Справа № 343/3051/23
Провадження № 22-ц/4808/37/25
Головуючий у 1 інстанції Тураш В. А.
Суддя-доповідач Василишин Л. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючої (суддя-доповідач) Василишин Л. В.,

суддів: Бойчука І. В.,Пнівчук О. В.,

секретаря Шемрай Н. Б.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представникаапелянта адвоката Малети А. І.,

представника позивача адвоката Дуткевича М. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» - адвоката Малети Андрія Ілліча на рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 29 липня 2024 року в складі судді Тураша В. А., ухвалене в м. Долина Івано-Франківської області, повний текст якого виготовлено 08 серпня 2024 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» в особі Нафтогазовидобувного управління «Долинанафтогаз» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» в особі НГВУ «Долинанафтогаз» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позов обґрунтовано тим, що наказом № 40/к від 01 вересня 1993 року він був зарахований в будівельно-монтажний цех електромонтажником 3 розряду НГВУ «Долинанафтогаз» ПАТ «Укрнафта». Працював на різних посадах, пов`язаних з обслуговуванням електрообладнання. Наказом № 3067-к від 26 грудня 2018 року був переведений на посаду майстра з ремонту устаткування прокатно-ремонтного цеху електрообладнання електрозабезпечення НГВУ «Долинанафтогаз» ПАТ «Укрнафта».

13 червня 2023 року біля 15 год 15 хв на станції керування Триол АК- АСПЄД-АД-110156-380 свердловини № 179 Північна Долина НГВУ «Долинанафтогаз» ПАТ «Укрнафта» в с. Гузієві Калуського району (Болехівська ОТГ) з електромонтером з ремонту та обслуговування електроустаткування ПРЦЕО на ЕЗ ОСОБА_2 під час виконання робіт у металевому блоці стався нещасний випадок - він був смертельно уражений електрострумом. Потерпілий ОСОБА_2 працював у його бригаді електромонтером з ремонту та обслуговування електроустаткування зі стажем роботи більше 8 років, пройшов всі необхідні інструктажі з питань охорони та праці.

Наказом № 97 від 15 вересня 2023 року його звільнено з посади згідно пункту 3 статті 40 КЗпП України. Вважав своє звільнення незаконним та безпідставним, оскільки наказ про звільнення прив`язаний до нещасного випадку із електромонтером ОСОБА_2 , в описовій частині якого детально розписано, хто давав відповідні розпорядження та скерування електромонтерів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на виконання робіт з електроустаткування на свердловині № 179 Північна Долина та обставини ураження електрострумом ОСОБА_2 . У наказі його прізвище навіть не згадується. Він до скерування ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на виконання робіт з електроустаткуванням на свердловині № 179 не мав ніякого відношення, про їх роботу на свердловині № 179 нічого не знав та їх не контролював, ніхто його до відома про цю обставину не ставив. Про нещасний випадок дізнався від свого керівника ОСОБА_4 о 15 год 40 хв. Крім того, при звільненні його з підстав, передбачених пунктом 3 статті 40 КзпП України, в.о. начальника НГВУ «Долинанафтогаз» повинен був у наказі навести конкретні факти допущеного ним невиконання обов`язків, зазначити коли саме воно мало місце. При цьому також не було враховано положення частини 3 статті 149 КзпП України, згідно з яким при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, та попередню роботу працівника.

Посилаючись на вказані обставини ОСОБА_1 просив суд поновити його на посаді майстра з ремонту устаткування прокатно-ремонтного цеху електрообладнання електрозабезпечення НГВУ «Долинанафтогаз» ПАТ «Укрнафта»; стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 07 листопада 2023 року до дня поновлення на роботі; стягнути з відповідача на його користь витрати за надання правничої допомоги.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду

Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 29 липня 2024 року позов задоволено.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді майстра з ремонту устаткування прокатно-ремонтного цеху електрообладнання та електрозабезпечення НГВУ «Долинанафтогаз» ПАТ «Укрнафта» з 07 листопада 2023 року.

Стягнуто із ПАТ «Укрнафта» в особі НГВУ «Долинанафтогаз» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 07 листопада 2023 року до 26 липня 2024 року в сумі 215 437,20 грн, з утриманням з цієї суми податку та інших обов`язкових платежів відповідно до законодавства України.

Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку в межах одного місяця звернуто до негайного виконання.

