Справа № 513/842/24
Провадження № 2/513/120/25
Саратський районний суд Одеської області
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 лютого 2025 року Саратський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Миргород В.С.,
при секретарі судового засідання Аркуші І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Сарата Білгород-Дністровського району Одеської області, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Власенко Лілія Вікторівна, до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, суд, -
В С Т А Н О В И В :
22 липня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів.
В обґрунтування позову вказала, що згідно з рішенням Саратського районного суду Одеської області від 14 травня 2013 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь матері у розмірі 400 грн щомісячно, з індексацією відповідно до закону, до його повноліття або зміни матеріального становища сторін. На час неповнолітня дитина потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшуються потреби в навчанні, розвитку та іншому. Станом на теперішній час у відповідача змінилось (покращилось) матеріальне становище, він має постійне місце роботи, отримує регулярний офіційний дохід у вигляді заробітної плати, що дає можливість визначити розмір частки від заробітку, що є тими істотними обставинами, які надають підстави визначити розмір аліментів на утримання дитини у частці від заробітку (доходу) батька. На даний час позивач не може повністю забезпечити та задовільнити потреби дитини одягом, продуктами харчування, засобами гігієни, не має змоги оплатити у разі потреби його лікування, оскільки має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей, яких потрібно утримувати, а її заробітної плати не вистачає. Враховуючи викладене, позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з твердої грошової суми у розмірі 400 грн щомісячно на 1/4 частку з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня винесення судового рішення і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача на її користь судові витрати за професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн.
Ухвалою суду від 19 серпня 2024 року призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження з викликом учасників справи.
Позивач у судове засідання не з`явилася, будучи повідомленою про день, час та місце розгляду справи завчасно та належним чином, у позові просила справу слухати у її відсутність.
Представник позивача у судове засідання не з`явилася, також у своїй заяві просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи заперечень не мала.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.
В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
У відповідності до ч.3 ст.211, ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, належних чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Враховуючи письмову згоду позивача на заочний розгляд справи, з урахуванням положень ст. 280, 281 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши докази по справі, суд прийшов до такого.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що з 17 вересня 2010 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано, згідно з рішенням Саратського районного суду Одеської області від 21 травня 2012 року; рішення набрало законної сили 01 червня 2012 року.
Сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить запис про батьків у свідоцтві про народження дитини серії НОМЕР_1 , виданому 20 вересня 2010 року на підставі актового запису № 39 Виконавчим комітетом Плахтіївської сільської ради Саратського району Одеської області.
Зміна прізвища матері дитини з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 » мала місце за укладення шлюбу позивача з гр. ОСОБА_6 03 вересня 2012 року, на підтвердження чого надано копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого Виконавчим комітетом Успенівської сільської ради Саратського району Одеської області, актовий запис № 03.
Згідно з рішенням Саратського районного суду Одеської області від 14 травня 2013 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 400 грн щомісячно, з індексацією відповідно до закону, починаючи з 19 березня 2013 року і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , або зміни матеріального становища сторін; рішення набрало законної сили 05 червня 2013 року.
05 червня 2013 року Саратським районним судом Одеської області стягувачу видано виконавчий лист, який пред`явлений до виконання.
11 червня 2013 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Саратського районного управління юстиції Тарасюк О.П. відкрито виконавче провадження № 38411181.
Згідно з розрахунком, виданим державним виконавцем Саратського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Мандражи О.П., станом на 19 червня 2024 року ОСОБА_2 з часу відкриття провадження має заборгованість по аліментам у розмірі 113 992,00 грн.
Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 р. №2402-III визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до ст. 180 СК батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч. 1 ст. 181 СК способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.
За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Згідно положень ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Частиною третьою ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Верховний Суд України у своїй постанові № 143 цс 13 від 05.02.2014 року дійшов до висновку про те, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Частиною 1ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.
Змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника, суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими ст. 182 СК України, тобто з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннямист.192СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Зазначена правова позиція висловлена у постанові КЦС ВС № 712/6313/21 від 22.08.2022 року.
В будь-якому випадку, відповідно до ч. 3 ст.181СК України право обирати та змінювати спосіб стягнення аліментів на утримання дітей належить їх стягувачу.
Діюче законодавство надає позивачу право обирати спосіб стягнення аліментів на утримання дитини, а при необхідності - змінювати його. Позивач скористалася своїм правом, визначив способом стягнення аліментів - їх присудження у частці від доходу батька. Крім того, законне встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю.
Вирішуючи питання щодо зміни способу стягнення аліментів суд бере до уваги те, що позивач має право вибору способу стягнення аліментів, а зміна способу стягнення аліментів у даному випадку не ставить відповідача в скрутне матеріальне становище, відтак суд приходить до висновку про наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів та стягнення їх у частці від заробітку (доходу) відповідача.
Така зміна способу стягнення аліментів буде відповідати інтересам дітей та засадам справедливості, добросовісності та розумності.
Як роз`яснено у пункті 23постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Таким чином, законом передбачена можливість зміни способу стягнення аліментів за позовом одержувача аліментів.
Як встановлено, розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання неповнолітньої дитини на користь позивача визначено судом у розмірі 400 грн, щомісячно.
Як вбачається з довідки, виданої 18 червня 2024 року вих. № 400/02-25 Виконавчим комітетом Успенівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, ОСОБА_3 , 2010 року народження, знаходиться на її утриманні.
Згідно з довідкою Успенівського ОЗЗСО Успенівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 05 липня 2024 року вих. № 135, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається в Успенівському ОЗЗСО.
Відповідно до довідок, виданих Виконавчим комітетом Успенівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області 02 липня 2024 року вих. № 349/02-25 та вих. №348/02-25, до складу сім`ї позивача, окрім сина ОСОБА_8 , входять: чоловік ОСОБА_6 , 1986 року народження; донька ОСОБА_6 , 2012 року народження; донька ОСОБА_9 , 2016 року народження; чоловік позивача ОСОБА_6 , 1986 року народження, не працює в організаціях та установах, розташованих у межах Успенівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області.
Позивач з 22 травня 2024 року працює у ТОВ «Аквафрост» на посаді укладальника-пакувальника пресервної продукції; дохід за період з 01 червня 2024 року по 30 червня 3024 року склав 8 934,12 грн.
Відповідач є військовослужбовцем Військової частини НОМЕР_3 та отримує дохід, який за період з травня 2024 року по червень 2024 року становив 46 135,32 грн, за винятком утримань та аліментів. Має задовільний стан здоров`я, утриманці відсутні. Іншого суду не надано.
За приписами частин 1, 18 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Виходячи із встановлених судом обставин, наведених положень закону, змін, які відбулися у законодавчому регулюванні спірних правовідносин і засвідчують підвищення з боку держави рівня захисту інтересів дітей, того, що визначений раніше розмір аліментів 400 грн на дитину, не забезпечує навіть мінімальні потреби дитини, яка у зв`язку із підвищенням віку потребує більших витрат, а відповідач є працездатним, військовослужбовцем та отримує постійний дохід у виді грошового забезпечення, стан його здоров`я задовільний, інших утриманців не має, а тому має можливість надавати своїм дитині утримання, у зв`язку з чим вимоги позивача про зміну способу стягнення аліментів підлягають задоволенню.
Враховуючи викладене, а також те, що обов`язок батьків утримувати своїх дітей є обопільним, суд приходить до висновку про необхідність змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються з відповідача на дитину у розмірі 400 грн та стягувати в подальшому з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня винесення судового рішення і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідач не надав докази свого матеріального становища, які б свідчили про неможливість сплачувати аліменти в зазначеному судом розмірі.
Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд враховує таке.
За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).
Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано: копію договору про надання правової допомоги № 12 від 18 червня 2024 року, укладеного з адвокатом Власенко Л.В.; ордер на дання правничої (правової) допомоги від 18 червня 2024 року; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатської діяльністю серії ОД № 002725, виданого 16 вересня 2015 року; детальний опис наданих послуг професійної правничої допомоги від 19 липня 2024 року, згідно з яким підготовка до розгляду справи: надання консультації, узгодження правової позиції, аналіз фактичних обставин справи (2 години) 500 грн; вивчення законодавства України, ЄСПЛ і аналіз судової практики, збір доказів і підготовка пакету документів для складання заяви (2 години) - 500 грн; складання позовної заяви, формування доказів (5 годин) 2 000 грн; представництво інтересів позивача у суді, участь у судових засіданнях, підготовка процесуальних документів, передбачених ЦПК України під час розгляду справи, в яких виникне необхідність (3 години) 2 000 грн. Загальна вартість надання юридичних послуг складає 4 000грн; квитанцію до прибуткового касового ордеру № 7 від 19 липня 2024 року, на підтвердження сплати позивачем адвокату Власенко Л.В. 4 000 грн за надані послуги.
Враховуючи складність справи, що є малозначною, виконані адвокатом роботи, які потребують значних затрат часу, зміст позовної заяви, обсяг доданих документів, суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу у розмірі 4 000 грн відповідають засадам розумності та співмірності характеру наданої правової допомоги, реальності таких витрат, а тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у заявленому нею розмірі.
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.
Керуючись ст. 4, 13, 81, 263-265, 141, 142, 268, 280 ЦПК України,
У Х В А Л И В :
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів задовольнити.
Змінити спосіб стягнення аліментів, стягуваних з ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначений рішенням Саратського районного суду Одеської області від 14 травня 2013 року.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня винесення судового рішення і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , витрати на правову допомогу у розмірі 4000,00 грн (чотири тисячі грн 00к.).
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять грн 20 к).
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення. Якщо повне рішення не були вручене у день його складення, позивач має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження у випадку подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду або через Саратський районний суд Одеської області, а матеріали справ випробовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 20.02.2025 року.
Суддя В. С. Миргород