ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 948/533/24 Номер провадження 22-ц/814/820/25Головуючий у 1-й інстанції Кравець С. В. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - доповідача Дорош А.І.

Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.

при секретарі: Коротун І.В.

учасники справи:

представник позивача адвокат Ялова М.О.

представник відповідача адвокат Будігай О.В.

переглянув у судовому засіданні в м. Полтава у режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтава-Насіння»

на ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 30 жовтня 2024 року, постановлену суддею Кравець С.В., повний текст ухвали складений 31 жовтня 2024 року

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтава-Насіння» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором поворотної допомоги, -

В С Т А Н О В И В:

16.07.2024 ТОВ «Полтава-Насіння» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором поворотної допомоги, в якому просив суд стягнути з відповідача на свою користь основну суму заборгованості у розмірі 200 000 грн, 672,13 грн пеню та 4 400 грн інфляційних втрат.

30.10.2024 представником ОСОБА_1 - адвокатом Будігай О.В. подано клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи. В обґрунтування клопотання про призначення експертизи зазначено, що 30.10.2024 під час судового засідання у цивільній справі №948/533/24 позивачем надано суду оригінал договору про поворотну фінансову допомогу від 12.03.2024 №1. Погорілий Д.О., ознайомившись з даним договором про поворотну фінансову допомогу від 12.03.2024 №1, заявив суду, що підпис в кінці цього договору виконаний не ним, а іншою людиною. Крім того, Погорілий Д.О. заявив суду, що він ніколи не укладав та не підписував договір від 12.03.2024 №1. Задля підтвердження факту та не підписання відповідачем договору про поворотну фінансову допомогу від 12.03.2024 №1, сторона відповідача вважає за необхідне призначити у справі судову почеркознавчу експертизу. Проведення експертизи представник просить доручити фахівцям Полтавського відділення Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса».

30.10.2024 у судовому засіданні представником ОСОБА_1 - адвокатом Будігай О.В. підтримано клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи.

Ухвалою Машівського районного суду Полтавської області від 30 жовтня 2024 року призначено у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтава-Насіння» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором поворотної допомоги судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено таке питання:

1)чи виконаний підпис на останній сторінці договору поворотної фінансової допомоги №1 від 12.03.2024 в графі «Д.О. Погорілий» відповідачем ОСОБА_1 чи іншою особою?

Проведення експертизи доручено експертам Полтавського відділення Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» та попереджено експертів про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України.

Надано для проведення експертизи:

1) матеріали цивільної справи №948/533/24;

2) зразки підпису ОСОБА_1 ;

3) оригінал договору поворотної фінансової допомоги №1 від 12.03.2024.

Витрати на проведення експертизи покладено на відповідача ОСОБА_1 .

Ухвала суду мотивована тим, що договір поворотної фінансової допомоги №1 від 12.03.2024 є одним із доказів, наданих позивачем, на який він посилається як на підставу своїх доводів, тоді як відповідач заперечує факт його підписання, тобто спростовує існування між ним та позивачем договірних відносин, вказує на іншу правову природу отриманих коштів, а відтак перевірка достовірності підпису відповідача у вказаному договорі матиме доказове значення для справи та можлива лише шляхом вирішення питань, які потребують спеціальних знань в області почеркознавства а тому суд вважав за необхідне призначити у справі судову почеркознавчу експертизу для дослідження підпису відповідача у вказаному документі, проведення якої доручити Національному науковому центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» з поставленням запитання, викладеного відповідачем.

Ухвалою Машівського районного суду Полтавської області від 30 жовтня 2024 року зупинено провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтава-Насіння» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором поворотної допомоги.

В апеляційній скарзі ТОВ «Полтава-Насіння», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, у задоволенні клопотання про призначення експертизи відмовити, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що призначення судової почеркознавчої експертизи є необґрунтованим та суперечить обставинам, які мають значення для справи, та сукупності доказів, які були надані позивачем на обґрунтування позовних вимог. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Тобто, є реальним договором. Наявність платіжного доручення, що виконане банком, є належним доказом передачі коштів за договором. У судовому засіданні 30.10.2024 відповідач підтвердив, що він дійсно отримав кошти, однак дій, спрямованих на повернення коштів не вчиняв. За відсутності належних дій з боку відповідача, таких як запити до банку чи позивача щодо повернення коштів означає, що відповідач визнає факт отримання коштів за правомірним договором. Однак, призначаючи судову почеркознавчу експертизу, судом першої інстанції не було враховано усі обставини, які мають значення для розгляду справи, та підтверджують отримання коштів відповідачем та наявність обов`язку щодо їх повернення. Судова почеркознавча експертиза призначена у супереч обов`язку суду з`ясувати всі обставин, які мають значення для справи, а тому має бути скасована. Відповідач не скористався своїм правом на подання заперечень щодо заявлених позовних вимог шляхом направлення відзиву, а також не надав жодних доказів, які б підтверджували його позицію. Наявність договору та платіжної інструкції підтверджує операцію з надання позики, є достатніми доказами у розумінні цивільного процесуального законодавства. Для того, щоб встановити чи було здійснено перерахунок коштів позивачем відповідачу, не потрібно застосування додаткових знань чи залучати спеціалістів, оскільки головним підтвердженням перерахування коштів є платіжна інструкція №999 від 12.03.2024 з відповідним призначенням. У такому випадку для призначення експертизи, з урахуванням вимог ст. 103 ЦПК України, відсутня сукупність обов`язкових умов її призначення. Судом першої інстанції проігноровано стандарт доказування «поза розумним сумнівом» («beyondareasonabledoubt»). Версія подій, заявлених позивачем стосовно перерахування коштів поворотної фінансової допомоги з наданням відповідних доказів, є більш вірогідною, ніж позиція відповідача, яка ґрунтується виключно на його усних запереченнях.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно матеріалів справи встановлено, що, звертаючись до суду з позовом, ТОВ «Полтава-Насіння» посилалося на те, що 12.03.2024 між ТОВ «Полтава-Насіння» та ОСОБА_1 було укладено договір поворотної фінансової допомоги №1 від 12.03.2024. Згідно п.1.1. цього договору позикодавець зобов`язується передати на строк позичальнику грошові кошти у розмірі, встановленому договором, за заявками останнього, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів. Згідно п.2.1.1 договору загальна орієнтована сума даного договору становить 200 000 грн, ПДВ за даною операцією не передбачено. Сума договору складається з сум всіх накладних позичальником траншів. Згідно п.3.3. договору, строк надання грошових коштів 12.03.2024. Згідно п.4.1. договору, строк повернення грошових коштів 31.05.2024. 12.03.2024 на виконання п.3.3. договору позикодавцем було здійснено переказ грошових коштів у розмірі 200 000 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №999 від 12.03.2024. Позикодавець виконав свій обов`язок щодо перерахування коштів к повному обсязі. Однак, 31.05.2024 позичальник не здійснив повернення коштів, а також не повідомив про причини пропуску строку повернення коштів за договором, тим самим допустив умисне порушення умов договору.

У клопотанні про призначення судової почеркознавчої експертизи представник ОСОБА_1 адвокат Будігай О.В. зазначав, що задля підтвердження факту та не підписання відповідачем договору про поворотну фінансову допомогу від 12.03.2024 №1, необхідно призначити у справі судову почеркознавчу експертизу.

Призначаючи вказану експертизу, суд першої інстанції зазначив, що з метою всебічного, повного та неупередженого судового розгляду, приймаючи до уваги, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні фактичні обставини неможливо, тобто наявні обґрунтовані підстави для задоволення клопотання про призначення у цивільній справі почеркознавчої експертизи.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів з врахуванням наступного.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, суд має сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 статті 81 ЦПК України).

Відповідно до статті 105 ЦПК України, призначення експертизи судом є обов`язковим у разі з`явлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами; призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: 1) характер і ступінь ушкодження здоров`я; 2) психічний стан особи; 3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (стаття 1 Закону України «Про судову експертизу»).

Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

За змістом частини третьої статті 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом, а учасники справи можуть запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта (частини 4, 5 статті 103 ЦПК України).

Судова експертиза повинна призначатися лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі, і не може стосуватися тлумачення і застосування правових норм.

Із аналізу вказаних норм вбачається, що судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, викладеної у справі «Дульський проти України» (заява №61679/00), експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури та призначається у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Згідно матеріалів справи, предметом спору є стягнення заборгованості за договором поворотної фінансової допомоги №1 від 12.03.2024 у розмірі 205 072,13 грн, яка складається із суми основної заборгованості у розмірі 200 000 грн, 672,13 грн - пені та 4 400 грн - інфляційних втрат.

По справі вбачається, що відповідач ОСОБА_1 заперечує факт укладення договору поворотної фінансової допомоги №1 від 12.03.2024 та заперечує свій підпис у цьому договорі.

Колегія суддів вважає, що зважаючи на предмет спору, обставини, які підлягають доказуванню, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що для правильного і об`єктивного вирішення спору між сторонами, потребуються спеціальні знання, що реалізується шляхом призначення судової експертизи, та висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Призначення експертизи не порушує прав учасників справи, а є лише способом доведення учасником справи своїх вимог. Висновок експертизи оцінюється з урахуванням положень процесуального права, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

За таких обставин, враховуючи правове регулювання підстав для призначення експертизи та наведені заявником підстави для призначення експертизи, враховуючи, що для встановлення обставин, що мають значення для справи, без яких встановити відповідні обставини неможливо, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність задоволення клопотання та призначення судової почеркознавчої експертизи.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач не скористався своїм правом на подання заперечень щодо заявлених позовних вимог шляхом направлення відзиву, а також не надав жодних доказів, які б підтверджували його позицію, то такі доводи не заслуговують на увагу, оскільки, виходячи із балансу інтересів учасників справи, відмова у проведенні експертизи буде порушенням рівності сторін щодо можливості надавати докази в умовах, що не є суттєво гіршими від умов іншої сторони спору. Крім цього, подавати відзив на позов є правом відповідача.

Відповідно до принципу змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства обов`язок доказування та подання доказів покладено на кожну сторону. При цьому відповідно до частини другої статті 77 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

У постанові Верховного Суду від 14.09.2021 у справі №910/14452/20 сформовано висновок щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування; відзначено, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц.

Доводи сторони позивача про те, що у разі призначення експертизи у справі, це призведе до безпідставного затягування її розгляду по суті, то ці доводи не заслуговують на увагу, оскільки з матеріалів справи вбачається, що 20.11.2024 дана цивільна справа на виконання ухвали суду від 30.10.2024 була направлена до Полтавського відділення Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» для проведення експертизи (а.с. 125), проте, 29.11.2024 експертною установою на запит суду була повернуту до суду першої інстанції у зв`язку з надходженням апеляційної скарги позивача на ухвалу суду від 30.10.2024 (а.с. 126).

З врахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги про те, що у матеріалах справи достатньо доказів для висновку про підтвердження факту надання коштів і виникнення зобов`язання їх повернення, то ці доводи суперечать принципам змагальності та рівності сторін та є безпідставними, оскільки висновок про достатність доказів для встановлення обставин, що входять в предмет доказування, здійснюється судом під час ухвалення рішення по суті справи, а не під час вирішення клопотання про призначення експертизи.

З врахуванням викладеного, оскільки судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо необхідності призначення у справі судової почеркознавчої експертизи для встановлення обставин, якими обґрунтовані заперечення на пред`явлені позовні вимоги.

Отже, ухвалу суду першої інстанції постановлено з додержанням норм процесуального права та підстав для її зміни або скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення питання щодо призначення експертизи.

Відповідно до ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1, 2, 368, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтава-Насіння» - залишити без задоволення.

Ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 30 жовтня 2024 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 17 лютого 2025 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов