:0326, до постановлення рішення по справі №293/85/23 (т.2 а.с. 52-56).

Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання у порядку ч.5 ст.259 ЦПК України, від 16.05.2024 суд в судовому засідання оголосив перерву до 30.05.2024 (т.2 а.с.62).

Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання у порядку ч.5 ст.259 ЦПК України, від 30.05.2024 суд відклав розгляд справи на 13.06.2024 (т.2 а.с. 67).

Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання у порядку ч.5 ст.259 ЦПК України, від 13.06.2024 суд відклав розгляд справи на 25.07.2024 (т.2 а.с. 73).

Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання у порядку ч.5 ст.259 ЦПК України, від 25.07.2024 суд відклав розгляд справи на 04.09.2024 через винекнення технічних проблем, що унеможливили фіксацію судового засідання та проведення судового засідання в режимі відеоконференцз`язку (т.2 а.с. 87).

04.09.2024 розгляд справи не відбувся з підстав перебування головуючої судді у відрядженні (т. 2 а.с.89). Наступне судове засідання суд призначив на 11.09.2024.

Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання у порядку ч.5 ст.259 ЦПК України, від 11.09.2024 суд відклав розгляд справи на 09.10.2024 за клопотанням представника ОСОБА_3 (т.2 а.с. 91).

Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання у порядку ч.5 ст.259 ЦПК України, від 09.10.2024 суд відклав розгляд справи на 11.11.2024 для виклику експерта (т.2 а.с. 101).

Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання у порядку ч.5 ст.259 ЦПК України, від 11.11.2024 суд відклав розгляд справи на 05.12.2024 за клопотанням представника позивача (т.2 а.с. 108).

05.12.2024 розгляд справи не відбувся через відсутність енергопостачання, про що має місце довідка, складена секретарем судового засідання (т. 2 а.с.112). Наступне судове засідання суд призначив на 21.01.2025.

Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання у порядку ч.5 ст.259 ЦПК України, від 21.01.2025 суд відклав розгляд справи на 11.02.2025 за клопотанням представника відповідача (т.2 а.с. 119).

В судовому засіданні 11.02.2025 позивач ОСОБА_1 та її представник Лугіна С.А., який діє на підставі ордеру серії АМ № 1045738 від 14.02.2023, підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити, з підстав викладених в позовній заяві, а також стягнути з відповідачки ОСОБА_3 судові витрати на проведення експертизи. Позивач та її представник стверджували, що оскільки земельна ділянка ОСОБА_3 була сформована пізніше і межі земельної ділянки ОСОБА_1 при цьому враховані не були, тому державна реєстрація земельної ділянки площею 0,1015 га в АДРЕСА_1 , з кадастровим номером 125655100:03:003:0326, яка належить відповідачці, підлягає скасуванню. Зазначали, що пропонували відповідачці звернутись до уповноважених органів, з метою внесення виправлення в технічній документації, однак вона відмовилася мирно вирішити спір. З її боку не було будь-яких активних дій по вирішенню питання щодо внесення відповідних змін до земельного кадастру. Водночас, вказали на відсутність підстав для задоволення зустрічної позовної заяви, у зв`язку з чим в позові ОСОБА_3 просили відмовити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 за безпідставністю. Наполягала, що відомості про належну їй земельну ділянку внесено до Державного земельного кадастру правомірно, а тому відсутні підстави для задоволення позову. Наполягала на задоволенні її позовних вимог, заявлених за зустрічним позовом, з тих підстав, що земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 , знаходиться під будинком, збудованим 30 років, які перейшли їй у спадок від батька ОСОБА_6 , у зв`язку з чим вважає, що її земельна ділянка була сформована раніше.

В судове засіданні треті особи не з`явилися, хоча про дату час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Правом на надання письмових пояснень суду не скористались.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що є чоловіком позивачки ОСОБА_1 , з якою разом проживають за адресою: АДРЕСА_2 . За вказаною адресою знаходиться земельна ділянка, площею 0,0735 га, з кадастровим номером :03:003:0319 та будинок, право власності на які було зареєстровано за ОСОБА_1 та їх сином ОСОБА_5 25.04.2013 на підставі договору купівлі-продажу. Повідомив, що вказана земельна ділянка була сформована та зареєстрована за попереднім власником ОСОБА_9 , про що відомості були внесені до Державного земельного кадастру 28.02.2013. Вказані обставини йому відомі так як він діяв від імені ОСОБА_9 та займався виготовленням технічної документації на зазначену земельну ділянку. Майже в цей самий період на суміжній земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 гр. ОСОБА_6 (батьком відповідачки ОСОБА_3 ) були також вчинені дії для оформлення права власності на земельну ділянку за вказаною адресою. В подальшому виявилось, що під час формування земельної ділянки площею 0,1015 га з кадастровим номером :03:003:0326 не було враховано межі земельної ділянки площею 0,0735 га з кадастровим номером :03:003:0319, яка була сформована раніше. Пояснив, що з відповідачкою ОСОБА_3 та її чоловіком часто виникають конфлікти з приводу суміжної земельної ділянки зокрема, і щодо розташування паркану, внаслідок чого порушується право ОСОБА_1 на вільне володіння та користування вказаною земельною ділянкою.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_10 підтвердив, що під час формування земельної ділянки площею 0,1015 га з кадастровим номером :03:003:0326 не було враховано межі земельної ділянки площею 0,0735 га, з кадастровим номером :03:003:0319, яка була сформована раніше. Вказав, що реєстратор мав перевірити факт накладання земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0326 та відмовити у реєстрації вказаної земельної ділянки.

11.02.2025 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення, відклавши його ухвалення та оголошення на 20.02.2025 о 14 год 00 хв.

ІV. Фактичні обставини справи встановлені судом та докази на їх підтвердження.

Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідка, експерта, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 25.04.2013 та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_1 є власником 1/2 частини земельної ділянки в АДРЕСА_2 , площею 0,0735 га, кадастровий номер :03:003:0319 (т.1а.с.7,8)

Вказана земельна ділянка була сформована і відомості щодо її реєстрації були внесені до Державного земельного кадастру 28.02.2013 року на підставі документації із землеустрою, розробленої ПП «Терра Центр і К».

Дані обставини підтверджуються відповіддю ГУ Держгеокадастру у Житомирській області від 13.12.2022 року за №Р-264/0-300/6-22 (т.1а.с.10).

Згідно з рішенням Черняхівської селищної ради Житомирської області від 14.09.2011 року ОСОБА_6 був наданий дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж згаданої вище земельної ділянки в натурі площею 0,10 га (т.1а.с.15).

Також відповідно до рішення Черняхівської селищної ради Житомирської області від 26.12.2012 року ОСОБА_6 була затверджена технічна документація із землеустрою на земельну ділянку площею 0,1015 га (т.1а.с. 22).

Відповідач за первісним позовом - ОСОБА_3 успадкувала від свого батька ОСОБА_6 земельну ділянку, площею 0,1015 га в АДРЕСА_1 , з кадастровим номером 125655100:03:003:0326, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 17.12.2021, виданим Черняхівською державною нотаріальною конторою Житомирської області (т.1а.с. 66).

Право власності за ОСОБА_3 на цю земельну ділянку підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, номер запису: (т.1а.с. 66 зворот).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вказана земельна ділянка, площею 1,1015 га з кадастровим номером 125655100:03:003:0326, була зареєстрована 21.03.2013 за ОСОБА_6 , реєстраційний номер об"єкта нерухомого майна: 6 (т.1 а.с.62).

Згідно з відповіддю ГУ Держгеокадастру у Житомирській області від 13.12.2022 року за №Р-264/0-300/6-22 земельна ділянка площею 0,0735 га з кадастровим номером :03:003:0319, яка належить ОСОБА_1 містить перетин меж з земельною ділянкою площею 0,1015 га з кадастровим номером :03:003:0326, яка належить ОСОБА_3 (т.1а.с.10).

За даними висновку експертів ТОВ «Центр Будівельних та земельних експертиз» за результатами проведення комісійної судової земельно-технічної експертизи № 612/11-2023 від 27.11.2023 (т.2 а.с. 182-201) встановлено таке:

1. Земельна ділянка з кадастровим номером :03:003:0326 площею 0,1015 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка перебуває у власності ОСОБА_3 та земельна ділянка з кадастровим номером :03:003:0319 площею 0,0735 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , перебуває у власності ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , частково перетинаються в площині в результаті чого утворилась пляма накладання у розмірі 0,00326 га,(32,6 кв. м), що проходить по точках: 1-2-3-4-5-6-7-1, зі сторонами: 0,12м-18,88м-4,92 м-16,34м-0,94-40,27м-0,52м, як зображено на рисунку № 13 в дослідницькій частині висновку.

2. Встановити чітку (достеменну) причину із за якої відбулося накладання земельних ділянок із кадастровими номерами :03:003:0326 та :03:003:0319 не вбачається за можливе. При цьому враховуючи результати проведених досліджень по першому та третьому питанню, можливо припустити, що ймовірною передумовою, що призвела до накладання земельних меж земельних ділянок із кадастровими номерами: :03:003:0326 та :03:003:0319 може бути:

- не врахування меж земельної ділянки із кадастровим номером :03:003:0319 під час формування меж земельної ділянки із кадастровим номером :03:003:0326, оскільки згідно відміток про перевірку електронного документа та внесення до Державного земельного кадастру, відомості про земельну ділянку з кадастровим номером :03:003:0319 були внесені 28.02.2013, а про земельну ділянку з кадастровим номером :03:003:0326 внесені 21.03.2013, про що свідчать відповідні штампи на відповідній технічній документації із землеустрою;

- допущення технічної помилки на етапі формування технічної документації із землеустрою на одну із земельних ділянок або при внесенні даних до Державного земельного кадастру.

3. Межі земельної ділянки з кадастровим номером:

:03:003:0319, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 зміщені в південно-західному напрямку;

:03:003:0326, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 зміщені у північно-західному напрямку,

по відношенню до меж фактичного землекористування, тобто розташовані не вірно.

Одночасно за вказним висновком експерти звертають увагу, що встановити де були розташовані фактичні межі землекористування за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 на момент формування земельних ділянок з кадастровими номерами: :03:003:0319, :03:003:0326 та чи відповідають вони межам фактичного землекористування станом на дату проведення дослідження не вбачається за можливе.

V. Національне законодавство, що підлягає застосуванню, оцінка доказів та мотиви з яких виходить суд

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист її особистого немайнового або майнового права чи інтересу у суді.

Відповідно до ч.1 ст.21 ЦК України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Частиною третьою ст.152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, серед іншого і шляхом визнання прав та визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (ч.1 ст. 155 ЗК України).

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (частини перша - друга статті 321ЦК України).

У ЗК України закріплено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України (частина перша статті 153 ЗК України).

Згідно зі статтею 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Відповідно до статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій-сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.

У разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв`язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру.

Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Межі суміжних земельних ділянок приватної власності можуть бути змінені їх власниками без формування нових земельних ділянок за технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Відповідно до частини другої статті 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Згідно зі статтею 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Частинами першою-третьою статті 158 ЗК України встановлено, що земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування.

Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах території територіальних громад щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, обмежень у використанні земель та земельних сервітутів, додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органу місцевого самоврядування спір вирішується у судовому порядку (частина п`ята статті 158 ЗК України).

Виправлення помилок, допущених під час ведення Державного земельного кадастру, регламентовано ст. 37 Закону України «Про державний земельний кадастр», пунктами 138-161 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051 (зі змінами та доповненнями, надалі - Порядок №1051).

За змістом статті 37 Закону України «Про Державний земельний кадастр» у разі виявлення фізичною або юридичною особою у витязі, довідці з Державного земельного кадастру, викопіюванні з картографічних матеріалів Державного земельного кадастру технічної помилки (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), допущеної органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, заінтересована особа письмово повідомляє про це центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, який перевіряє відповідність відомостей Державного земельного кадастру інформації, що міститься в документах, які стали підставою для внесення цих відомостей. Якщо факт невідповідності підтверджено, орган, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, безоплатно виправляє допущену помилку в день надходження повідомлення та не пізніше наступного дня повідомляє про це заінтересованих осіб. Повідомлення про виявлення помилки може бути надіслано також в електронному вигляді з Державного аграрного реєстру через Єдиний портал адміністративних послуг, у тому числі через інтегровану з ним інформаційну систему центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

У разі виявлення технічної помилки, допущеної в записах Державного земельного кадастру органом, що здійснює його ведення, зазначений орган у п`ятиденний строк письмово повідомляє про це заінтересовану особу.

Виправлення технічних помилок, допущених у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок наявності технічних помилок у документах, на підставі яких були внесені такі відомості, здійснюється після виправлення помилок у зазначених документах.

Виправлення інших помилок, допущених у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок помилки у документації із землеустрою, оцінки земель, здійснюється після внесення змін до такої документації.

Виправлення помилок у відомостях про земельну ділянку може здійснюватися також на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) або матеріалів інвентаризації земель чи рішення суду.

Відповідно до пункту 138 Порядку № 1051, помилками у Державному земельному кадастрі є:

1) технічна помилка (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), допущена органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру;

2) технічна помилка (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), допущена не з вини органу, що здійснює ведення Державного земельного кадастру (в тому числі технічна помилка у документах, на підставі яких внесені відомості до Державного земельного кадастру);

3) помилка, допущена у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок помилки у документації із землеустрою та оцінки земель щодо визначення характеристик об`єктів Державного земельного кадастру в натурі (на місцевості) із порушенням (зміною) їх значень внутрішніх кутів та мір ліній між поворотними точками меж земельних ділянок та/або площі (в тому числі виявлена під час або після перенесення інформації про земельні ділянки з державного реєстру земель та відомостей про земельні ділянки та інші об`єкти Державного земельного кадастру, що містяться в документації із землеустрою та оцінки земель, затвердженій та переданій до 01 січня 2013 року до Державного фонду документації із землеустрою);

4) помилка, допущена у відомостях Державного земельного кадастру, внесених до нього з інших кадастрів та інформаційних систем у порядку інформаційної взаємодії;

5) технічна помилка, допущена у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок перенесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельну ділянку, яка не була зареєстрована в державному реєстрі земель;

6) помилка, допущена у відомостях Державного земельного кадастру під час державної реєстрації земельної ділянки;

7) помилка у застосуванні систем координат земельних ділянок (в тому числі помилка, що виникає під час перерахунку із однієї системи координат в іншу), які були сформовані до 01 січня 2013 року та відомості про які були перенесені до Державного земельного кадастру, та помилка у відомостях щодо місця розташування земельних ділянок (зміщення, розворот, віддзеркалювання) з урахуванням суміжних землеволодінь та землекористувань.

Отже, чинним законодавством встановлено порядок виправлення технічних помилок, зокрема, допущених під час визначення меж суміжних земельних ділянок.

Як встановлено судом, підставою для звернення ОСОБА_1 до суду слугував факт перетину такої земельної ділянки з ділянкою відповідача ОСОБА_3 , у зв`язку з наявними накладеннями, зумовленими допущеними помилками при виготовленні технічної документації на земельну ділянку ОСОБА_3 .

При цьому, позивач ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді не заперечувала проти усунення помилки шляхом внесення відповідних змін до Державного земельного кадастру, за умови здійснення таких виправлень відповідачем, що забезпечить дотримання її права на земельну ділянку в визначених розмірах, про що вона повідомила в судовому засіданні.

ОСОБА_3 не надано суду жодних доказів на підтвердження вжиття заходів направлених на позасудове врегулювання спору, зокрема, і щодо намагання виправити виявлену помилку в передбачений законом спосіб під час розгляду справи в суді.

Згідно із пунктом 4 розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державний земельний кадастр», у разі якщо після перенесення інформації про земельні ділянки з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру виявлені помилки у визначенні площ та/або меж земельних ділянок (розташування в межах земельної ділянки частини іншої земельної ділянки; невідповідність меж земельної ділянки, вказаних у Державному реєстрі земель, її дійсним межам; невідповідність площі земельної ділянки, вказаної у Державному реєстрі земель, її дійсній площі у зв`язку із зміною методів підрахунку (округлення); присвоєння декільком земельним ділянкам однакових кадастрових номерів), такі помилки за згодою власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності можуть бути виправлені на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або за матеріалами інвентаризації земель. Зміна меж земельної ділянки при виправленні вказаних помилок допускається за письмовим погодженням з особами, яким належить право власності (а щодо земель державної та комунальної власності - право користування) на суміжні земельні ділянки. Відсутність згоди власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності на виправлення вказаних помилок не є підставою для відмови у перенесенні відомостей про відповідну земельну ділянку до Державного земельного кадастру, надання відомостей про земельну ділянку з Державного земельного кадастру. Про виявлені помилки центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, письмово безоплатно повідомляє власників (користувачів) земельних ділянок.

Втім, у добровільному порядку відповідач ОСОБА_3 не звернулась до уповноваженого органу з метою виправлення технічних помилок, допущених під час визначення меж суміжних земельних ділянок, вважаючи порушеним своє право, внаслідок накладання земельної ділянки ОСОБА_1 на її земельну ділянку.

Крім іншого, судом встановлено, що технічну документацію на земельну ділянку ОСОБА_3 розробляв її попередній власник ОСОБА_6 . Згідно з рішенням Черняхівської селищної ради Житомирської області від 14.09.2011 року попередньому власнику був наданий дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж згаданої вище земельної ділянки в натурі площею 0,10 га.

Також відповідно до рішення Черняхівської селищної ради Житомирської області від 26.12.2012 року ОСОБА_6 була затверджена технічна документація із землеустрою на земельну ділянку площею 0,1015 га.

Встановлено, що земельна ділянка площею 0,0735 га з кадастровим номером :03:003:0319 була сформована на місяць раніше (28.02.2013) від земельної ділянки площею 0,1015 га з кадастровим номером :03:003:0326 та відомості щодо її реєстрації були внесені до Державного земельного кадастру відповідно раніше, ніж відомості щодо земельної ділянки відповідача (21.03.2013 року).

Суд погоджується з доводами представника позивача за первісним позовом, що за таких умов виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки відповідача в натурі, погодження її меж із суміжними землевласниками та наступне затвердження технічної документації із землеустрою мало б відбуватися з врахуванням вже існуючих меж земельної ділянки ОСОБА_1 для уникнення накладення меж на неї. Однак, такі дії щодо земельної ділянки відповідача були проведені без врахування вище вказаних умов, що призвело до порушення права власності на земельну ділянку ОСОБА_1 .

З 01 січня 2013 року у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про Державний земельний кадастр» державні акти на право власності чи право постійного користування земельною ділянкою не видаються, а право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» шляхом внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постанові Верховного Суду від 15 червня 2021 року у справі № 635/2555/16-ц (провадження № 61-2036св21).

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку, що в разі звернення з вимогами про визнання незаконним та скасування, зокрема, правового акта індивідуальної дії, виданого органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, встановленню та доведенню підлягають як обставини, що оскаржуваний акт суперечить актам цивільного законодавства (не відповідає законові), так і обставини, що цей акт порушує цивільні права або інтереси особи, яка звернулась із відповідними позовними вимогами, а метою захисту порушеного або оспорюваного права є відповідні наслідки у вигляді відновлення порушеного права або охоронюваного інтересу саме особи, яка звернулась за їх захистом.

Наведений висновок щодо застосування норм права викладено у постановах Верховного Суду від 20 серпня 2019 року у справі № 911/714/18, від 13 жовтня 2020 року у справі № 911/1413/19 та від 26 серпня 2021 року у справі № 924/949/20.

Отже, ефективним способом захисту порушеного права власності на земельну ділянку позивача ОСОБА_1 буде скасування рішення Черняхівської селищної ради Житомирської області від 26.12.2012 року, на підставі якого попередньому власнику земельної ділянки, яка нині належить відповідачу, була затверджена технічна документація із землеустрою на земельну ділянку площею 0,1015 га за адресою АДРЕСА_1 , з кадастровим номером :03:003:0326, з відповідним вилученням відомостей про неї з Державного земельного кадастру шляхом скасуванням державної реєстрації відповідних прав на земельну ділянку.

Такий спосіб захисту порушеного права відповідає ст.26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"( у редакції закону від 12.05.2022 №2255-IX), який є спеціальним.

Так, ч.3 ст. 26 вказаного закону визначено, зокрема, що у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав, що здійснюється державним реєстратором .

Матеріалами справи підтверджено, що фактично під час формування земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0326 площею 0,1015 га за адресою АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 не було враховано межі земельної ділянки площею 0,0735 га з кадастровим номером :03:003:0319 за адресою АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_1 , що й спричинило порушення права власності позивача.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, рішення від 10 лютого 2010 року).

У контексті вказаної практики суд вважає наведене обґрунтування цього рішення достатнім.

Вирішуючи даний спір, суд надавши належну оцінку зібраним у справі доказам та встановленим на їх підставі обставинам, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про скасування рішення Черняхівської селищної ради від 26.12.2012 про затвердження технічної документації із землеустрою на земельну ділянку площею 0,1015 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:003:0326 та передачу її у власність та скасування державної реєстрації вказаної земельної ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Державному земельному кадастрі, у зв`язку з чим задовольняє їх у повному обсязі.

Разом з тим, з урахуванням викладеного, суд не знайшов підстав для задоволення зустрічних поховних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації земельної ділянки площею 0,0735 га, з кадастровим номером :03:003:0319, а тому відмовляє в їх задоволенні.

VІ. Розподіл судових витрат

У відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 6 ст. 141 ЦПК України визначено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зважаючи на те, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені в повному обсязі та вона звільнена від сплати судового збору на підставі п.9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», суд стягує на користь держави судові витрати з відповідача ОСОБА_3 у розмірі 2147,20 гривень (за дві позовні вимоги).

Також стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 підлягають понесені витрати за проведення судової земельно-технічної експертизи у розмірі 3584 (три тисячі п`ятсот вісімдесят чотири) гривні 70 копійок

Керуючись ст.ст. 4,13, 141, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , з участю третіх осіб на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_5 , Черняхівської селищної ради Житомирського району Житомирської області, про скасування рішення та державної реєстрації земельної ділянки задовольнити повністю.

Скасувати рішення Черняхівської селищної ради Житомирської області від 26.12.2012 про затвердження технічної документації із землеустрою на земельну ділянку площею 0,1015 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:003:0326 та передачу її у власність.

Скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,1015 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:003:0326 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Державному земельному кадастрі.

У задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_5 , про скасування державної реєстрації земельної ділянки відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 2147,20 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 3584 (три тисячі п`ятсот вісімдесят чотири) гривні 70 копійок витрат за проведення судової земельно-технічної експертизи.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Повне рішення ухвалено та проголошено 20.02.2025

Головуюча суддя Людмила ПРОЦЕНКО