Справа № 502/1160/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2025 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Масленикова О.А.

за участю:

секретаря судового засідання Скрипкіної А.Ю.

в режимі відеоконференції:

представника позивача Гермаша С.М.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом

Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія»

до

ОСОБА_2

про стягнення грошових коштів в порядку регресу

В С Т А Н О В И В :

03.08.2020 року ПАТ Українська пожежно-страхова компанія» звернулося до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить суд стягнути з ОСОБА_1 страхове відшкодування за завдані збитки в порядку регресу у розмірі 135000 грн., та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.

В обґрунтування заявленого позову представник позивача посилається на те, що 03.08.2020 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_1 було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/8175530.

У відповідності до умов вказаного Полісу страхування Позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «ВАЗ» державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 » сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам.

Позивач зазначає, що 04.01.2021 року приблизно о 18 год. 50 хв., в с. Станційне по вул. Болградське шосе, ОСОБА_1 керуючи автомобілем «ВАЗ» державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_3 .

Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_3 від отриманих травм загинула на місці пригоди.

Відповідно до Вироку Одеського апеляційного суду від 01.12.2023 року, Відповідачем були порушені Правила дорожнього руху, чим останній скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 286 та ст. 135 КК України.

Потерпіла, ОСОБА_4 звернулася до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом № АР/8175530 від 03.08.2020 року.

Так, на підставі страхового акту №ОЦ/028/000/21/0002 від 10.01.2024 року потерпілому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмір: 135 000 (сто тридцять п`ять тисяч) грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням №162225149 від 03.01.2024 року.

Таким чином, загальний розмір виплаченого Позивачем страхового відшкодування за Полісом № АР/8175530 від 03.08.2020 року потерпілому, склав: 135 000 (сто тридцять п`ять тисяч) грн. 00 коп.

Як вбачається з Вироку Одеського апеляційного суду від 01.12.2023 року, Відповідач керуючи автомобілем «ВАЗ» державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_3 , після чого самовільно залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.

Право регресної вимоги виникло у позивача з моменту виплати страхового відшкодування в повному обсязі, тобто з 3 січня 2024 року, що підтверджується платіжним дорученням №162225149 від 03.01.2024 року.

З метою досудового врегулювання спору Відповідачеві було направлено Претензією про відшкодування збитків в порядку регресу.

Ніяких дій зі сторони Відповідача щодо погашення заборгованості в добровільному порядку проведено не було, а відтак, Позивач змушений звертатись до суду за захистом свої прав та законних інтересів у спосіб, який передбачений нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ЦК України (п.8 ч.2 ст.16), що узгоджується з умовами договору (Полісу) обов`язкового страхування цивільноправової відповідальності № АР/8175530 від 03.08.2020 року.

Наведені вище обставини стали підставою для звернення до суду із даним позовом.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву за якою просив розглянути справу за його відсутності, вважає, що зібрані матеріали є достатніми задля об`єктивного та всебічного розгляду справи, тому позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні, в режимі відео конференції позовні вимоги не визнав, та зазначив, що страховий поліс він укладав з позивачем у 2020 р. перед ДТП. Страхова компанія його ні про що не повідомляла та не зв`язувалася. Тільки після сплати вищевказаної суми йому подзвонили та запропонували сплатити заборгованість. З позовом він не згоден, оскільки відсутнє рішення суду про відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

Дослідивши позовну заяву та докази по справі, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

04.02.2021 р. ОСОБА_4 звернулася до ПрАТ УПСК з завою про страхове відшкодування у розмірі 260000 грн., через те, що 04.01.2021 р. ОСОБА_1 збив на смерть її чоловіка ОСОБА_3 . Відповідні заяви від 27.02.2021 р., 23.02.2021 р., 28.02.2021 р. до ПрАТ УПСК надійшли від ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Вироком Одеського апеляційного суду від 01.12.2023 р. по справі № 946/2556/21, ОСОБА_1 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк шість років, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України.

05.01.2024 р. між ОСОБА_4 та ПрАТ УПСК було укладено угоду про припинення зобов`язання за угодою сторін, за яким останній повинен сплатити ОСОБА_4 135000 грн.

На підставі страхового акту № ОЦ/028/000/21/0002 від 09.01.2024 р. ОСОБА_4 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі: 135000 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №162225234 від 10.01.2024 року.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ч.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Підпунктом «в» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

Необхідно зазначити, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, а відтак на підставі ч.2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

З огляду на викладене в розумінні ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.1166, 1187, 1191 ЦК України, у відповідача виникло зобов`язання відшкодувати позивачу завдані збитки в порядку регресу в розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування.

Відповідно до ч. 6 ст. 261 Цивільного кодексу України, за регресним зобов`язанням перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання.

Право регресної вимоги виникло у ПАТ «УПСК» з моменту виплати страхового відшкодування в повному обсязі, тобто 10.01.2024 року, що стверджується платіжним дорученням №162225234 від 02.03.2020 року.

Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно положень ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За приписами ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до вимог ст. 1192 Цивільного кодексу України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до п. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Зі сторони відповідача не було вчинено жодних дій для відшкодування завданих збитків, а тому після проведення виплати ОСОБА_4 у позивача виникло право зворотної вимоги до відповідача.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вимоги ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір в сумі 2422, 40 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 16, 1191 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» /чинним, на час виникнення спірних правовідносин/, ст. ст. 6-13, 81, 89, 133, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів в порядку регресу задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , що зареєстрований за адресою, АДРЕСА_1 , на користь Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 40, ЄДРПОУ 20602 грн в порядку регресу, які перерахувати за такими реквізитами: р/р: НОМЕР_3 в АТ «Ощадбанк», , МФО: 322669.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , що зареєстрований за адресою, АДРЕСА_1 , на користь Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 40, ) 2422,40 грн судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 20.02.2025 р.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников