Справа № 729/322/25
2/729/287/25 р.

У Х В А Л А
20 лютого 2025 р. суддя Бобровицького районного суду Чернігівської області Булига Н.О., перевіривши матеріали позовної заяви ФОП ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Лихвар Валентин Андрійович, до ОСОБА_2 про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, -
Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.
Дослідивши матеріали позовної заяви, вважаю що вона підлягає залишенню без руху виходячи з такого.
Позивач, звертаючись до суду, просить суд стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду та моральну шкоду.
При цьому, ним сплачено судовий збір у сумі 2875,98 гривень.
Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
У порушення зазначених вимог Закону, позивачем до позовної заяви не додано документу, що підтверджує сплату ним судового збору у встановлених законодавством порядку і розмірі за вимогу про стягнення моральної шкоди в сумі 20 000 грн.
Згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Аналіз цієї норми дає підстави зробити висновок про те, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди може полягати у відшкодуванні грошима, майном або в інший спосіб.
Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру. Якщо ж позивач вибрав інший спосіб відшкодування моральної шкоди, який не має грошового вираження (спростування неправдивих відомостей, прилюдне вибачення тощо), то така вимога є немайновою. Таким чином, позовна вимога про відшкодування моральної шкоди грошима або майном є майновою, а вимога про відшкодування моральної шкоди в інший (немайновий) спосіб є немайновою вимогою.
Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", якщо в позовній заяві об`єднано кілька самостійних вимог майнового характеру, пов`язаних між собою, то, враховуючи, що об`єктом справляння судового збору є позовна заява, максимальний розмір судового збору має відповідати загальній сумі всіх вимог. При цьому судовий збір може бути сплачено окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.
Таким чином, за позовну вимогу про стягнення моральної шкоди має справлятися судовий збір в розмірі, встановленому Законом.
Згідно зі ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору, що підлягає сплаті при зверненні фізичною особою до суду з позовною заявою майнового характеру 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Отже, при зверненні до суду з майновою вимогою про стягнення моральної шкоди, з урахуванням ціни позову, позивач повинен був сплатити судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.
Враховуючи, що позивачем розмір моральної шкоди було враховано у ціну позову та сплачено судовий збір у розмірі 2875,98 гривень, то йому необхідно доплатити різницю судового збору у розмірі 1 011,20 гривень (2875,98 - 2675,98= 200; 1211,20-200= 1011,20).
Після сплати судового збору оригінал квитанції необхідно надати до Бобровицького районного суду Чернігівської області.
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких-не допустити судовий процес у безладний рух. Право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.
У зв`язку з наведеним, вимога суду про усунення недоліків заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист.
Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, повинна, зокрема, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Відповідно до ч.1 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
За таких обставин, суд доходить висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без руху та надання строку позивачу для усунення зазначених в ухвалі недоліків, оскільки позовна заява не відповідає вимогам процесуального закону.
На підставі викладеного та керуючись статями 175, 177, 185 Цивільного процесуального кодексу України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Позовну заяву ФОП ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Лихвар Валентин Андрійович, до ОСОБА_2 про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, що не може перевищувати п`яти днів з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали суду позовна заява буде повернута позивачу.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя