Єдиний унікальний номер справи № 757/6058/23-ц
Провадження №22-ц/824/268/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 22 серпня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Хохлов Кирило Костянтинович, про стягнення безпідставно отриманих коштів, за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ТОВ «Укр Кредит Фінанс», третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Хохлов К.К. про стягнення безпідставно отриманих коштів.

В обґрунтування позову вказувала, що на підставі заяви ТОВ «Укр Кредит Фінанс» приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Хохлов К.К. виніс постанову від 29 вересня 2021 року про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_2 про примусове виконання виконавчого напису №2421, вчиненого 01 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованості у розмірі 24800 грн. 12 жовтня 2021 року приватний виконавець виніс постанову про стягнення з боржника ОСОБА_1 основної винагороди, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, які вона отримує в ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», та про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, які позивачка отримує в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області. 25 листопада 2021 року приватний виконавець виніс постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження. Зазначає, що з позивачки ОСОБА_1 за період з жовтня 2021 року по лютий 2022 року на користь товариства за виконавчим провадженням НОМЕР_2 утримано 10 922 грн. 68 коп., що підтверджується довідкою, виданою ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь». Також, за період з серпня 2019 року по вересень 2022 року із ОСОБА_1 за вказаним виконавчим провадженням було утримано 1360 грн., що також підтверджується звітом про здійснення відрахування та виплати ГУ ПФУ в Запорізькій області. Листом за №6182 від 14.12.2022 року приватний виконавець повідомив про те, що у виконавчому провадженні НОМЕР_2 із ОСОБА_1 стягнуто та перераховано на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» 9 502 грн. 46 коп. Вказує, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 16 серпня 2022 року у справі №757/7920/222 виконавчий напис №2421, вчинений 01 червня 2021 року приватним нотаріусом КМНО Бригідою В.О. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованості у розмірі 24 800 грн., визнано таким, що не підлягає виконанню, а тому наявні підстави у відповідності до вимог ст. 1212 ЦК України, для стягнення з Товариства безпідставно набутих коштів в розмірі 9 505 грн. 46 коп.

На підставі викладеного позивач просив суд стягнути з ТОВ «Укр Кредит Фінанс» безпідставно набуті кошти у розмірі 9502, 46 грн та покласти судові витрати на відповідача.

Заперечуючи проти подачі первісного позову, в квітні 2023 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» подало зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 22 серпня 2023 року позов ОСОБА_1 до ТОВ «Укр Кредит Фінанс задоволено, стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті кошти у розмірі 9 502 грн. 46 коп.; зстрічний позов ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено, стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором в розмірі 14 947 грн. 54 коп.; в порядку ч. 12 ст. 265 ЦПК України проведено зустрічне зарахування грошових сум, що підлягають до стягнення за первісним і зустрічним позовами, стягнувши із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором в розмірі 14 947 грн. 54 коп.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити по справі нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 , у задоволенні зустрічного позову ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити повністю.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що суд першої інстанції не перевірив чи надано відповідачем позивачу для підписання кредитного договору одноразовий ідентифікатор. Кредитний договір не містить жодного застереження про те, що він відписаний одноразовим ідентифікатором А930, який нібито був наданий позивачу. Вказує, що судом першої інстанції зроблений передчасний висновок про факт отримання позивачем коштів від відповідача. Стверджує, що висновок суду першої інстанції про часткову оплату позивачем за кредитним договором як доказ укладення кредитного договору є хибним. Зазначає, що звертала суду увагу суду першої інстанції щодо доцільності розгляду зустрічного позову окремо від основаного позову. Крім того, не погоджується із зустрічним зарахуванням грошових сум, що підлягають до стягнення за первісним та зустрічним позовами.

Згідно із ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах даної категорії розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

У відповідності до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до положень ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання встановлених законом умов) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як убачається з матеріалів справи, до апеляційного суду звернуласьтільки позивач ОСОБА_1 із апеляційною скаргою, тому суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог її апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до наступних висновків:

У ході розгляду справи судом першої інстанції було встановлено, що 23 лютого 2020 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» і ОСОБА_1 укладено кредитний договір №0321-2828, за умовами якого остання отримала кредит в сумі 14 500 грн., зі строком кредитування 70 календарних днів (10 тижнів). Повернення кредиту відбувається шляхом внесення 5 однакових платежів (один платіж раз на 2 тижні). Кожен із відповідних двотижневих платежів передбачає сплату однієї п`ятої від суми кредиту та суми нарахованих за користування кредитом процентів. % ставка стандартна-% ставка стандартна - 1% від початкової суми кредиту за кожен день користування кредитом; % ставка пролонгації - 1% від початкової суми кредиту за кожен день користування кредитом; тип процентної ставки - фіксована.

Вказаний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації ОСОБА_1 на веб-сайті в мережі Інтернет https://navse.com.ua та підписанням кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, що передбачено Законом України «Про електронну комерцію».

ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання належним чином не виконала, чим порушила умови кредитного договору. Станом на 04 квітня 2023 року у неї виникла заборгованість на загальну суму 14 947 грн. 54 коп. та складається з: простроченої заборгованості за кредитом в сумі 14 500 грн, простроченої заборгованості за нарахованими процентами - 447 грн. 54 коп.

Постановою приватного виконавця м. Запоріжжя Хохловим В.О. було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2 з виконання виконавчого напису № 2421 від 01 червня 2021 року, виданого приватним нотаріусом КМНО Бригідою В.О. про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр кредит Фінанс» заборгованості у розмірі 24 800 грн. 00 коп.

12 жовтня 2021 року приватний виконавець виніс постанову про стягнення з боржника ОСОБА_1 основної винагороди, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, які ОСОБА_1 отримує в ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», та постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, які позивачка отримує в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

25 листопада 2021 року приватний виконавець виніс постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження.

Як убачається з матеріалів справи, з ОСОБА_1 за період з жовтня 2021 року по лютий 2022 року на користь ТОВ «Укр кредит Фінанс» за виконавчим провадженням НОМЕР_2 утримано 10 922 грн. 68 коп., що підтверджується довідкою, виданою 07 жовтня 2022 р. ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь». Також, за період з серпня 2019 року по вересень 2022 року з ОСОБА_1 за вказаним виконавчим провадженням було утримано 1360 грн., що також підтверджується звітом про здійснення відрахування та виплати ГУ ПФУ в Запорізькій області.

Листом за №6182 від 14.12.2022 року приватний виконавець повідомив про те, що у виконавчому провадженні НОМЕР_2 з ОСОБА_1 стягнуто та перераховано на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» 9 502 грн. 46 коп.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 16 серпня 2022 року у справі №757/7920/222 виконавчий напис №2421, вчинений 01 червня 2021 року приватним нотаріусом КМНО Бригідою В.О. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованості у розмірі 24 800 грн. визнано таким, що не підлягає виконанню.

Основним доводом апеляційної скарги позивача є твердження про недоведеність позиції кредитора про отримання кредиту. В той же час дослідженню даного питанню суд першої інстанції приділив значну увагу.

Суд першої інстанції, задовольняючи зустрічний позов ТОВ «Укр Кредит Фінанс», зазначив, що з однієї сторони відповідач представив до суду належні та допустимі докази щодо укладення позивачем кредитного договору в електронній формі та отримання за ним кредитних коштів. Крім тоого, факт отримання кредитних коштів підтвердужться банківськими документами АТ «Юнекс Банк». Натомість позивач на підтвердження своїх заперечень проти факту отримання кредиту належних доказів не представила, відтак її позиція не могла бути прийнята судом.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини.

В своєму рішенні у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958, ЄСПЛ зазначив про те, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції й зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Верховний Суд у постанові від 24 квітня 2020 року у справі № 554/2491/17 зазначив наступне:

«Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з висновками судів попередніх інстанцій щодо установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судами, які їх обґрунтовано спростували.

Із урахуванням того, що доводи касаційної скарги є майже ідентичними доводам апеляційної скарги заявника, яким судом апеляційної інстанції надана належна оцінка, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність необхідності повторно відповідати на ті самі аргументи заявника. При цьому судом враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразова відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Руїз Торія проти Іспанії). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанції просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.»

З огляду на зазначене апеляційний суд вважає відсутніми підстави для повторного наведення тих доводів і аргументів, якими керувався суд першої інстанції при вирішенні даної справи, і з якими в повній мірі погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Таким чином, апеляційний суд вважає відсутніми підстави для повторного наведення тих доводів і аргументів, якими керувався суд першої інстанції при вирішенні даної справи, і з якими в повній мірі погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Іншим доводом апеляційної скарги ОСОБА_1 твердження про те, що часткова оплата нею заборгованості за кредитом не доводить факт укладення кредитного договору, що є предметом розгляду.

Колегія суддів не може прийняти вказані доводи апелянта.

З представлених до суду документів вбачається, що ОСОБА_1 здійснила на рахунок ТОВ «Укр Кредит Фінанс» два платежі на суму 2030,00 грн. та 200,00 грн. для оплати заборгованості саме за спірним договором. Твердження про те, що позивач помилково перерахувала кошти відповідачу за вказаним кредитним договором, оскільки нею було укладено декілька кредитних договорів, колегія суддів не може прийняти, так як позивач не надала доказів того, що у неї дійсно існують інші кредитні правовідносини з цією установою.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що сплативши два платежі за вказаним кредитним договором, позивач погодилась з тим, що кредитні відносини між нею та ТОВ «Укр Кредит Фінанс» існують.

Незважаючи на вищевикладене, колегія суддів погоджується з доводами апелянта щодо неналежного проведення судом першої інстанції зарахування зустрічних однорідних вимог.

З оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції задовольнив вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь безпідставно набутих коштів у розмірі 9 502 грн. 46 коп.

Також суд за результатами розгляду зустрічного позову прийшов до висновку, що позивачу було видано кредит у розмірі 14500,00 грн. Зважаючи на нараховані за кредитом відсотки у розмірі 447,54 грн., загальна сума заборгованості за кредитом становить 14947,54 грн., яку суд і стягнув з позивача на користь відповідача.

Зазначене рішення суду першої інстанції ТОВ «Укр Кредит Фінанс» не оскаржувало.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції виключно в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Положеннями ч. 4 та ч. 5 ст. 367 ЦПК України передбачені умови, за яких суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів та вимог апеляційної скарги. Зокрема, таке право надано апеляційному суду у випадку, якщо під час розгляду справи будуть встановлені порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Таке ж право є у апеляційного суду й у випадку, якщо поза увагою доводів апеляційної скарги залишилася очевидна незаконність або необґрунтованість рішення суду першої інстанції у справах окремого провадження. Даний перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового, передбачені ч. 3 ст. 376 ЦПК України.

Зокрема такими підставами є випадки, коли:

1) справу розглянуто неповноважним складом суду;

2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими;

3) справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою;

4) суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі;

5) судове рішення не підписано будь-ким із суддів або підписано не тими суддями, які зазначені у рішенні;

6) судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглядала справу;

7) суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Як убачається з матеріалів справи, передбачені законом порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, в даному випадку відсутні. Не було допущено судом першої інстанції й неправильного застосування норм матеріального права, оскільки в основу оскаржуваного рішення були покладені правові норми, що регулюють такого роду правовідносини. Не є така справа й справою окремого провадження. За таких умов у суду апеляційної інстанції відсутні правові підстави для виходу за межі доводів та вимог апеляційної скарги.

Зважаючи на наведене, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для перегляду висновків суду першої інстанції щодо стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості за кредитом у розмірі 14947,54 грн.

Відповідно до вимог ч.12 ст.265 ЦПК України у разі часткового задоволення первісного і зустрічного позовів про стягнення грошових сум суд проводить зустрічне зарахування таких сум та стягує різницю між ними на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму.

Таким чином, суд першої інстанції, проводячи зустрічне зарахування грошових коштів, повинен був стягнути з ОСОБА_1 різницю між 14 947,57 грн. та 9502,46 грн., а саме 5445,08 грн.

У відповідності до положень ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення або зміни судового рішення серед іншого є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції .

Відповідно до положень частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При подачі апеляційної скарги відповідачем було сплачено судовий збір у розмірі 1610, 50 грн.

За результатами апеляційного перегляду справи апеляційну скаргу позивача було задоволено частково, рішення суду першої інстанції змінено, а тому з ТОВ «Укр Кредит Фінанс» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 579, 78 грн.

Керуючись ст.ст.7, 367, 369, 374, 379, 381, 382, 389 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 22 серпня 2023 року в частині визначення суми, яка в порядку ч. 12 ст. 265 ЦПК України за результатами зустрічного зарахування грошових сум підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», змінити, встановивши суму такого стягнення у розмірі 5445 (п`ять тисяч чотириста сорок п`ять) грн. 08 коп.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (, місцезнаходження:01133, Київ, бульв. Лесі Українки, 15, оф.407) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 579 (п`ятсот сімдесят дев`ять ) грн. 78 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий С.О. Журба

Судді: Т.О. Писана

К.П. Приходько