Дата документу 12.02.2025 Справа № 2-28/11
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №2-28/11 Головуючий у 1 інстанції Вайнраух Л.А.
Провадження № 22-ц/807/393/24 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Кухаря С.В.,

Подліянової Г.С.

за участю секретаря судового засідання Бєлової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 грудня 2024 року у справі заявою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Центральний відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південнного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ЛІВОБЕРЕЖНИЙ ВІДДІЛ ДЕРЖАВНОЇ ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ У МІСТІ ЗАПОРІЖЖІ ПІВДЕННОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М. ОДЕСА) про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку на їх пред`явлення до примусового виконання,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2024 року представниця заявника за довіреністю адвокат Прохода І.В. звернулася до суду із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку на їх пред`явлення до примусового виконання.

В обґрунтування заяви зазначено, що 30.05.2011 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя ухвалено рішення по справі N0827/2-28/11 про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України», в особі філії - Запорізьке обласне управління (відповідно до постанови КМУ N502 від 06.04.2011 тип товариства змінено з Відкритого на Публічне, Постановою Правління ПАТ «Державний ощадний банк України» від 19.07.2019 тип товариства змінено з Публічного на Приватне, після зміни типу - акціонерне товариство «Державний ощадний банк України») заборгованості за кредитом у сумі 416 573,65 гривень, 1 700,00 гривень судового збору, 120,00 гривень витрат на ІТ3, 96,85 гривень штрафу та неустойку у сумі 165,29 гривень. Рішення набрало законної сили 10.06.2011.

На виконання рішення суду видані виконавчі листи щодо стягнення з боржників заборгованості за кредитом, штрафними санкціями та судовими витратами. Виконавчі документи неодноразово пред`явлені до виконання до Шевченківського відділу державної виконавчої служби, Ленінського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі, Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя, Жовтневого відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя. Разом з цим, як стверджує заявник, документи виконавчого провадження на адресу АТ «Ощадбанк» не надходили, що позбавило стягувача можливості ознайомитися з матеріалами виконавчих проваджень.

Для отримання інформації щодо стану виконавчих проваджень стягувачем неодноразово направлялися запити до відділів ВДВС, а саме від 06.11.2013 N4/941/5354, від 06.11.2013 N4/942/5353, від 24.03.2014 N4/150/1138, від 02.10.2014 N4/468/4037, від 13.03.2015 N4/112/918, від 27.07.2016 N28/2-546, від 24.01.2017 N107.20/2-59, від 29.03.2018 №107.20/2-498/29683, від 24.09.2020 N 107.20/2-2098, які залишені без відповіді.

У травні 2024 року стягувач звернувся з клопотаннями від 22.05.2024 N55/5.4-0460977/2024 до Лівобережного ВДВС, від 22.05.2024 N55/5.4-04/60980/2024 та від 22.05.2024 N55/5.4-04/60978/2024 до Центрального ВДВС про надання інформації щодо стану виконавчого провадження.

З відповідей Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя від 06.06.2024 N77879/7 стягувачу стало відомо про повернення виконавчих документів на підставі п.5 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження», при цьому, документи через закінчення строків зберігання знищено.

З відповіді Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі від 12.06.2024 N54268 та від 27.06.2024 N59006 стягувачу стало відомо про перебування виконавчого листа щодо стягнення з ОСОБА_2 на примусовому виконанні в Жовтневому ВДВС, Орджонікідзевському ВДВС та Шевченківському ВДВС.

22.03.2016 старшим державним виконавцем Столяренко А.В. винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження на підставі п.4 ч.1 ст.26 (пред`явлення виконавчого документа не за місцем виконання), адже боржник проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що відноситься до Шевченківського ВДВС ЗМУЮ. Повторно виконавчий лист на виконання до Лівобережного ВДВС не надходив. Документи виконавчого провадження через закінчення строків зберігання знищено.

Інформацію про пересилання виконавчих листів між відділами ДВС стягувач дізнався з відповідей, які надійшли у 2024 році. Документи виконавчого провадження на адресу стягувача не надходили, як і постанови виконавців. Як вбачається з відповідей, доданих до заяви, оригінали виконавчих листів загублені при пересиланні з одного відділу ДВС до іншого. Відповідно, станом на 01.08.2024 рішення суду не виконано.

Сторона заявника по суті заяви, із посиланням на ст.433 ЦПК України, п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, наголошує, що видача дубліката виконавчого документа передбачена законодавством лише у разі його втрати. Оригінал виконавчого документа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Відсутність виконавчих документів позбавило АТ «Ощадбанк» можливості повторно пред`явити їх до виконання, у порядку передбаченому чинним законодавством. Крім того, термін пред`явлення виконавчих листів до виконання, зазначений у виконавчих документах, - 10.06.2012, закінчився. 3 огляду на тривалий час, який стягувач витратив на з`ясування місцезнаходження виконавчих листів, стану виконавчих проваджень заявник вважає, що строк на їх пред`явлення пропущений з поважних причин і підлягає поновленню.

Окремо заявником наголошено, що, у зв`язку з тим, що в установі філії - Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк почастішали випадки захворювання працівників на COVID-19, багато відділів, в тому числі, юридичний відділ та відділ реструктуризації заборгованості та стягнення були переведені на дистанційну (віддалену) роботу.

Вказаний графік роботи значно ускладнювався тим, що документи, які безпосередньо надходять до банку, із запізненням передаються працівникам вказаних відділів для опрацювання, з урахуванням вимог щодо збереження банківської таємниці. З квітня 2021 року було введено й обмежений проїзд громадян в міському транспорті. Довідки для проїзду в громадському транспорті вказаним працівникам не видавались, що позбавило можливості здійснювати виїзд до місця роботи або поштових відділень. При цьому, загалом карантин на території України був запроваджений з 12.03.2020 по 30.06.2023 включно. Крім того з 24.02.2022 на території України запроваджено воєнний стан, строк дії якого неодноразово продовжувався і не скасований. Відповідно, з урахуванням несвоєчасного надання ВДВС відповіді на звернення стягувача, банк був позбавлений можливості своєчасно звернутися до суду з заявою.

Просили поновити строк для пред`явлення до виконання виконавчих листів, а також видати Акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» дублікати виконавчих листів у цивільній справі №0827/2-28/2011 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління заборгованості за кредитом у сумі 416 573,65 гривень, штрафу у сумі 96,85 гривень, неустойки у сумі 165,29 гривень, судових витрат у сумі 1 820,00 гривень.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя 09 грудня 2024 року відмовлено в задоволенні заяви.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» подало апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції, в якій посилаючись на незаконність, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права просили ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про видачу дублікатів виконавчих листів та поновити строк на їх пред`явлення.

Апеляційна скарга обгрунтвана тим, що судом першої зроблено помилковий висновок про неможливість встановлення дійсності втрати виконавчих листів, оскільки безповоротно втрачено можливість доведення втрати виконавчого листа з об`єктивних причин за даними державної виконавчої служби.

03 лютого 2025 року від представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив апеляційну скаргу залишти без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374, ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам чинного законодавства.

Встановлено, що у справі №0827/2-28/11 Шевченківським районним судом м.Запоріжжя ухвалено рішення від 30.05.2011, яке набрало законної сили 11.06.2011, відповідно до якого позов ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі територіально відокремленого безбалансового відділення №10007/0265 філії Запорізького обласного управління ВАТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу в солідарному порядку задоволено у повному обсязі, стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ №10007/0265 філії Запорізького обласного управління ВАТ «Ощадбанк» суму заборгованості станом на 29.04.2011 за кредитним договором у розмірі 416 573,65 гривень. Стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ №10007/0265 філії Запорізького обласного управління ВАТ «Ощадбанк» штраф за неналежне виконання взятих на себе зобов`язань за договором іпотеки у розмірі 96,85 гривень. Стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ №10007/0265 філії Запорізького обласного управління ВАТ «Ощадбанк» неустойку у сумі 165,29 гривень. Стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ №10007/0265 філії Запорізького обласного управління ВАТ «Ощадбанк» витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 гривень, а також судовий збір у розмірі 1700 гривень (веб-посилання на текст судового рішення https://reyestr.court.gov.ua/Review/15982783).

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень в даній справі інших судових рішень не ухвалювалось, апеляційний перегляд рішення суду не здійснювався, підстав для відновлення втраченого судового провадження з урахуванням змісту порушених заявником питань судом не встановлено, сторонами не ініціювалось.

ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя у справі №0827/2877/2012, пр. 6/827/85/2012 від 19.03.2012 постановлено видати дублікат виконавчого листа № 2-28/11 від 30.05.2011 про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у солідарному порядку на користь ВАТ Державний ощадний банк України в особі ТВБВ № 10007/0265 філії Запорізького обласного управління ВАТ Ощадбанк суму штрафу за неналежне виконання взятих на себе зобов`язань за договором іпотеки у розмірі 96,85 грн., неустойки у сумі 165,29 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., судового збору у розмірі 1700 грн. (веб-посилання на текст судового рішення https://reyestr.court.gov.ua/Review/22137353).

