Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2025 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Войтенко Т. В.,

за участю секретаря судового засідання - Вигівська В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Подільського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26 січня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №28. Однак спільне життя у них з відповідачкою не склалося, відносини між ними погіршилися, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин.

У сторін є спільний неповнолітній син: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 13 травня 2011 року, яке видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено актовий запис №860.

Посилаючись на те, що сторони припинили шлюбні відносини та не бажають зберегти шлюб, оскільки це суперечить їхнім інтересам, а тому примирення та подальше їхнє спільне життя неможливе, позивач просив шлюб розірвати.

Ухвалою суду від 11.10.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 25 листопада 2024 року о 11:45.

В судове засідання 25.11.2025р. позивач та представник позивача не з`явились, від представника позивача надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи без участі сторони позивача.

Відповідачка у судове засідання 25.11.2025р. не з`явилась, повідомлялась належним чином SMS повісткою, про що в матеріалах справи міститься довідка про доставку у додаток «Viber», а також рекомендованою поштою, про що в матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». До судового засідання відповідачка подала клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки не отримувала копію позовної заяви, не ознайомлена з матеріалами справи та має намір звернутись за правовою допомогою.

25.11.2025 р. суд задовольнив клопотання відповідачки та констатував необхідність відкладення розгляду справи на 13.12.2024р. для повторного направлення копії позовної заяви з додатками на зазначену в заяві про відкладення поштову адресу, яка одночасно є зареєстрованим місцем проживання відповідачки відповідно до інформації Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Подільської РДА №120296528 від 07.10.2024р.

В судове засідання 13.12.2024р. від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності сторони позивача. Представник позивача в клопотанні обґрунтовував, що подружжя проживає окремо, між собою не спілкуються, сімейних контактів не підтримують. Позивач переконаний, що подальше збереження шлюбу з відповідачкою є не можливим та суперечить як його інтересам, так і інтересам відповідачки. Примирення між сторонами не можливе, оскільки сторони жодного зацікавлення у відновленні стосунків не висловлювали і не мають такого бажання. Крім того, перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача розвиватись фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи та гідності. Позивач категорично заперечує щодо застосування судом заходів для примирення подружжя та просить суд припинити шлюбні відносини та для забезпечення його прав в максимально короткі строки розглянути позов і задовольнити його.

Відповідачка в судове засідання 13.12.2024 року не з`явилась, була повідомлена належним чином SMS повісткою. Судом було направлено копію позовної заяви на поштову адресу вказану відповідачкою в заяві про відкладення судового засідання 25.11.2024року, яка одночасно є адресою зареєстрованого місця проживання відповідачки, однак рекомендоване повідомлення повернулось 06.12.2024 року з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідачка до судового засідання надіслала клопотання про відкладення розгляду справи, обґрунтовуючи його тим, що вона досі не отримала копію позовної заяви та має намір звернутись за правовою допомогою для надання ґрунтовних заперечень.

13.12.2024 року суд задовольнив клопотання відповідачки та відклав розгляд справи на 03.02.2025р.

03.02.2025 року справу було знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді Войтенко Т.В. у відпустці та призначено нову дату судового засідання на 12.02.2025 року.

В судове засідання 12.02.2025 року позивач та представник позивача не з`явились, від представника позивача надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи без участі сторони позивача. Сторона позивача заперечує проти примирення та наголошує на відсутності обставин, які могли б свідчити про можливість поновлення сімейних відносин.

Відповідачка в судове засідання 12.02.2025 не з`явилась, надіслала клопотання про відкладення розгляду справи з метою надання їй часу для укладення договору з адвокатом про надання правової допомоги, заперечує щодо розірвання шлюбу та просить суд надати строк для примирення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов висновку, що підстав для відкладення розгляду справи немає, підстави для задоволення клопотання про примирення відсутні, адже від часу надходження справи до суду в жовтні 2024 року минуло майже 6 місяців, яких було достатньо для примирення сторін, якби таке було можливе.

Відповідачка в судові засідання не з`являлась, неодноразово надсилала клопотання про відкладення розгляду справи для звернення за правовою допомогою та неодноразово наголошувала в своїх заявах на неотриманні копії позовної заяви з додатками та необізнаності з матеріалами справи. Однак, судом виконано вимоги щодо направлення копії позовної заяви з додатками на адресу зареєстрованого місця проживання відповідачки: АДРЕСА_1 , яка є ідентичною з адресою, зазначеною безпосередньо відповідачкою в її заявах про відкладення розгляду справи. Так, в матеріалах справи містяться рекомендовані зворотні повідомлення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» та конверти, які повернулись без вручення із зазначенням дати невдалого вручення: 31.10.2024р, 06.12.2024р., 01.01.2025р.

Крім того, суд наголошує, що у відповідачки було достатньо часу на звернення за правовою допомогою з часу направлення першого клопотання про відкладення розгляду справи, яке отримано судом 21.11.2024року.

Також суд враховує, що у відповідачки була можливість самостійно звернутись до суду із заявою про ознайомлення з матеріалами справи та ознайомитись із позовною заявою у приміщенні суду.

Таким чином суд не вбачає підстав для вжиття заходів щодо примирення сторін. Судом враховується позиція Верховного Суду, викладена у постанові КЦС ВС від 11 червня 2019 року у справі №605/434/18 (61-3235св19), згідно з якою закріплена статтею 111 Сімейного кодексу України норма щодо необхідності вжиття заходів до примирення подружжя є диспозитивною, оскільки суд вживає заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Тобто, у випадку виявлення обставин або фактів, під час розгляду справи, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя або їх дітей, суд повинен уникати формалізму та не надавати строку на примирення.

Зважаючи на таке, суд дійшов висновку про задоволення позову про розірвання шлюбу.

Так, відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.

Частина 3 статті 105 СК України визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

За частиною 2 статті 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Відповідно до статті 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 26 січня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , про що 26 січня 2007р. складено актовий запис №28.

У сторін є спільний неповнолітній син: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 13 травня 2011 року, яке видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено актовий запис №860.

В обґрунтування позову позивач стверджує, що вони з відповідачкою не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин, примирення між ними та подальше їхнє спільне життя є неможливими. Зважаючи на те, що позивач не має наміру на збереження шлюбу, наполягає на розлученні, має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, суд дійшов до переконання, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Таким чином, шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є не припустимим.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, вказавши, що примирення неможливе, шлюб розпався остаточно. Суд враховує те, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. За таких обставин, збереження сім`ї неможливе, перебування позивача у шлюбі з відповідачкою не ґрунтується на принципі вільного волевиявлення, тому шлюб сторін необхідно розірвати.

Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Керуючись ст.ст. 24, 105, 110, 112, 113, 114 Сімейного Кодексу України, ст.ст.12-13, 76-81, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ейбатов Заур Мардан огли, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 26 січня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №28 - розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Повне найменування сторін по справі:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя Т.В.Войтенко