П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2025 року місто Київ

справа № 366/3182/15-ц

провадження №22-ц/824/474/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Височанської Н.В.

Сторони:

позивач - ОСОБА_1 , як правонаступник ОСОБА_2 ,

відповідач - Феневицька сільська рада

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі, ОСОБА_3

на рішення Іванківського районного суду Київської області від 9 грудня 2015 року, ухвалене у складі судді Ткаченка Ю.В.,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому прсила визнати за нею право приватної власності на спадкове майно її матері - ОСОБА_4 , а саме на частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Позов обгрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача. На день смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно, частина житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Спадщину позивач прийняла, подала заяву про прийняття спадщини до Іванівської районної державної нотаріальної контори 14 грудня 2004 року.

Позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки не було пре'явлено належного правовстановлюючого документу на спадковий будинок.

12 березня 1998 року позивач та ОСОБА_4 уклали договір міни з ОСОБА_5 належної їм квартири АДРЕСА_2 на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 , в рівних частинах кожній. Договір міни зареєстрований на товарній біржі «Українська біржа «Десятинна». Через свою юридичну необізнаність, за життя спадкодавиці вони не звернулися у відповідній відділ бюро технічної інвентаризації та не зареєстрували право власності. На звернення до суду зареєструвати право власності неможливо, оскільки даний договір не має юридичної сили, а також оскільки згідно ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент смерті.

Єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину та претендує на спадкове майно, після смерті ОСОБА_4 , є позивач, інших спадкоємців немає.

Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 9 грудня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано за ОСОБА_2 право приватної власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, апеляційну скаргу подала ОСОБА_3 , яка є спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 , за заповітом. ОСОБА_3 участі у справі не брала.

Зазначає про те, що вона прийняла спадщину, оскільки на момент смерті бабусі була малолітньою. Судом першої інстанції не було з`ясовано та враховано, що померла бабуся ОСОБА_4 склала заповіт на користь онуки, і оскільки на момент її смерті апелянт була малолітньою в силу ст.1268 ЦК України вона вважається такою, що прийняла спадщину.

Тітка ОСОБА_2 взагалі не вказала про наявність заповіту та про право апелянта на спадкування. Таким чином, суд без участі апелянта ухвалив рішення про права, свободи та інтереси, адже фактично позбавив апелянта спадщини, яку заповіла бабуся.

Установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 .

Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 вересня 2024 року, яка занесена до протоколу судового засідання, до участі у справі залучено правонаступника померлої ОСОБА_2 її чоловіка ОСОБА_1 , а також залучено в якості третьої особи ОСОБА_6 , на ім`я якої зареєстровано право власності на будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 адвокат Ладигін С.С. апеляційну скаргу підтримав і просив її задовольнити.

Представник ОСОБА_1 адвокат Кузьмін Д.В. проти доводів апеляційної скарги заперечував і просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції як законне і обгрунтоване залишити без змін.

Іванківська селищна рада Вишгородського району Київської області подала до суду клопотання, в якому селищний голова просив розглядати справу без представника селищної ради.

ОСОБА_6 як третя особа в судове засідання не з'явилася, направлене на її поштову адресу судове повідомлення повернуто до суду з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою», у зв'язку з чим колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у її відсутність.

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов наступного.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_2 , будучи єдиним спадкоємцем, прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_4 . Спадщина складається із частина житлового будинку та надвірних будівель, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку не було зареєстровано.

Проте, з такими висновками погодитись не можна, зважаючи на те, що до участі у справі не була залучена особа, прав якої стосується оскаржуване рішення.

Обґрунтовуючи своє право на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, ОСОБА_3 вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся ОСОБА_4 , яка в 2000 році залишила заповіт на ім`я ОСОБА_3 на все майно, яке буде їй належати на момент смерті. На момент смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 належала частина будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 .Оскільки на момент смерті бабусі та відкриття спадщини ОСОБА_3 було лише 13 років, вона вважається такою, що прийняла спадщину. ОСОБА_2 , яка є тіткою ОСОБА_3 , звернувшись у липні 2015 року до суду з позовом до Феневицької сільської ради Іванківського району Київської області, у позові не зазначила, що є заповіт, що є спадкоємець за заповітом, який прийняв спадщину. Про наявність оскаржуваного рішення ОСОБА_3 довідалась випадково, із Єдиного державного реєстру судових рішень 15 грудня 2023 року, коли після відповіді Іванківської селищної ради від 16 листопада 2023 року почала більше розбиратися і шукати як тітка стала власницею бабусиної частини будинковолодіння.

Відповідно до положень частини 1 статті 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Вказаній нормі кореспондуються положення частини 1 статті 352 ЦПК України, згідно з якою учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Отже, ЦПК України передбачено право осіб, які не брали участі у справі, подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, але при дотриманні певних умов.

Так, особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку, передбаченому статтею 352 ЦПК України, повинна довести, наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Слід ураховувати, що судове рішення, оскаржуване не залученою до участі у справі особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийнято про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині цього рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав по права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Установлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є племінницею ОСОБА_2 та онукою ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За життя ОСОБА_4 склала заповіт, яким на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: будинок і все інше майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на о вона за законом матиме право, після її смерті заповіла ОСОБА_3 . Заповіт посвідчений 13 жовтня 2000 року секретарем Феневицької сільської ради.

Родіненко Т.І. належала частина житлового будинку та надвірних будівель, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка була набута на підставі договору міни від 12 березня 1998 року, зареєстрованого Товарною біржою «Українська біржа Десятинна».

На момент смерті бабусі ОСОБА_3 була малолітньою.

Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померло ( ч.3 ст.46 цього Кодексу)

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини ( ст.1223 ЦК України).

Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 ЦК України (ч.4 ст.1268 ЦК України).

У встановленому законом порядку ОСОБА_3 не відмовилась від прийняття спадщини.

За таких обставин наявні підстави вважати, що, ухвалюючи рішення у цій справі та не залучивши ОСОБА_3 до участі у справі, суд першої інстанції вирішив питання про права останньої на спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 .

Таке порушення норм процесуального права відповідно до пункту 4 частини третьої статті 376 ЦПК України є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, порушив норми процесуального права, не залучив до участі у справі ОСОБА_3 , а суд апеляційної інстанції позбавлений повноважень залучати до участі у справі осіб, які не брали участі у справі в суді першої інстанції.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову ОСОБА_1 , як правонаступника ОСОБА_2 , у задоволенні позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Іванківського районного суду Київської області від 9 грудня 2015 року скасувати і ухвалити нове судове рішення наступного змісту

У задоволенні позову ОСОБА_2 , правонаступником якої є ОСОБА_1 , до Феневицької сліьської ради про визнання права власності на спадкове майно відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна постанова складена 18 лютого 2025 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус