Справа № 202/7787/24
Провадження № 2/202/676/2025
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2025 року місто Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючого судді Марченко Н.Ю. за участю секретаря судового засідання Шульги А.О., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2024 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом, в якому зазначає, що 12.01.2018 ОСОБА_1 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг.

Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг.

Підписавши Анкету-заяву, відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав у мобільному додатку примірники вищевказаних документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови.

Крім того, в Анкеті зазначено: «6. Прошу вважати наведений зразок мого власноручного підпису або його аналоги(у тому числі мій електронний підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті мені в Банку. Я засвідчую генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем 039еc05464c79928a8f9d730dab30dc3718d61ead6e8da8c558640d287665bb5bb187, яка буде використовуватися для накладення електронного підпису у мобільному додатку з метою засвідчення моїй дій згідно з Договором. Також я визнаю, що удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Я підтверджую, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися мною та/або Банком з використанням електронного/удосконаленого електронного підпису… 11. Усе листування щодо цього Договору прошу здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов Договору».

Пунктом 5.9 Розділу ІІ Умов передбачено нарахування відсотків за кожен календарний день використання кредитного ліміту з розрахунку 365/366 календарних днів у році за процентними ставками, зазначеними в Тарифах.

Крім того, пунктом 5.11 Розділу ІІ Умов визначено, що клієнт зобов`язаний щомісяця сплачувати щомісячний мінімальний платіж в розмірі та в термін, зазначені в мобільному додатку.

Згідно з Тарифами: пільговий період за карткою до 62 днів, пільгова відсоткова ставка 0,00001% річних, розмір обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитним коштами 4% від заборгованості (не менше 100 грн., але не більше залишку заборгованості), базова відсоткова ставка 3,1 % на місяць, збільшена відсоткова ставка на місяць за карткою на суму загальної заборгованості 6,2% на місяць.

Відповідно до пункту 5.15-5.16. Розділу ІІ Умов у разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом клієнт сплачує банку відсотки в подвійному розмірі від зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування. Відсотки нараховуються від суми загальної заборгованості за кожен день прострочення замість базової процентної ставки, зазначеної в Тарифах. У разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся заборгованість за кредитом вважається простроченою (істотне порушення клієнтом зобов`язань). На залишок простроченої заборгованості банк нараховує, а Клієнт сплачує штраф у розмірі згідно із Тарифами, але не більше 50 % від суми, одержаного клієнтом кредиту. При цьому діє відсоткова ставка за користування кредитом у розмірі 0,00001 % річних.

На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 100000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 .

АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору (не сплачував щомісячні мінімальні платежі).

За цих підстав АТ «Універсал Банк» просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 12.01.2018 станом на 09.05.2024 року в розмірі 186908 грн. 50 коп., яка складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тіла кредиту), а також понесені судові витрати по сплаті судового збору 3028 грн.

Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 03 липня 2024 року у даній справі було відкрито спрощене позовне провадження.

До початку розгляду справи відповідач надав письмові заперечення, які по суті є його відзивом на позов.

Відповідачем зазначено, що він справно сплачував кредит згідно з умовами договору, але виникли форс-мажорні обставини війна, що вплинуло, зокрема, на його доходи. Спочатку банк пішов на зустріч, понизивши всі клієнтам процентну ставку. Приблизно в серпні 2022 року банк повернув процентну ставку, яка, на його думку, зважаючи на економічну ситуацію в країні, є великою. Після цього він намагався неодноразово домовитися з банком про перерахунок заборгованості, відстрочку та складання графіку платежів, зручного для обох сторін. Але отримав категоричну відмову з боку банку. Банк почав нараховувати йому проценти і платежі, з якими він не згодний, оскільки вважає, що заборгованість виникла внаслідок форс-мажору. На думку відповідача погоджена раніше між ним і банком сума може бути нарахована до оплати частинами на строк не менше 24 місяці. Також у рахунок виниклої заборгованості він може відати позивачу куплене ним озброєння для захисту інтересів держави.

Одночасно з відзивом відповідач подав заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, яке не було задоволено судом.

У судове засідання представник позивача не з`явився, в своєму позові банк просив розглядати справу без його участі.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, заперечував проти нарахованих процентів по кредиту.

Відповідно до частини 4 статті 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду: 1) малозначних справ; 2) справ, що виникають з трудових відносин; 3) справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд; 4) справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи - у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Частиною 6 статті 19 ЦПК України визначено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є, зокрема: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення (ч. 9 ст. 19 ЦПК України).

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Частиною 2 статті 274 ЦПК України визначено, що у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до частини 4 статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Враховуючи предмет та ціну позову, нескладність справи, відсутність необхідності збирання та витребування доказів, в тому числі проведення експертиз та виконання інших підготовчих дій, справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження.

З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов АТ «Універсал Банк» є обґрунтованим та підлягає задоволенню з огляду на наступне:

Судом установлено, що 12.01.2018 року між Акціонерним товариством «Універсал Банк» і відповідачем шляхом підписання Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг був укладений кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 100000 грн., що відповідачем не заперечується.

В анкеті-заяві до Договору про надання банківських послуг, відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом із Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту, що розміщені на сайті банку, складають договір про надання банківських послуг, укладення якого він підтверджує та зобов`язується виконувати його умови.

В пункті 3 Анкети-заяви відповідач підтвердив, що підписанням цього Договору він підтверджує, що ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту та отримав їх примірники у мобільному додатку, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення.

Підписанням анкети-заяви відповідач також засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем: 039еc05464c79928a8f9d730dab30dc3718d61ead6e8da8c558640d287 665bb5bb187 та відповідним йому відкритим ключем, який буде використовуватися для накладання удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з Договором.

Відповідач визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях, а також, що всі наступні правочини можуть вчинятися нею або банком з використанням електронного цифрового підпису (пункт 6 Анкети-заяви).

З наявних у матеріалах справи тарифів кредитування вбачається, що відсоткова ставка за кредитом становить 3,1 % на місяць, яка нараховується на максимальну заборгованість за умови непогашення заборгованості в повному обсязі в пільговий період, за кожний день з моменту виникнення заборгованості.

Факт дистанційного укладення кредитного договору з використанням мобільного додатку відповідачем у судовому засіданні не заперечувався. При цьому з пояснень відповідача в судовому засіданні встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що відповідач користувався коштами встановленого на платіжну картку кредитного ліміту. Також відповідачем оформлювався кредит «Витрати у розстрочку», списання за яким здійснювалося з його кредитної картки.

Згідно з наданим банком розрахунком заборгованості станом на 09.05.2024 заборгованість відповідача за кредитним договором від 12.01.2018 складає 186908 грн. 50 коп.

При вирішенні між сторонами спору про стягнення вищевказаної суми, суд виходить з такого:

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу (які сторонами вчиняються усно та виконуються повністю у момент їх вчинення).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Згідно з ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

За змістом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Статтею 3 Закону «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

За ч. 3 ст. 11 вказаного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 цього Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону (ч. 6 ст. 11 Закону).

За змістом ч. 11 ст. 11 Закону покупець (замовник, споживач) повинен отримати підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа, квитанції, товарного чи касового чека, квитка, талона або іншого документа у момент вчинення правочину або у момент виконання продавцем обов`язку передати покупцеві товар. Підтвердження вчинення електронного правочину повинно містити такі відомості: умови і порядок обміну (повернення) товару або відмови від виконання роботи чи надання послуги; найменування продавця (виконавця, постачальника), його місцезнаходження та порядок прийняття претензії щодо товару, роботи, послуги; гарантійні зобов`язання та інформація про інші послуги, пов`язані з утриманням чи ремонтом товару або з виконанням роботи чи наданням послуги; порядок розірвання договору, якщо строк його дії не визначено.

В силу ч. 12 ст. 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України також передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За змістом частин 1, 3 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частин 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд враховує, що позивачем АТ «Універсал Банк» надається сервіс «Monobank» через мобільний додаток у смартфоні, що дозволяє відкривати поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом за яким є платіжна картка, на яку банком встановлюється кредитний ліміт. Тобто між банком і клієнтом укладається дистанційно через мобільний додаток кредитний договір в електронній формі.

Суд вважає доведеним, що відповідач ОСОБА_1 , підписавши 12.01.2018 Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг згенерованим ним же особистим ключем, уклав з АТ «Універсал Банк» кредитний договір.

У судовому засіданні відповідач не заперечував твердження банку про встановлення на його картку кредитного ліміту в розмірі 100 000 грн. та користування ним кредитними коштами.

Водночас відповідач заперечує проти нарахування та списання банком процентів за користування кредитними коштами, зокрема після початку повномасштабного вторгнення РФ на територію України.

Разом із тим, суд звертає увагу, що, підписуючи Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг і, тим самим укладаючи кредитний договір в електронному вигляді, відповідач підтвердив, що він ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту та отримав їх примірники у мобільному додатку, а також, що вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення.

