Справа № 525/1237/24
Київський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Вітюка Р.В.,
за участю секретаря судового засідання Соломоновій К.О.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" (попередня назва Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна") до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
Короткий зміст заявлених вимог
Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" (попередня назва Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна") (далі Товариство) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі до ОСОБА_1 ), в якому просить стягнути заборгованість за договором у розмірі 51 181,18 грн. Також просить стягнути судовий збір в сумі 2 422,20 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн.
Позовна заява мотивована тим, що позивач отримав права вимоги до відповідача відповідно до договору факторингу за договором споживчого кредиту № 6937889 від 06.08.2023, зобов`язання за якими відповідач належним чином не виконував, у зв`язку з чим у нього є заборгованість перед новим кредитором.
Виклад позиції відповідача
Відповідач правом на подачу відзиву не скористався.
Процесуальні дії у справі
Київський районний суд м. Харкова ухвалою від 08.11.2024 відкрив спрощене позовне провадження та призначив судове засідання 05.12.2024.
Розгляд справи неодноразово відкладався у зв`язку із задоволенням клопотання позивача про витребування доказів та отримання відповідних документів.
08.01.2025 до суду від представника позивача надійшла заява про зміну назви учасника справи.
Суд ухвалою від 10.01.2025 задовольнив клопотання представника позивача та витребував у АТ КБ "ПРИВАТБАНК" інформації щодо підтвердження факту належності картки НОМЕР_1 ОСОБА_1 , а також підтвердження факту зарахування коштів 06.08.2023 на вказану платіжну картку.
Указана інформація надійшла до суду 07.02.2025.
Розгляд справи було відкладено до 20.02.2025.
20.02.2025 суд згідно зі статтею 281 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими главою 11 ЦПК України.
Судовий розгляд справи здійснювався без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу через неявку в судове засідання всіх учасників справи (частина друга статті 247 ЦПК України).
Фактичні обставини, встановлені судом
06.08.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "АВЕНТУС Україна" і ОСОБА_1 уклали договір про надання споживчого кредиту № 6937889, відповідно до умов якого відповідачці було надано кредит у сумі 5 000,00 грн строком на 360 днів, зі сплатою відсотків кожні 30 днів та стандартною процентною ставкою 1,99 % в день (пункти 1.3., 1.4., 1.5.). Указаний договір підписаний споживачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором А1792 06.08.2023.
09.08.2023Товариство з обмеженою відповідальністю "АВЕНТУС Україна" і ОСОБА_1 уклали додаткову угоду до договору про надання споживчого кредиту № 6937889, згідно з якою домовились збільшити суму кредиту на 10 000,00 грн і виклали п. 1.3. договору у новій редакції: "1.3. сума кредиту (загальний розмір) складає: 15 000,00 грн" (пункт 1).Указана додаткова угода підписана споживачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором А9549 09.08.2023.
Товариство з обмеженою відповідальністю "АВЕНТУС Україна" зобов`язання за договором виконало та надало відповідачу кредит в сумі 15 000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_2 , що підтверджується повідомленнями Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕЙТЕК УКРАЇНА" про перерахування коштів.
Згідно з карткою обліку договору № 6937889 від 06.08.2023 основна заборгованість ОСОБА_1 складає 15 000,00 грн.
Крім того, відповідно до листа № 20.1.0.0.0/7-250122/6034-БТ від 20.11.2024, виданого АТ КБ "ПриватБанк" 06.08.2023 здійснено переказ коштів на суму 5 000,00 грн на картку № НОМЕР_2 .
27.05.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "АВЕНТУС Україна" та позивач уклали договір факторингу № 27.05/24-Ф, згідно з яким позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги щодо осіб, які були боржниками Товариства з обмеженою відповідальністю "АВЕНТУС Україна", включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 6937889 від 06.08.2023.
Відповідно до витягу з реєстру боржників за кредитними договорами позивач набуває право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 6937889 від 06.08.2023 в загальному розмірі 35 997,58 грн (основна сума боргу 12 716,40 грн, відсотки 23 281,18 грн).
Позивач нарахував проценти у розмірі 15 183,60 грн за 60 календарних днів (27.05.2024 25.07.01.2024) в межах строку договору відповідно до такого: 12 716,40 грн * 1,99% = 253,06 грн * 60 календарних днів = 15 183,60 грн.
Відповідач має заборгованість 51 181,18 грн, яка складається з: 12 716,40 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 38 38 464,78 грн сума заборгованості за відсотками.
Позивач змінив найменування з Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал", що підтверджується рішенням учасника товариства № 251124/1 від 25.11.2024.
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права
Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (пункт 1 частини першої статті 512, стаття 514 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
У зв`язку з укладенням договору відступлення права вимоги позивач набув право вимоги за кредитним договором № 6937889 від 06.08.2023.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач уклав кредитний договір шляхом підписання за допомогою одноразового ідентифікатора. Наведене вказує на те, що сторони досягли згоди щодо істотних умов договору.
Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).
Товариство виконало взяті на себе зобов`язання за кредитним договором своєчасно та повністю, надавши відповідачу кредит, однак відповідач в порушення ст. 509, 525, 1048, 1049, 1054 ЦК України та умов договору зобов`язання належним чином не виконував, внаслідок чого в останнього перед позивачем утворилась заборгованість.
У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором (див. постанову Верховного Суду від 30.11.2022 у справі № 334/3056/15).
При цьому, як зазначено у постанові Верховного Суду від 08.06.2022 № 913/618/21, у справі про стягнення заборгованості, доказувати факт здійснення відповідачем оплати, заявленої позивачем до стягнення, має саме відповідач, а не позивач.
Позивач довів, що у зв`язку з неповерненням кредитних коштів у відповідача виникла заборгованість у розмірі 51 181,18 грн, яку відповідач має сплатити позивачу, як новому кредитору. А тому вимога про стягнення з відповідача вказаної заборгованості є обґрунтованою.
Судові витрати
Позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідача судовий збір та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 2 422,40 грн і 10 000, відповідно.
Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачена сума судового збору у розмірі 2 422,40 грн.
Щодо вимог про стягнення витрат на професійну правову допомогу
Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Позивач на підтвердження розміру понесених витрат на правничу допомогу до позовної заяви додав (в копіях):
- договір про надання правової допомоги № 26/08-2024 від 26.08.2024;
- рахунок-фактуру за надання правової допомоги до договору про надання правової допомоги № 26/08-2024 від 26.08.2024;
- акт приймання-передавання виконаних робіт до договору про надання правової допомоги № 26/08-2024 від 26.08.2024, відповідно до якого надано такі послуги: зустріч адвоката і клієнта 1 000,00 грн, аналіз практики 1 000,00 грн, оформлення додатків до позовної заяви 3 000,00 грн, підготовка позовної заяви 4 000,00 грн, підготовка адвоката до судових засідань 1 000,00 грн.
Правила розподілу судових витрат унормовано статтею 141 ЦПК України.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами третьою - п`ятою та дев`ятою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами третьою п`ятою, дев`ятою статті 141 ЦПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Суд враховує, що розмір заявлених позивачем витрат на правничу допомогу є непропорційним до предмету спору. Позивач заявив до стягнення 51 181,18 грн, а витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн, тобто майже ніж 20 % від суми позову. При цьому справа, що розглядається не є складною (предметом є стягнення кредитної заборгованості, яка не потребує формування складної правової позиції). А тому заявлена до стягнення сума витрат на правову допомогу визнається судом непропорційною до предмету спору, що, враховуючи дані, конкретні обставини справи, є підставою для часткової відмови у задоволенні таких вимог (5 000 грн), а до стягнення підлягає сума у розмірі 5 000 грн.
Керуючись статтями 2, 4, 13, 19, 76 81, 141, 263 265, 280 282 ЦПК України, суд
1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
3.ЗаявуТовариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" про відшкодування витрат на правову допомогу задовольнити частково.
У решті заяви відмовити.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем у встановленому порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне судове рішення складено та підписано 20.02.2025.
Суддя Роман ВІТЮК