Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/323/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.02.2025 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого-судді Трагнюк В.Р., за участю секретаря судового засідання Конар В.М., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту, треті особи: ОСОБА_2 , Орган опіки та піклування Виноградівської міської ради Закарпатської області,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту, третя особа: Орган опіки та піклування Виноградівської міської ради Закарпатської області.

Позовні вимоги мотивує тим, що 26 липня 2024 року рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області (судова справа № 299/3551/24) шлюб між сторонами по справі розірвано, визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 разом з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та залишено на самостійному утриманні, вихованні батька.

Позивач зазначає, що після розлучення відповідач ОСОБА_2 зовсім не цікавиться розвитком сина, син перебуває на повному майновому утриманні батька, який ним опікується та забезпечує його належне проживання та виховання.

Позивач вказує, що вимушений звернутися в суд із даним позовом з метою захисту його та дитини прав, оскільки йому необхідно здійснювати заходи щодо лікування та оздоровлення дитини, безперешкодного переміщення з дитиною по країні, можливу зміну місця мешкання та розвитку в безпечних умовах.

Позивач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги просить задоволити.

Відповідач у судове засідання не з"явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає.

Представник третьої особи у судове засідання не з"явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Суд встановив такі факти, і відповідні їм правовідносини.

Суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні (пункт 2 частини 1 статті 315 ЦПК України).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Судом встановлено наступне.

26 липня 2024 року рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області, справа № 299/3551/24, шлюб сторонами по справі розірвано та визначено місце проживання малолітньої дитини: (позивача сина) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 та залишено на самостійному утриманні, вихованні батька. (а.с.9-11).

Син сторін перебуває на повному майновому утриманні батька, який ним опікується та забезпечує його належне проживання та виховання, що стверджується висновком органу опіки та піклуваннія Виноградівської міської ради Закарпатської області №02.1-15/3640 (а.с.17-19).

Обставини самостійного виховання, які встановлені в рішенні Виноградівського районного суду Закарпатської області від 26.07.2024 року не підлягають доказуванню (а.с.9-11).

Судом встановлено, що дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває під опікою батька (позивача по справі) ОСОБА_1 .

Заявник повністю опікується інтересами і потребами свого сина, піклується про нього, займається його вихованням та слідкує за його розвитком та здоров`ям, а також повністю утримує дитину, оскільки мати дитини усунулась від участі в їх матеріальному забезпеченні, зазначені обставини підтверджуються також позитивною характеристикою на ОСОБА_1 та актом обстеження матеріально побутових умов від 27.01.2025 року за адресою АДРЕСА_1 (а.с.28-29).

Фактично заявник є одиноким батьком, що самостійно виховує та утримує малолітню дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановлення факту самостійного виховання та утримання малолітньої дитини необхідно для захисту прав та інтересів дитини.

Надаючи правову оцінку доводам позивача, у контексті з поданими ним доказами, суд приймає до уваги наступні норми права та наводить мотиви їх застосування.

Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У відповідності до вимог ст. ст. 315, 319 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення фактів від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, у випадках коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч.8 ст.7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно положень ч.1 ст.154 Сімейного кодексу України батьки мають право на самозахист своєї дитини, повнолітніх дочки та сина.

Позивач має повну можливість забезпечити дитині належні умови проживання, повною мірою займатися вихованням дитини, дати освіту та добробут.

У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. У даній ситуації проживання дитини саме з батьком є для неї більш прийнятним, оскільки в батька більше емоційно-вольової мотивації, можливостей та часу приділяти дитині увагу.

Ухвалюючи рішення в справі «М.С. проти України» від 11.07.2017 р. (заява №2091/13), Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати, що у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі.

З вищенаведеного вбачається, що факт, який просить встановити заявник, є юридичним, оскільки від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявника та можливість безперешкодної реалізації його особистих прав. Встановлення факту перебування дитини на особистому вихованні і утриманні заявника потрібно з метою захисту прав та інтересів його дитини та прав заявника як батька. Чинним законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, він не пов`язаний з вирішенням спору про право та встановлення його іншим шляхом неможливе.

У зв`язку із вищенаведеним заявлені вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись 10, 12, 13, 18, 81, 206, 259, 263-265, 315, 316, 318-319 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задоволити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , самостійно виховує та утримує свого малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 19.02.2025 року.

ГоловуючийВ. Р. Трагнюк