Згідно з долученими до справи Тарифами відсоткова ставка за кредитом становить 3,1% на місяць, тобто 37,2 % річних (3,1% х 12 міс.), за якою банком і був здійснений розрахунок заборгованості, окрім періоду з 01.04.2022-31.07.2022, в який застосовано знижену процентну ставку 19,2%.

Доказів погодження між ним і банком у мобільному додатку іншої процентної ставки за кредитом, аніж 3,1% на місяць, відповідач не надав.

Суд вважає безпідставними заперечення відповідача проти повернення банком з 01.08.2022 року процентної ставки за кредитом у розмірі 37,2 % річних, оскільки зниження процентної ставки з 01.04.2022 по 31.07.2022 до 19,2% річних було правом банку.

Нараховуючи з 01.08.2022 року відповідачу проценти за кредитом виходячи з процентної ставки в розмірі 37,2 % річних банк діяв відповідно до умов укладеного кредитного договору, які відповідачем не спростовані.

Тому суд вважає, що позивач правомірно звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача кредитної заборгованості в загальному розмірі 186908 грн. 50 коп.

Долучені відповідачем до його заперечень скриншоти мобільного додатку із сумами погашення та списання не спростовують правильність розрахунку заборгованості за кредитним договором, складеного банком, оскільки такі суми були враховані в цьому розрахунку.

Посилання відповідача на придбання ним за рахунок кредитних коштів озброєння для захисту держави також не спростовує його обов`язок щодо виконання своїх зобов`язань за кредитним договором та не звільняє його від сплати процентів за користування кредитом.

У даному випадку відповідач, уклавши кредитний договір та користуючись кредитним лімітом на власний розсуд, усвідомлював необхідність виконання ним цивільно-правових зобов`язань за таким договором.

Доводи відповідача про неможливість виконання ним своїх зобов`язань через воєнні дії в Україні та необхідність звільнення його від виконання таких зобов`язань суд не може взяти до уваги, оскільки статтею 617 ЦК України визначені підстави звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Так, відповідно до цієї статті особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили; не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

При цьому випадком визнається обставина, яку не можна було передбачити та попередити; непереборна сила - надзвичаи?на і невідворотна за даних умов подія (ст. 263 ЦК України).

Для визначення обставин форс-мажорними необхідно обов`язкова наявність ряду чинників: непереборність сили, що викликала ці обставини, неможливість контролювати ситуацію, впливати на неї; виникнення перешкоди не могло бути передбачено під час укладення зобов`язання.

Загальновідомою та такою, що не потребує доказуванню відповідно до статті 82 ЦПК України, є та обставина, що 24 лютого 2022 року російська федерація розпочала бойові дії проти України. Того ж дня Указом Президента України № 64/2022 на всій території України був введений воєнний стан.

Водночас відповідачем не надано доказів, що вказана обставина вплинула на можливість виконання ним своїх зобов`язань перед позивачем.

Крім того, суд наголошує, що відповідно до закону особа звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, яке сталося внаслідок випадку або непереборної сили (штрафу, пені тощо), а не від самого зобов`язання. Сама по собі відсутність у боржника коштів не звільняє від виконання зобов`язання.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач до вересня 2022 року виконував свої зобов`язання за кредитним договором.

З вересня 2022 року відповідач не здійснював жодної оплати в рахунок погашення кредиту та нарахованих процентів за користування кредитними коштами, списання яких здійснювалося банком відповідно до умов укладеного між сторонами договору.

Доводи відповідача щодо необхідності нарахування банком оплати заборгованості частинами також не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки згідно з частиною 1 статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 ЦК України цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже зміна умов договору є правом сторін, яке здійснюється за їх згодою. Відтак недосягнення сторонами договору згоди щодо зміни його умов, в тому числі в частині виконання боржником своїх зобов`язань, не може бути підставою для відмови в позові про стягнення боргу.

Враховуючи, що відповідно до матеріалів справи відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, про що свідчить наявність заборгованості, належних доказів на спростування аргументів позивача та суми заборгованості суду не надав, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі та стягнення з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 186908 грн. 50 коп.

Крім того, при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 3028 грн.

Згідно з частиною 1 статтею 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволено, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» (м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19, ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 12.01.2018 станом на 09.05.2024 в розмірі 186908 (сто вісімдесят шість тисяч дев`ятсот вісім) грн. 50 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Наталія Марченко