Також стягнуто із ПАТ «Укрнафта» в особі НГВУ «Долинанафтогаз» на користь ОСОБА_1 13 800 грн витрат за надання правової допомоги, а на користь держави 1 211, 20 грн судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що дослідженими в судовому засіданні доказами не встановлено, що майстер з ремонту устаткування прокатно-ремонтного цеху електрообладнання та електрозабезпечення НГВУ «Долинанафтогаз» ОСОБА_1 не виконав без поважних причин обов`язки покладені на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку, що призвело до настання 13 червня 2023 року нещасного випадку - смертельного ураження електричним струмом електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування ПРЦЕО та ОСОБА_5 , що дало б підставу відповідачу видати наказ про звільнення останнього з роботи на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України. З урахуванням того, що звільнення позивача відбулось незаконно, суд вважав за можливе стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Щодо строку звернення позивача з позовною заявою про вирішення трудового спору , то позивач ОСОБА_1 реалізував своє право на звернення з відповідним позовом до суду у межах строку встановленого законодавством.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи апеляційної скарги

В апеляційні скарзі представник ПАТ«Укрнафта» - адвокат Малета А. І.,посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення справи, неправильне застосування норм матеріального праваі порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції, здійснивши дослідження обставин нещасного випадку зі смертельним наслідком, що стався 13 червня 2023 року шляхом допиту свідків, отримання пояснень сторін та неналежною правовою оцінкою Акта спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком, фактично здійснив своє розслідування обставин цього нещасного випадку, чим протиправно перейняв на себе дискреційну функцію Держпраці у проведенні такого розслідування та безпідставно поставив під сумнів висновки чинного Акта, що є єдиним допустимим доказом, визначений законодавством по встановленню причин нещасного випадку. Після складення Акта, на момент прийняття керівником рішення щодо притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, останній раніше вже допускав порушення покладених на нього обов`язків і притягувався за це до дисциплінарної відповідальності відповідно до наказу НГВУ «Долинанафтогаз» ПАТ «Укрнафта» № 35 від 06 березня 2023 року за порушення трудової дисципліни. У наказі №197 від 15 версня 2023 року чітко зазначено, які саме положення посадової інструкції було порушено позивачем, натомість судом першої інстанції невірно надано оцінку змісту цього доказу.

Також вказує, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що позивач не пропустив місячний строк звернення до суду. При цьому невірно оцінив витяг з наказу №197 від 15 вересня 2023 року. Так, наказ №197 від 15 вересня 2023 року у формі витягу жодним чином не заважав і не перешкоджав підготувати та подати позивачу позовну заяву, здійснювати ефективний захист в суді. Цей витяг з наказу був предметом дослідження та оцінки судом та взятий ним до уваги як належний допустимий та достовірний доказ. Наказ №197 від 15 вересня 2023 року у формі витягу містить всю необхідну інформацію, яка прямо чи опосередковано стосується прав свобод чи інтересів позивача. А тому направлення відповідачем позивачу саме витягу з наказу №197 від 15 вересня 2023 року жодним чином не впливало на розуміння позивачем змісту цього витягу, та право і процесуальну можливість на звернення до суду із позовною заявою у межах місячного строку. Як наслідок, початок перебігу строку звернення позивача для захисту порушених законних прав та інтересів у сфері трудових відносин необхідно обчислювати від дня, коли позивач міг довідатись про витяг з наказу №197 від 15 вересня 2023 року, тобто з 28 вересня 2023 року, що є датою належного вручення поштового відправлення повнолітньому члену сім`ї позивача. Позивачем не надано суду жодного доказу про те, що його мати - ОСОБА_6 , яка нібито отримала 28 вересня 2023 року поштове відправлення до 04 листопада 2023 року приховувала від позивача це поштове відправлення, перешкоджала в його вчасному переданні чи отриманні позивачем, чи не усвідомлювала необхідності у вчасному повідомленні позивача про наявність цього поштового відправлення. Отже, нереалізація позивачем із власної волі свого права на особисте отримання витягу з наказу №197 від 15 вересня 2023 року про звільнення у день його вручення на пошті 28 вересня 2023 року не може мати наслідком дотримання з його сторони місячного строку для звернення до суду з позовною заявою, оскільки розбалансовує систему прав та обов`язків у трудових відносинах. Окрім цього, позивачем не подано до суду і клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду. Таким чином, позовні вимоги заявлені за межами місячного строку для звернення до суду, однак суд першої інстанції вказані обставини залишив без належної правової оцінки.

Позиція інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 заперечує проти доводів відповідача, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Відзив мотивовано тим, що він не мав ніякого відношення до скерування електромонтерів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 для виконання електромонтажних робіт та СК свердловини 179 ПД, яка не була введена в експлуатацію, не знав про це та не контролював їх роботу. Вони були скеровані на виконання електромонтажних робіт інженером ОСОБА_9 без відповідного наряду-допуску, без якого жодні роботи взагалі не можна виконувати, і в ході виконання робіт ОСОБА_10 був смертельно уражений електрострумом. Його вини у смерті немає, як і немає причинно-наслідкового зв`язку між його діями чи бездіяльністю, що призвело до смерті ОСОБА_11 . Посадова інструкція ним не була порушена, відповідачем не дотримано порядку оформлення документів про прининення трудового договору між ним та НГВУ «Долинанафтогаз».

Заяви (клопотання) учасників справи

У судовому засіданні апеляційного суду представника апелянта вимоги скарги підтримав, просив її задоволити.

Позивач та його представник скаргу не визнали, просили її залишити без задоволення з підстав зазначених у відзиві.

Фактичні обставини справи

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 з 01 вересня 1993 року прийнятий на роботу в будівельно-монтажний цех НГВУ «Долинанафтогаз» «ПАТ «Укрнафта» на посаду електромонтажника 3 розряду, що підтверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_1 .

27 грудня 2018 року на підставі наказу №30-67-к від 26 грудня 2018 року, позивача переведено на посаду майстра з ремонту устаткування прокатно-ремонтного цеху електрообладнання електрозабезпечення НГВУ «Долинанафтогаз» «ПАТ «Укрнафта».

Наказом ПАТ «Укрнафта» НГВУ «Долинанафтогаз» №35 «Про результати роботи комісії» від 06 березня 2023 року за порушення вимог посадової інструкції в частині забезпечення дотримання персоналом цеху трудової та виробничої дисципліни, майстра ПРЦЕЩ та ЕЗ бригади №1 з обслуговування і ППР ел.устаткування на об`єктах видобутку ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани .

За змістом копії наказу ПАТ «Укрнафта» НГВУ «Долинанафтогаз» № 197 від 15 вересня 2023 року «Про впровадженя заходів щодо усунення причин нещасного випадку», за систематичне невиконання майстром з ремонту устаткування прокатно-ремонтного цеху електрообладнання та електрозабезпечення НГВУ «Долинанафтогаз» ОСОБА_1 без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку, застосовано до нього захід стягнення у вигляді звільнення, у зв`язку з чим звільнити його з роботи в перший робочий день після виходу з відпустки згідно п.3 ст.40 КЗпП України.

Позиція Івано-Франківського апеляційного суду

Згідно з статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

У статті 43 Конституції України зазначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Відповідно до статті 3 КЗпП України трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулюються законодавством про працю.

Згідно з частиною першою статті 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника (стаття 149 КЗпП України).

Для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України необхідна сукупність таких умов:

- порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку;

- невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності;

- невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинно бути систематичним;

- враховуються тільки дисциплінарні й громадські стягнення, які накладаються трудовими колективами і громадськими організаціями відповідно до їх статутів;

- з моменту виявлення порушення до дисциплінарного звільнення може минути не більше місяця.

Отже необхідна наявність факту не першого, а повторного (тобто вдруге чи більше разів) здійснення працівником винного невиконання чи неналежного виконання обов`язків після того, як до нього вже застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення за вчинення таких дій раніше.

Таким чином для настання правової підстави для звільнення за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України робітник мав допустити нове (повторне) порушення трудових обов`язків після оголошення йому догани за попереднє порушення.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідно до наказу в.о. начальника НГВУ «Долинанафтогаз» №197 від 15 вересня 2023 року «Про впровадження заходів щодо усунення причин нещасного випадку», враховуючи, що згідно із наказом по НГВУ «Долинанафтогаз» ПАТ «Укрнафта» від 06 березня 2023 року № 35, до майстра з ремонту устаткування прокатно- ремонтного цеху електрообладнання та електрозабезпечення НЕВУ «Долинанафтогаз» ОСОБА_1 було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани, ОСОБА_1 і надалі порушує трудову дисципліну, в частині порушення вимог розділу «Основні сфери відповідальності та завдання», абзац 4 Посадової інструкції майстра з ремонту устаткування ПРЦЕО та ЕЗ, а саме: - забезпечує: правильну організацію та безпечне ведення робіт, експлуатацію устаткування, механізмів, інструменту, КВП і засобів захисту та утримання робочих місць у належному стані, що свідчить про систематичне невиконання працівником без поважних причин власних трудових обов`язків і правил внутрішнього трудового розпорядку. За систематичне невиконання майстром з ремонту устаткування прокатно-ремонтного цеху електрообладнання та електрозабезпечення НЕВУ «Долинанафтогаз» ОСОБА_1 без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку, вирішено застосувати до нього захід стягнення у вигляді звільнення, у зв`язку з чим вирішено звільнити його з роботи в перший робочий день після виходу з відпустки згідно п.3 ст.40 КЗпП України.

Підставою застосування до позивача вказаного дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення стали матеріали розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком, що стався 13 червня 2023 року о 15 год 15 хв на станції керування Триол АК06-АСПЭД-АД-250-110156-380 свердловини №179 Північна Долина НГВУ «Долинанафтогаз» ПАТ «Укрнафта» в с.Гузіїв Калуського району,Болехівської ОТГ з електромонтером з ремонту та обслуговування електроустаткування ПРЦЕО та ЕЗ ОСОБА_2 .

Відповідно до акта спеціального розслідування нещасного випадку із смертельним наслідком, складеного 31 серпня 2023 року комісією, утвореною наказом Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 14 червня 2023 року №170/ПЗ, комісія розглянувши та вивчивши матеріали нещасного висновку прийшла до висновку, що електромонтери з ремонту та обслуговування електроустаткування ПРЦЕО та ЕЗ ОСОБА_2 та ОСОБА_3 під час огляду, виявивши несправності на СК Триол АК06-АСПЭД-АД-250-110156-380, не повідомили керівника та самостійно організували роботи по заміні кабелю, не перевіривши відсутність напруги на вхідних силових клемах під`єднання кабелю живлення, внаслідок чого електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування ПРЦЕО та ЕЗ ОСОБА_2 отримав ураження електричним струмом.

Особи, які допустили порушення вимог законодавства з охорони та гігієни праці або органу, який проводить досудове розслідування (у разі складення тимчасового акту за формою Н-1), окрім інших, вказаний ОСОБА_1 - майстер з ремонту устаткування прокатно-ремонтного цеху електрообладнання та електрозабезпечення НГВУ «Долинанафтогаз», який не забезпечив правильну організацію та безпечне ведення робіт, чим порушив Посадову інструкцію майстра з ремонту устаткування ПРЦЕО та ЕЗ, розділ «Основні сфери відповідальності та завдання», абзац 4., а саме: - забезпечує: правильну організацію та безпечне ведення робіт, експлуатацію устаткування, механізмів, інструменту, КВП і засобів захисту та утримання робочих місць у належному стані.

Судом правильно встановлено, що оспорюваний наказ № 197 від 15 вересня 2023 року, яким до ОСОБА_1 застосовано захід стягнення у вигляді звільнення, не містить відомостей про те, які саме обов`язки передбачені абзацом 4 Посадової інструкції майстра з ремонту устаткування, порушено позивачем.

Наказ тільки містить загальні посилання « ОСОБА_1 і надалі порушує трудову дисципліну, в частині порушення вимог розділу «Основні сфери відповідальності та завдання», абзац 4, Посадової інструкції майстра з ремонту устаткування ПРЦЕО та ЕЗ, а саме; забезпечує: правильну організацію та безпечне ведення робіт, експуатацію устаткування, механізмів інстументів, КВП і засобів захисту та утримання робочих місць у належному стані, що свідчить про систематичне невиконання працівником без поважних причин власних трудових обов`язків і правил внутрішнього трудового розпорядку».

Відсутність у наказі посилань на конкретні порушення допущені в спірному випадку, з посиланням на відповідні докази, позбавляє можливості зробити висновок пронаявність у діях ОСОБА_1 ознак дисциплінарного проступку.

З цього приводу, на запитання апеляційного суду представник відповідача пояснив, що при вирішенні даного питання роботодавць зобов`язаний був врахувати акт спеціального розслідування, тому і притягнув до відповідальності ОСОБА_1 . Однак, суд зазначає, що сам по собі акт не є автоматичною підставою для притягнення винного до відповідальності, оскільки на підставі нього роботодавець з точки зору дотримання трудових обов`язків має встановити склад дисциплінарного проступку. Будь яких інших обставин відповідач не вказав.

За таких обставин, суд вірно дійшов висновку, що наказ ПАТ «Укрнафта» НГВУ «Долинанафтогаз» № 197 від 15 вересня 2023 року «Про впровадження заходів щодо усунення причин нещасного випадку» в частині застосування до ОСОБА_1 заходу стягнення у вигляді звільнення не відповідає вимогам трудового законодавства та є незаконним.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги щодо пропуску позивачем строку звернення до суду з позовом, встановленого статтею 233 КЗпП України.

Відповідно до частини першої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

Згідно з положеннями статті 233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

У постанові від 26 травня 2021 у справі №640/18236/17-ц Верховний Суд зазначив, що «установлені статтею 233 КЗпП України строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. Ці строки не перериваються і не зупиняються. Відповідно до статті 234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки. Разом з тим, якщо строк звернення до суду, установлений статтею 233 КЗпП України, пропущений без поважних причин, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог у зв`язку з пропуском зазначеного строку. У кожному випадку суд зобов`язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк».

Застосування вказаних вище положень законодавства у справах про звільнення, зокрема при визначенні моменту, з якого обчислюється строк звернення до суду в цих справах, має особливе значення, оскільки, за загальним правилом, наказ про звільнення не може бути доведений до відома працівника в інший спосіб, окрім як шляхом ознайомлення з цим наказом після вручення його копії роботодавцем у встановленому законом порядку.

У такому випадку працівник в належний спосіб може дізнатись про своє звільнення та про мотиви прийняття відповідного рішення роботодавця (наказу, розпорядження про звільнення) лише після ознайомлення зі змістом такого акта, наведеними в ньому мотивами та правовими підставами та, відповідно, після цього матиме змогу підготувати аргументовану заяву (скаргу) щодо захисту своїх трудових прав і передбачених законом гарантій.

Системний аналіз статей 47 та 233 КЗпП України дозволяє дійти висновку, що норма статті 233 КЗпП України пов`язує початок перебігу строку звернення особи до суду із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення виключно з обставинами, визначеними у статті 47 цього Кодексу (вручення роботодавцем працівникові копії наказу (розпорядження) про звільнення).

У цій справі суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 звільнений з роботи на підставі наказу №197 від 15 вересня 2023 року. При цьому у трудовій книжці ОСОБА_1 дата звільнення з роботи зазначена 06 листопада 2023 року.

За змістом вказаного наказу було вирішено за систематичне невиконання майстром з ремонту устаткування прокатно-ремонтного цеху електрообладнання та електрозабезпечення НЕВУ «Долинанафтогаз» без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку застосувати до ОСОБА_1 захід стягнення у вигляді звільнення та звільнити його з роботи в перший робочий день після виходу з відпустки згідно п.3 ст.40 КЗпП України. Також наказано керінику групи кадрових сервісів Долинського рагіону Вовківському А. В. в день звільнення ОСОБА_1 забезпечити видачу йому належним чином оформленої трудової книжки і копію наказу про звільнення. Крім того, у пункту 11 зобов`язано начальника ПРЦЕЩ та ЕЗ Бачкуру А. В. під особистий підпис в з-дений термін, ознайомити з цим наказом майстра з ремонту устаткування проектно-ремонтного цеху електрообладнання та електрозабезпечення НГВУ «Долинанафтогаз» ОСОБА_1 .

З`ясовано, що позивач відповідно до наказу № 1285-в від 06 вересня 2023 року перебував з 06 вересня 2023 року у щорічній додатковій відпустці за ненормований робочий день. Витяг з наказу №197 від 15 вересня 2023 року було надіслано на поштову адресу позивача ( АДРЕСА_1 ) 18 вересня 2023 року, про що свідчить поштовий опис, накладна та фіскальний чек про направлення рекомендованого листа № 817. Крім того, листом підприємства від 06 листопада 2023 року (а.с.158 т.1) повідомлено позивача, що «У зв`язку зі звільненням вас з роботи 06 листопада 2023 року відповідно до наказу № 196 від 15 вересня 2023 року «Про припинення трудового договору» повідомляємо про необхідність отримати трудову книжку…»

Оскільки, позивача звільнено із роботи 06 листопада 2023 року, із вказаним позовом позивач звернувся до суду 30 листопада 2023 року, суд дійшов обгрунтованого висновку про своєчасне звернення останнього з позовом.

Факт направлення 18 вересня 2023 року копії витяг з наказу №197 від 15 вересня 2023 року у сукупності із обставинами справи не свідчить про пропуск позивачем строку на звернення до суду з цим позовом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За змістом статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, відсутні. А отже, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Публічногоакціонерноготовариства «Укрнафта» адвоката Малети Андрія Іллічазалишити без задоволення. Рішення Долинського районного суду Івано-Франківськоїобластівід 29 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 19 лютого 2025 року.

Судді: Л. В. Василишин

І. В. Бойчук

О. В. Пнівчук