Провадження №22-ц/824/205/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 08 червня 2023 року у справі за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» звернулось до суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що за адресою: АДРЕСА_1 проживає відповідачка, яка є споживачем послуг з централізованого опалення та/або постачання гарячої води. Проте відповідачка своєчасно не сплачує кошти за спожиті послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, внаслідок чого у останньої утворилася заборгованість, яка станом на 01.08.2021 року складає 56 431, 21 грн. ( з яких заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 41 646, 19 грн., заборгованість за послуги з постачання гарячої води у розмірі 14 785, 32 грн.).

Крім того позивач на підставі Договору про відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018 року, укладеного між ПАТ «Київенерго» та КП (КМДА) «Київтеплоенерго», прийняв право вимоги до відповідача з оплати спожитих до 01.05.2018 року послуг з централізованого опалення та/або з централізованого постачання гарячої води у розмірі 41063, 48 грн. Отже, всього підлягає стягненню сума 97494, 99 грн.

08.11.2022 на адресу суду від Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» надійшла позовна заява в новій редакції, відповідно до якої позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення в розмірі 32 083,30 грн.; заборгованість за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 8 980, 18 грн.; заборгованість за спожиті з 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення в розмірі 41 646,19 грн.; заборгованість за спожиті з 01.05.2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 14 785, 32 грн., а також судовий збір у розмірі 2 270,00 грн.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 08 червня 2023 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» заборгованість за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 6 416,66 грн.; заборгованість за спожиті з 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 8 329,24 грн., витрати пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 6,60 грн. та витрати понесені у зв`язку зі сплатою судового збору у сумі 454,00 грн., з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» заборгованість за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 6 416,66 грн.; заборгованість за спожиті з 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 8 329,24 грн., витрати пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 6,60 грн. та витрати понесені у зв`язку зі сплатою судового збору у сумі 454,00 грн., з ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» заборгованість за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 6 416,66 грн.; заборгованість за спожиті з 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 8 329,24 грн., витрати пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 6,60 грн. та витрати понесені у зв`язку зі сплатою судового збору у сумі 454,00 грн., з ОСОБА_4 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» заборгованість за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 6 416,66 грн.; заборгованість за спожиті з 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 8 329,24 грн., витрати пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 6,60 грн. та витрати понесені у зв`язку зі сплатою судового збору у сумі 454,00 грн, з ОСОБА_5 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» заборгованість за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 6 416,66 грн.; заборгованість за спожиті з 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 8 329,24 грн., витрати пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 6,60 грн. та витрати понесені у зв`язку зі сплатою судового збору у сумі 454,00 грн. У задоволенні інших вимог позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині відмови у стягненні заборгованості за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 8980,18 грн та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що відповідачами не було надано жодного належного та допустимого доказу, що підтверджував би наявність встановлення за адресою відповідачів приладів обліку з гарячого водопостачання до 01.05.2018 року. А також не підтверджено документально передання показників приладу обліку гарячого водопостачання у разі їх наявності. Вказує, що судом не було прийнято до уваги, що відключення від централізованого постачання гарячої води за адресою відповідачів відбулося лише 12.07.2019 року, тому заборгованість з централізованого постачання гарячої води, яка утворилась за спожиті послуги до 01.05.2018 року, підлягає задоволенню в повному обсязі.

13 листопада 2023 року на адресу суду від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просила застосувати позовну давність у справі та відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

22 листопада 2023 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив на апеляційну скаргу.

01 грудня 2023 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшло заперечення на відповідь на відзив на апеляційну скаргу.

19 грудня 2023 року на адресу суду від позивача надійшло заперечення на заперечення на відповідь на відзив на апеляційну скаргу.

Згідно із ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки у справі ціна позову становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму, а дана справа не відноситься до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з положеннями ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання встановлених законом умов) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги з таких підстав:

У ході розгляду справи судом було встановлено, що квартира АДРЕСА_1 на праві власності зареєстрована за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (в рівних частинах) на підставі свідоцтва про право власності, виданого 31.10.2005 року.

11.10.2018 року між ПАТ «Київенерго» та КП (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» було укладеного Договір № 602-18 про відступлення права вимоги, за яким ПАТ «Київенерго» відступило право вимоги, а КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором.

Згідно з п.3.4.2 Договору цесії, позивач набув право вимоги заборгованості за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення та/або з централізованого постачання гарячої води у розмірі 41 063, 48 грн, за адресою проживання відповідачів.

За розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 року № 591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам.

Отже, з 01.05.2018 року надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води здійснює КП «Київтеплоенерго».

Відповідачі користуються послугами, але не виконують у повному обсязі зобов`язання по сплаті заборгованості за надані послуги з центрального опалення та постачання гарячої води.

Відповідно до розрахунку заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води за період з 01.05.2018 року по 31.07.2021 року становить56431, 51 грн, сума заборгованості за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення та /або централізованого постачання гарячої вод у розмірі 421063, 48 грн, що разом складає 97494, 99 грн.

Відповідно до копії листа «Про надання інформації» від 15.05.2023 року №30/3/2/ 55636, наданого відповідачкою до суду, вбачається, що у травні 2023 року за особовим рахунком за адресою: АДРЕСА_1 здійснено коригування нарахувань за послугу з постачання гарячої води відповідно до фактичного споживання у розмірі 14 785,32 грн(у бік зменшення), що буде відображено у відповідному платіжному документі у графі «Перерахунок, грн.».

Відповідно до заяви про зменшення розміру заборгованості, наданої позивачем до суду, позивач просив стягнути з відповідачів за спожиті до 01.05.2018 року за ЦО у розмірі 32 083, грн., спожиті до 01.05.2018 року ПГВ у розмірі 8 980,18 грн., спожиті з 01.05.2018 року ЦО у розмірі 41 646,19 грн.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги позивача зазначив, що не вбачає підстав для стягнення з відповідачів заборгованості за спожиті до 01.05.2018 ПГВ у розмірі 8 980,18 грн., оскільки вона спростовується наданими та дослідженими під час розгляду справи письмовими доказами, що свідчать про неотримання відповідачами даної послуги.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII споживач зобов`язаний, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з ст.ст. 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості.

Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодних та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 21 липня 2005 р. № 630 (далі - Правила).

ОСОБА_1 не спростувала належними та допустимим доказами наявність у неї заборгованості за спожиті з 01.05.2018 року послуги централізованого постачання гарячої води у розмірі 32 083, 30 та заборгованість за спожиті з 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 41 646, 19 грн, а також не надала доказів виконання нею зобов`язань по оплаті вказаних послуг.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО».

Сторони рішення суду першої інстанції у вказаній частині не оскаржили, а тому у колегії суддів відсутні підстави для перевірки правильності таких висновків суду першої інстанції.

Водночас колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» про стягнення суми заборгованості за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 8 980, 18 грн. у зв`язку з неотриманням відповідачами даної послуги.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як убачається з матеріалів справи, відповідачем ОСОБА_1 надано до суду Акт прийняття на комерційний облік лічильника гарячого водопостачання від 30.05.2019 року; Акт встановлення/зняття пломб від 12.07.2019 року, відповідно до якого вбачається, що відповідачами встановлено в квартирі бойлер та останні не користувались послугою гарячого водопостачання.

Вказане також підтверджується квитанцію про сплату вартості гарячого водопостачання за червень 2014 року, в якій вказано загальний поточний показник "576 м3", квитанцію про сплату вартості гарячого водопостачання за травень, липень 2016 року, в якій зазначена аналогічна інформація щодо загального поточного показника;

Крім того, позивачем за особовим рахунком за адресою АДРЕСА_1 здійснено коригування нарахувань за послугу з постачання гарячої води відповідно до фактичного споживання за період з 01.05.2018 у бік зменшення.

Що стосується вимоги відповідача про застосування позовної давності, то колегія суддів зазначає.

Відповідно до положень ст. ст. 256-257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до частини 3 та 4 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Оскільки обов`язок щодо сплати за послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води виникає у споживача кожного місяця, позовна давність підлягає застосуванню до кожного з платежів окремо.

При цьому, 30 березня 2020 року був прийнятий Закон України № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким доповнений Розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України п. 12, яким визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу строки продовжуються на строк дії такого карантину.

Вказаний Закон набрав чинності 02 квітня 2020 року, а тому саме з цієї дати строк позовної давності продовжувався у зв`язку із введенням на території України карантину.

Разом з тим, КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» не надало суду доказів, що заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 8 980, 18 грн. була нарахована після 02 квітня 2017 року. До позовної заяви КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» було додано розрахунок заборгованості лише з травня 2018 року. В додатку до договору №602-18 про відступлення права вимоги (цесії), укладеному між ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» та КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО», не зазначено за який саме період нараховано заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 8980, 18 грн.

До апеляційної скарги представником КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» наданий розрахунок заборгованості по оплаті послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, починаючи з квітня 2016 року і по травень 2023 року.

Даний розрахунок не надавався суду першої інстанції, але з нього вбачається, що заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води обліковувалася ще з травня 2018 року. З даним позовом КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» звернулося лише 09 листопада 2021 року. Інших доводів щодо неправильності застосування позовної давності КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» не навело.

При цьому слід врахувати, що КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» було обізнане про те, що відповідачка подала заяву про застосування позовної даності, проте, не надало відповідного розрахунку із зазначенням періоду нарахування вказаної заборгованості, у зв`язку з чим у суду були відсутні підстави для висновку, що вона нарахована в межах позовної давності.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги щодо стягнення боргу у розмірі 8 980,18 грн згідно з наданого позивачем розрахунку, який виник за період до 01.05.2018 року у відповідача перед ПАТ «Київенерго» не підлягають задоволенню у зв`язку закінченням строку позовної давності, оскільки позовна заява подана до суду 09.11.2021 року, з пропуском трирічного строку звернення до суду.

При цьому слід врахувати, що КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» було обізнане про те, що відповідачка подала заяву про застосування позовної даності, проте, не надало відповідного розрахунку із зазначенням періоду нарахування вказаної заборгованості, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для висновку, що вона нарахована в межах позовної давності.

Доводи апеляційної скарги відповідача про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, як підставу для скасування рішення суду, законності та обґрунтованості рішення суду не спростовують, оскільки відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 376 ЦПК України порушення норми процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи, натомість справа судом вирішена правильно, з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин справи та дотриманням норм матеріального права при її вирішенні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції повно і всебічно з`ясовані всі обставини справи, дана належна правова оцінка доказам, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 389 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 08 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий С.О. Журба

Судді: Т.О. Писана

К.П. Приходько