Разом з цим, між сторонами у справі існував й інший спір. Так, у справі №0827/5945/12, пр. 0827/2-2309/12 07.11.2012 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя ухвалено заочне рішення, за змістом якого позов ПАТ «Державний ощадний банк України» (як правонаступника ВАТ «Державний ощадний банк України)» в особі територіального відокремленого безбалансового відділення № 10007/0265 філії Запорізького обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , 2003 року народження, в особі законного представника - ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , 2006 року народження в особі законного представника - ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , 2008 року народження, в особі законного представника - ОСОБА_2 , ОСОБА_9 задоволено.

Вказаним рішенням в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 647 від 13.09.2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» і ОСОБА_1 у сумі 416835 грн. 79 коп., в тому числі: 416573 грн. 65 коп. заборгованості за кредитом, заборгованості по відсоткам, простроченої заборгованості по відсоткам, пені за прострочення кредиту, пені за прострочення відсотків; штрафу у сумі 96 грн. 85 коп.; неустойки у сумі 165 грн. 29 коп., звернуто стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 69,4 квадратних метри, житловою площею 48,8 квадратних метри, яка належить ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , які зареєстровані за адресою АДРЕСА_3 , на праві спільної сумісної власності, передану в іпотеку на підставі договору іпотеки № 647-іф від 13.09.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бургазли І.І. за реєстраційним номером 1010, з початковою ціною згідно із договором іпотеки у сумі 322821 грн., шляхом продажу на прилюдних торгах. Виселено ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 з квартири АДРЕСА_2 з припиненням реєстрації відповідачів за даною адресою (веб-посилання на текст судового рішення: https://reyestr.court.gov.ua/Review/28590638).

Саме невиконання зазначеного кредитного договору, зобов`язання за яким забезпечено іпотекою, стало підставою для стягнення заборгованості в межах даної цивільної справи рішенням від 30.05.2011.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 17.04.2019 заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07.11.2012 в частині задоволення позову про виселення та припинення реєстрації за місцем проживання скасовано з ухваленням в цій частині нового судового рішення про відмову у задоволенні позову. В іншій частині заочне рішення суду першої інстанції залишено без змін. Відповідно до постанови Верховного Суду від 08.05.2024 у справі №0827/5945/2012, пр. 61-10377св19 касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» залишено без задоволення, постанову Запорізького апеляційного суду від 17 квітня 2019 року в частині вирішення позовних вимог про виселення відповідачів та зняття їх з реєстрації залишено без змін.

Згідно з засвідченою копією виконавчих листів (8 од.), виданих у даній справі 12.07.2011, долучених стороною заявника, відмітки про виконання у відповідній графі відсутні. Виконавчі листи видані, відповідно по 4 од. для кожного з боржників, для кожного платежу окремо суми заборгованості, судових витрат, штрафу, неустойки.

Запити, додані заявником (від імені ПАТ «Державний ощадний банк України»), а саме, від 06.11.2013, 24.03.2014, 13.03.2015, 27.07.2016, 24.01.2017, 29.03.2018, 24.09.2020 на адресу Шевченківського відділу ДВС м. Запоріжжя щодо стану виконавчого провадження, залишені без виконання.

Згідно з відповіддю начальника Центрального відділу ДВС у м.Запоріжжі Південного міжрегіонального управління МЮ (м.Одеса), (далі Відділ ДВС) від 06.06.2024, отриманої банком 11.06.2024, у виконавчому провадженні ВП №.03.2012 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання вказаного вище рішення суду про стягненя заборгованості. 05.08.2013 виконавчий документ повернуто відповідно до п.5 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження». Повторно виконавчий документ не надходив. Строк зберігання завершеного виконавчого провадження сплинув, що зумовлює знищення документів.

Тотожна відповідь надана й щодо виконавчого провадження ВП №31573612, яке відкрито 06.03.2012, на даний час завершено, а саме 02.08.2013 виконавчий документ повернуто стягувачу відповідно до п.5 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження». П. 5 ч.1 ст.47 Закону встановлено таку підставу для повернення виконавчого документа, як неможливість встановити особу боржника, з`ясувати місце проживання, перебування боржника фізичної особи, крім деяких категорій стягнень. Саме на дане положення міститься посилання у вказаних постановах.

Згідно з відповіддю Начальника Лівобережного відділу ДВС у м.Запоріжжі Південного міжрегіонального управління МЮ (м.Одеса), від 12.06.2024, у виконавчому провадженні ВП №41850047 Вознесенівським ВДВС 06.02.2014 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, 06.10.2014 виконавче провадження закінчено на підставі п.10 ч.1 ст.49 Закону у зв`язку із направленням виконавчого документа за належністю до іншого відділу ДВС у Жовтневому районі м.Запоріжжі). Архівна справа відносно ОСОБА_2 знищена.

На момент розгляду заяви в суді апеляційної інстанції стягнення заборгованості не відбулось.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції зазначив, що стягувач мав можливість звернутись із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання (щодо основної суми заборгованості) значно раніше, коли не була безповоротно втрачена й можливість доведення втрати виконавчого листа з об`єктивних причин за даними державної виконавчої служби.

Колегія суддів не погоджується з таким рішенням суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку (стаття 129-1 Конституції України).

Пунктом 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України визначено, що до основних засад судочинства належить обов`язковість рішень суду.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Європейський суд наголосив, що п. 1 ст. 6 вказаної Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, сукупністю дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією

України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цьогоЗакону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Проте, ч.5 ст. 12 ЦПК України врегульовано, що суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, серед іншого,запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

До загальних засад цивільного судочинства чинним законодавством віднесено принцип диспозитивності, який передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, ст.13ЦПКУкраїни також врегульовано, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно підпункту 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Таким чином дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Подібні за змістом висновки викладені Верховним Судом у постановах від 09 лютого 2022 року у справі № 201/4043/19-ц, від 09 лютого 2022 року у справі № 757/14604/20-ц, від 06 листопада 2019 року у справі № 2-1053/10, від 23 вересня 2020 року у справі № 127/2-3538/10».

Конституційний Суд України у Рішенні від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 у справі № 1-7/2010 за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положення пункту 18 частини першої статті 293 ЦПК України у взаємозв`язку зі статтею 129 Конституції України (про апеляційне оскарження ухвал суду) зробив висновок, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

Дублікат виконавчого документа може бути виданий, якщо зацікавлена особа звернулась до суду із заявою про це до закінчення строку встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. У разі якщо такий строк закінчився, зацікавлена особа яка звертається до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого документа може одночасно ставити питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Саме такі правові висновки сформульовано у Постановах Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справі № 474/783/17 (провадження № 61-29св17) та від 10 жовтня 2018 року у справі № 2-504/11 (провадження № 61-41846св18).

Заявник при поданні заяви про видачу дублікатів виконавчих листів, порушує питання щодо поновлення строку для пред`явлення таких виконавчих листів.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що у виконавчому документі зазначаються строк пред`явлення рішення до виконання.

Відповідно до ст. 433 ЦПК України, стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Причина пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця причина виникла протягом строку, який пропущено; ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування; тобто, якщо свідчить про відсутність у заінтересованої особи об`єктивної можливості подати виконавчий документ до виконання у встановлені строки.

Постановою Верховного Суду України від 13.04.16р справа № 6-599цс16 (ЄДРСР № 57312236) зазначається «Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (наприклад, пункт 40 рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції»). Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження».

Відповідно до практики ЄСПЛ виконання судових рішень розглядається як невід`ємна частина судового розгляду в розумінні ст.6 конвенції. Європейський суд неодноразово робив висновок, що це право стало б ілюзорним у разі, коли б правова система держави допускала, аби остаточне, обов`язкове судове рішення залишалося невиконаним. Це призводить до ситуації, несумісної з принципом верховенства права.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник (від імені ПАТ «Державний ощадний банк України») неодноразово звертався до виконавчих органів з запитами про стан виконачого провадження, а саме 06.11.2013 року, 24.03.2014 року, 13.03.2015 року, 27.07.2016 року, 24.01.2017 року, 29.03.2018 року, 24.09.2020 року, які містять відбитки штампу Шевченківського відділу ДВС м. Запоріжжя з датами їх отримання.

Проте, ані заявником, ані Шевченківським відділом ДВС м. Запоріжжя не надано суду відповідей на зазначені запити. Архівні справи знищені.

Враховуючи вищевикладене та обов`язковість виконання рішення, колегія суддів дійшла висновку про можливість поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчих листів у цивільній справі №0827/2-28/2011 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління заборгованості за кредитом у сумі 416 573,65 гривень, штрафу у сумі 96,85 гривень, неустойки у сумі 165,29 гривень, судових витрат у сумі 1 820,00 гривень.

Щодо вимоги заяви Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» про видачу дублікатів виконавчих листів колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі N 2-836/11 (пункт 35), якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Оскільки, колегія суддів дійшла висновку, про наявність правових підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання, то підлягають розгляду вимоги заяви щодо видачі дублікату виконавчих листів.

Єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року по справі № 196/673/14-ц (провадження № 61-21357св21) зроблено висновок, що: «аналіз пункту 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України дозволяє дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. При цьому виконавчий лист може бути виданий лише за умови, якщо у встановлені строки з відповідною заявою до суду звернувся стягувач або державний/приватний виконавець. Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Таким чином дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Подібні за змістом висновки викладені Верховним Судом у постановах від 09 лютого 2022 року у справі № 201/4043/19-ц, від 09 лютого 2022 року у справі № 757/14604/20-ц, від 06 листопада 2019 року у справі № 2-1053/10, від 23 вересня 2020 року у справі № 127/2-3538/10».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 листопада 2023 року по справі № 6-66/2011 (провадження № 61-8679св22) зроблено висновок, що: «дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано, та чи не втратило судове рішення законної сили. Єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено».

Положеннями ЦПК України передбачена можливість видачі по справі лише одного виконавчого листа та його дублікат може бути виданий судом лише у випадку втрати оригіналу, під час розгляду заяви про видачу дубліката виконавчого листа вирішальним є встановлення обставин втрати оригіналу виконавчого листа.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не було виконано втрачені судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили; перевірити чи отримував стягувач оригінали виконавчих листів, та, якщо так, то коли, ким, на якій правовій підставі і за яких обставин; чи пред`являв стягувач виконавчий лист до виконання; обставин втрати виконавчого документа, коли було виявлено втрату оригіналу виконавчого листа і якими доказами це підтверджується.

Під час розгляду заяви про видачу дублікату виконавчого документа суд зобов`язаний з`ясувати, чи є чинним рішення суду та чи не було скасовано, чи виконано рішення повністю або частково, чи не призведе видача дубліката виконавчого документа до отримання стягувачем неналежного; також суд має встановити, за яких обставин та ким втрачено виконавчий документ. Якщо виконавчий документ був втрачений при пересилці, до заяви про видачу дублікату втраченого виконавчого документу повинно бути додано довідки органів зв`язку або державного виконавця.

Належним доказом підтвердження надсилання стягувачу копії постанови про повернення виконавчого листа разом із направленням його оригіналу є квитанція про відправлення та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Подібні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018 року в справі № 2515/739/2012, від 12 березня 2018 року в справі № 583/1828/17-ц, від 24 жовтня 2018 року в справі № 201/15305/14-ц, від 22 січня 2020 року в справі № 2-1693/10, від 28 травня 2020 року в справі № 1003/6035/12, на які посилається заявник у касаційній скарзі.

Матеріали справи, не містять доказів надсилання стягувачу копії постанов про повернення виконавчих листів разом із направленням їх оригіналів.

Також, матеріали справи не містять жодних доказів знаходження виконавчих листів в органах виконавчої служби.

Згідно зі ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

А тому, колегія суддів дійшла висновку, що доведеним є факт втрати виконавчих листів.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що відмовляючи у задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого листа, суд першої інстанції не дотримався вимог процесуального закону.

Та, відповідно, колегія суддів дійшла висновку, що підлягають задоволенню вимоги щодо видачі дублікатів виконавчих листів у цивільній справі №0827/2-28/2011 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління заборгованості за кредитом у сумі 416 573,65 гривень, штрафу у сумі 96,85 гривень, неустойки у сумі 165,29 гривень, судових витрат у сумі 1 820,00 гривень.

Доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час розгляду справи колегією суддів.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції зроблено передчасний висновок, щодо відсутності підстав для задоволення заяви про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку на їх пред`явлення до примусового виконання.

Отже, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в ухвалі 09 грудня 2024 року та є підставами її скасування і прийняття рішення про заволення заяви Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк».

Керуючись ст.ст.374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя 09 грудня 2024 року у цій справі скасувати, прийняти постанову наступного змісту.

Заяву Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Центральний відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південнного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ЛІВОБЕРЕЖНИЙ ВІДДІЛ ДЕРЖАВНОЇ ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ У МІСТІ ЗАПОРІЖЖІ ПІВДЕННОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М. ОДЕСА) про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку на їх пред`явлення до примусового виконання задовольнити.

Поновити строк для пред`явлення до виконання виконавчих листів у цивільній справі №0827/2-28/2011 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління заборгованості за кредитом у сумі 416 573,65 гривень, штрафу у сумі 96,85 гривень, неустойки у сумі 165,29 гривень, судових витрат у сумі 1 820,00 гривень.

Видати дублікати виконавчих листів у цивільній справі №0827/2-28/2011 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління заборгованості за кредитом у сумі 416 573,65 гривень, штрафу у сумі 96,85 гривень, неустойки у сумі 165,29 гривень, судових витрат у сумі 1 820,00 гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 20 лютого 2025 року.

Головуючий

Судді: