СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/19935/24

пр. № 2/759/873/25

06 лютого 2025 року року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Петренко Н.О.

за участю секретаря судових засідань Ганнисика А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), третя особа на стороні позивача: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ), треті особи: Орган опіки та піклування Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації (03148, м.Київ, вул. Гната Юри, 14Б), приватний нотаріус КМНО Кударенко Віра Миколаївна (01033, м.Київ, вул.Саксаганського, 101), приватний нотаріус КСНО Каплун Юрій Вікторович (01130, м.Київ, вул. Пирогова, 2, кім.151) про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири,

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст позовних вимог.

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири.

Позовну заяву мотивує, тим що позивачу на праві спільної власності належить частина квартири за адресою АДРЕСА_1 . Під час отримання свідоцтва на спадщину позивачем було виявлено, що співвласники квартири ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , продали квартиру АДРЕСА_3 невідомій особі ОСОБА_2 , що не відповідає дійсності. Договір купівлі продажу квартири було посвідчено приватним нотаріусом КМНО Кударенко В.М. 23.11.2021 року позивач звернувся із заявою до Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, за даним фактом внесено відомості до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України. Позивач зазначає, що не вчиняв жодних правочинів стосовно спільного майна. Просить позов задовольнити.

ІІ. Процесуальні рішення у справі.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 15 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

ІІІ. Позиції учасників судового провадження.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без участі.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про визнання позовних вимог.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права,які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_3 належить на праві приватної спільної власності ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 по частині, що підтверджується свідоцтвом про право власності № НОМЕР_1 від 27.02.2002 року.

Згідно інформаційної довідки № 50121 від 29.11.2021 року кв . АДРЕСА_3 на праві власності зареєстрована за : ОСОБА_5 - 1 / 4ч .; ОСОБА_4 - 1 / 4ч .; ОСОБА_1 - 1 / 4ч .; ОСОБА_3 - 1 / 4ч . на підставі свідоцтва про право власності на житло , виданого Святошинською районною у м. Києві радою 27.02.2002 , ( розпорядження № 343 ) , зареєстрованого в Бюро 05.03.2002 , за реєстровим №4537 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За фактом вчинення кримінального правопорушення за ч.2 ст. 190 ККУ були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.12.2021 року .

Судом встановлено, що 06 квітня 2010 року між ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира АДРЕСА_3 на праві власності зареєстровано за ОСОБА_2 . Право власності зареєстровано 12.11.2021 року приватним нотаріусом Каплун Ю.В. на підставі договору-купівлі продаж від 06.04.2010 року.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 04.02.2021 року ОСОБА_3 визнано недієздатним.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

За змістом ч. 5 ст. 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Укладення договору, який за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, є порушенням ч. ч. 1 та 5 ст. 203 ЦК України, що за правилами ст. 215 цього Кодексу є підставою для визнання його недійсним відповідно до статті 234 ЦК України.

Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. В силу ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник розпоряджається, користується та володіє своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як встановлено судом, 06 квітня 2010 року між ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 , який в установленому порядку посвідчений нотаріусом.

Особливість режиму нерухомого майна визначається тим, що права на нього та правочини щодо нього підлягають державній реєстрації. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону (ч. 1 ст. 182, ч. 4 ст. 334 ЦК України).

Державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на вказане нерухоме майно здійснено лише 12.11.2021 року приватним нотаріусом Каплун Ю.В.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 № 9 для визнання правочину фіктивним суди повинні встановити наявність умислу в усіх сторін правочину. При цьому необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків.

У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто обидві сторони, вчиняючи фіктивний правочин, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, тобто мають інші цілі, ніж передбачені правочином. Такий правочин завжди укладається умисно.

Отже, основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) іншого учасника або третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов`язань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину.

Згідно з ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Статтею 230 ЦК України визначено, що якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнається судом недійсним. При цьому, обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Відповідно допункту 20Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009р. № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними`правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину.

При вчиненні правочину під впливом обману формування волі потерпілого відбувається не вільно, а вимушено, під впливом недобросовісних дій інших осіб, які полягають у навмисному створенні у потерпілого помилкового уявлення про обставини, які мають істотне значення: природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Внутрішня воля потерпілого на вчинення правочину відповідає його зовнішньому волевиявленню, однак її формування відбувається не вільно, а під впливом обману з боку інших осіб.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_6 не володіє спірним майном. Встановлено, що укладення спірного договору купівлі-продажу квартири від 06.04.2010 року було здійснено під впливом обману та зумовлено деформацією волі відповідача та позивача.

При визнанні недійсними правочинів з підстав, що такі були вчинені під впливом обману, законодавець звертає увагу на те, що обман може стосуватись лише обставин, що мають істотне значення.

У даному випадку, за своєю правовою природою внаслідок укладення договору купівлі-продажу у покупця виникає обов`язок оплатити товар після його прийняття (частина 1 статті 692 ЦК України), а відтак наявність чи відсутність оплати товару є обставиною, що має істотне значення та впливає на укладення такого правочину.

Матеріали справи не містять даних про факт оплати за придбану квартиру.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстав у своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК України).

Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оскільки судом встановлено, що позивач коштів за продаж квартири позивач не отримав, відповідач кошти за квартиру не сплачувала, квартирою не володіє і не претендує на володіння нею, тобто, правочин було вчинено внаслідок застосування обману, відповідач визнає позовні вимоги, тому позов підлягає задоволенню.

Суд приходить до висновку про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 06.04.2010 року квартири АДРЕСА_3 , укладений між ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Визнання недійсним договору купівлі продажу є підставою для скасування рішення про державну реєстрацію права власності відповідача у Державному реєстрі прав на нерухоме майно та їх обмежень.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 12, 76-81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 6,16, 203, 215, 234 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), третя особа на стороні позивача: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ), треті особи: Орган опіки та піклування Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації (03148, м.Київ, вул. Гната Юри, 14Б), приватний нотаріус КМНО Кударенко Віра Миколаївна (01033, м.Київ, вул.Саксаганського, 101), приватний нотаріус КСНО Каплун Юрій Вікторович (01130, м.Київ, вул. Пирогова, 2, кім.151) про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири - задовольнити.

Визнати недійсним договір купівлі - продажу квартири за адресою : АДРЕСА_1 від 06.04.2010 року, між ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кударенко В.М., зареєстровано в реєстрі № 657 .

Скасувати реєстрацію права власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 на квартиру АДРЕСА_3 , рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер : 61547860 від 12.112021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Каплун Ю.В.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи якому рішення не було вручене у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Суддя Н.О. Петренко