Справа № 206/5455/24
Провадження № 2/206/185/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2025 м. Дніпро

Самарський районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Нестеренко Т.В.,

при секретарі - Шевцовій В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Кліринговий Дім» до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про стягнення заборгованості,-

ВСТА Н О В И В:

Представник Публічного акціонерного товариства «Банк «Кліринговий Дім» звернулася до Самарського районного суду міста Дніпропетровська із позовною заявою до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01.12.2023 року між позивачем ПАТ «Банк «Кліринговий Дім» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Заяву-договір № 113322 від 01.12.2023 р. про надання споживчого кредиту.

Відповідно до п.1 кредитного договору, позивач надав відповідачу кредит в розмірі 30000,00 грн (тридцять тисяч гривень) строком на 18 місяців для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Надання кредиту підтверджується копією платіжної інструкції № 113322 від 01.12.2023 року.

Відповідно до п. 1 кредитного договору, розмір процентної ставки за користування кредитом складає 65,0 відсотків річних, щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості відсутня, комісія за надання кредиту відсутня.

Водночас, відповідач зобов`язався здійснювати погашення кредиту, сплачувати проценти за користування кредитом, комісії банку та здійснити кінцеве погашення кредиту в строки і в сумах, згідно умов кредитного договору, в тому числі згідно додатку № 1 «Графік платежів та обчислення загальної вартості кредиту, реальної річної процентної ставки».

Згідно п. 1 кредитного договору та графіку дата остаточного повернення кредиту - 01.06.2025 року.

З усіма умовами надання кредиту ОСОБА_1 був ознайомлений 01.12.2023 року.

В порушення умов кредитного договору, починаючи з 01.02.2024 року, відповідачем прострочено та не сплачено в повному обсязі платежі на погашення заборгованості згідно кредитного договору, що підтверджується виписками про рух коштів по особових рахунках позичальника (відповідача) та розрахунком заборгованості станом на 03.10.2024.

Банк намагався застосувати позасудові способи врегулювання спору, але всі вони були залишені позичальником поза увагою.

Станом на дату подання даної позовної заяви заборгованість відповідача, в тому числі прострочена, за кредитним договором становить 39231 грн. (тридцять дев`ять тисяч двісті тридцять одна гривня) 61 копійка, яка складається з: - заборгованості за кредитом - 27 893,25 гривень; - заборгованість за відсотками - 11 338,36 гривень.

На підставі викладеного, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , паспорт: НОМЕР_1 , запис в ЄДРР 299, видано 1217, 01.11.2023, РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Кліринговий дім» (), заборгованість за заявою-договором № 113322 від 01.12.2023 року у сумі 39231,61 грн. (тридцять дев`ять тисяч двісті тридцять одна гривня) 61 коп., яка складається з: - заборгованості за кредитом - 27 893,25 гривень; заборгованості за відсотками - 11 338,36 гривень; а також судові витрати у розмірі - 3028,00 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень) 00 коп.

Не погодившись із вимогами позовної заяви відповідачем подано відзив, згідно якого суму заявлених 14.10.2023 р. позовних вимог у розмірі 39231,61 грн (тридцять дев`ять тисяч двісті тридцять одна) грн 61 коп., що складається з суми залишку заборгованості за кредитом (27893,25 грн) та з суми заборгованості за відсотками (11338,36 грн), він не визнав з огляду на наступне: Як вбачається з пунктів 1.2, 1.3, 1.4 заяви-договору про надання споживчого кредиту на умовах продукту «Вільний кредит» від 01.12.2023, АТ «Банк «Кліринговий дім» ОСОБА_1 було надано споживчий кредит на загальну суму 30000,00 грн (тридцять тисяч) грн 00 коп. під 65 % річних строком на 18 місяців, а саме до 01.06.2025р. При цьому, у відповідності до п. 1.8.2 заяви-договору за користування кредитом позикодавцем щомісячно нараховуються проценти, які щомісячно сплачуються позичальником.

Зазначені умови заяви-договору в частині щомісячної сплати процентів за користування кредитом чітко кореспондуються з вимогами ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року № 43 5-IV.

Згідно з абзацом першим частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

А відповідно до абзацу другого частини першої статті 1049 ЦК України, якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Втім, як свідчать дані письмової вимоги про дострокове погашення кредиту від 14.05.2024 за № 03-02/2085 щодо повернення 30041,39 грн. (тридцять тисяч сорок одна) грн. 39 коп., що складається з суми залишку заборгованості за кредитом (27893,25 грн) та з суми заборгованості за простроченими відсотками (2148,14 грн), виставленої зі слів позивача у порядку досудового врегулювання спору, строк дії заяви-договіру встановлено до 06.06.2024, тобто зменшено на 1 календарний рік.

За змістом частини першої статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, тобто суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Іншими словами, звернення з вимогою про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з такою вимогою вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Якщо вимога містить заборгованість за кредитним договором у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів.

Таким чином, з урахуванням того факту, що АТ «Банк «Кліринговий дім» власноруч було змінено умови заяви-договіру шляхом пред`явлення 14.05.2024 р. вимоги про дострокове погашення кредиту, якою, зокрема, строк дії договору кредитування скорочено на 1 календарний рік встановленням виконання зобов`язань ОСОБА_1 за заявою-договором до 06.06.2024 р., відповідно нарахування будь-яких процентів після 14.05.2024 з урахуванням вимог чинного законодавства не є правомірним.

Крім того відповідач зазначив, що ціна позову, як і розрахунок сум, що стягуються не є обґрунтованими у розумінні пункту третього частини третьої статті 175 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-ІV. А також позивачем не дотримано норм процесуального законодавства в частині не зазначення реєстраційного номеру облікової картки платника податків представника позивача у відповідності до пункту другого частини третьої статті 175 ЦПК України.

Відносно вимог позивача щодо покладення на відповідача судових витрат у розмірі 3028,00грн, останній повідомив, що у порядку п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-УІ, від сплати судового збору під час розгляду справ в усіх судових інстанціях звільняються - учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Тому враховуючи зазначене та керуючись висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 28.03.2018 р. у справі № 444/9519/12-ц (провадження № 14-10цс18), від 28.10.2020 у справі № 362/3054/14-ц (провадження № 61-17992св19), від 05.11.2020 р. у справі № 711/5482/18 (провадження № 61-22738св19), Законом України "Про судовий збір", Цивільним кодексом України, ст. ст. 178, 191, 278 Цивільного процесуального кодексу України, ОСОБА_1 просив суд в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Банк «Кліринговий дім» відмовити у повному обсязі.

03.01.2025 р. на адресу суду надійшла відповідь позивача на відзив відповідача згідно якої позивач заперечив проти зазначеного у відзиві та наголосив зокремщодо виставлення вимоги № 03-02/2085 від 14.05.2024 року. У відзиві відповідач зазначає, що вимога «виставлена зі слів позивача», що не відповідає дійсності, оскільки до позовної заяви додано докази її направлення. Щодо розрахунку суми заборгованості - позивачем у відповідності до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України надано копії платіжної інструкції № 113322 від 01.12.2023 р., розрахунку кредитної заборгованості станом на 03.10.2024, виписка про рух коштів по рахункам обслуговування кредиту з яких вбачається, що відповідачу надано кредит в обумовленому договором розмірі, відповідачем не було повернуто тіло кредиту в розмірі 27 893,25 гривень, а також нараховані відсотки, адже після виставлення вимоги відповідач продовжив користуватися кредитними коштами, а не повернув їх позивачеві.

Так, відповідно до п.п. 2.1.6., 2.1.7. договору відповідач надав гарантії, що він приєднується до Умов та порядку надання банківських послуг в АБ «КЛІРИНГОВИЙ ДІМ» (для фізичних осіб), які було надано йому для ознайомлення в електронному вигляді, діючу редакцію яких розміщено на офіційній інтернет-сторінці Банку: https://www.clhs.com.ua; складовими і невід`ємними частинами кредитного договору є: дана заява-договір, умови, паспорт споживчого кредиту і графік платежів (що містить окрім іншого інформацію про дати і розміри чергових платежів), з якими він ознайомлений, їх зміст розуміє, та які зобов`язується неухильно дотримуватись.

Відповідно до п. 20.12.3. умов у випадку невиконання позичальником вимоги банку щодо дострокового повернення кредиту та відповідно щодо виконання інших зобов`язань за кредитним договором у строк, встановлений п. 20.12.1. цього розділу: - припиняється нарахування процентів, комісії та штрафів згідно з п. 20.10.2. цього розділу; та - позичальник зобов`язується відшкодувати банку завдані таким невиконанням збитки у розмірі неодержаних банком доходів за кредитним договором у розмірі суми процентів та комісії, розрахованої на умовах, визначених кредитним договором, та яка мала б бути сплачена позичальником за весь строк кредиту банку при належному виконанні позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором й не була ним сплачена банку.

Стосовно тіла кредиту відповідач не надав взагалі жодного обґрунтування. На підставі наведеного прохання відповідача відмовити в задоволенні позову у повному обсязі не обґрунтована.

Щодо не зазначення РНОКПП представника позивача позивач зазначив, що представник позивача не є стороною або іншим учасником справи відповідно до параграфів 1,3 ЦПК України, а щодо покладення на відповідача судових витрат, то справа № 206/5455/24 пов`язана з порушенням прав позивача, а не відповідача, у зв`язку з чим позивач вважає недоречним посилання відповідача на п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

В судове засідання представник позивача не з`явився надавши суду клопотання, відповідно до якого просив розглянути дану справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі, у разі неявки відповідача.

В судове засідання відповідач не з`явився надавши суду письмове клопотання, відповідно до якого просив розглянути дану справу за його відсутності.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши відзив на позов та відповідь на відзив прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується відповідачем, що 01.12.2023 року між позивачем ПАТ «Банк «Кліринговий дім» та ним, відповідачем ОСОБА_1 , було укладено заяву-договір № 113322 від 01.12.2023 р. (а.с. 8) про надання споживчого кредиту.

Відповідно до п.1 кредитного договору, позивач надав відповідачу кредит в розмірі 30000,00 грн (тридцять тисяч гривень) строком на 18 місяців для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (а.с. 10).

Надання кредиту підтверджується копією платіжної інструкції № 113322 від 01.12.2023 року (а.с. 17).

Відповідно до п. 1 кредитного договору, розмір процентної ставки за користування кредитом складає 65,0 відсотків річних, щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості відсутня, комісія за надання кредиту відсутня.

Водночас, відповідач зобов`язався здійснювати погашення кредиту, сплачувати проценти за користування кредитом, комісії банку та здійснити кінцеве погашення кредиту в строки і в сумах, згідно умов кредитного договору, в тому числі згідно додатку № 1 «Графік платежів та обчислення загальної вартості кредиту, реальної річної процентної ставки».

Згідно п. 1 кредитного договору та графіку дата остаточного повернення кредиту - 01.06.2025 року.

З усіма умовами надання кредиту ОСОБА_1 був ознайомлений 01.12.2023 року про, що свідчить копія заяви - анкети (а.с. 8).

В порушення умов Кредитного договору, починаючи з 01.02.2024 року, відповідачем прострочено та не сплачено в повному обсязі платежі на погашення заборгованості згідно кредитного договору, що підтверджується виписками про рух коштів по особових рахунках позичальника (відповідача) та розрахунком заборгованості станом на 03.10.2024 р. (а.с. 18).

Банк намагався застосувати позасудові способи врегулювання спору, але всі вони були залишені позичальником поза увагою, про що свідчить лист - вимога про дострокове погашення кредиту та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 21).

З врахування встановлених обставин, суд вважає, що до виниклих між сторонами правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права.

Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Статтею 628 ЦК України, передбачено що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За ч 2.ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцентуючи пропозицію Банку Відповідач підписом у Заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг визнає та погоджується на запропоновані Банком умови користування послугами Банку.

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Отже, підписання Заяви-договору № 113322 від 01.12.2023 р. свідчить про те, що ОСОБА_1 всі умови цілком зрозумів та своїм підписом письмово підтвердив та закріпив те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні даного договору, вільні у виборі контрагента та умов договору.

Ч. 1ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Ч. 1 ст. 1046 ЦК України визначено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Отже, встановлено, що вказаний договір між Публічним акціонерним товариством «Банк «Кліринговим Дім» та відповідачем підписаний сторонами, є чинним, у встановленому законом порядку недійсним не визнавався, а тому, саме з 01.12.2023 р. між сторонами виникли договірні відносини щодо користування кредитними коштами.

Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором.

На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором, визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно п. 1.8.2 Кредитного договору визначений порядок нарахування процентів, за яким Проценти нараховуються за Заявою - договором щомісячно в день, що передує дню погашення, та сплачуються Позичальником щомісячно в складі ануїтетних платежів у строки згідно з умовами Кредитного договору. Нарахування процентів відбувається за методом «30/360» починаючи з 01.12.2023 р.

Аналізуючи норми ст. 549-552, 625, 1046,1048,1050 ЦК України, суд вказує на те, що наслідками укладення договору позики є: зобов`язання позичальника повернути позикодавцеві суму грошових коштів (суму позики); одержання позикодавцем від позичальника процентів від суми позики; сплата позичальником позикодавцю індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми; сплату позичальником позикодавцю неустойки (штрафу, пені) у разі порушення боржником зобов`язання.

Як встановлено судом, відповідач з умовами договору був ознайомлений, підписав кредитний договір № 113322 від 01.12.2023 р., однак умови договору порушив.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України невиконання зобов`язання є порушенням зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За таких обставин, позивачем доведено факт укладення договору та порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань, а тому, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитом в розмірі 27 893,25 грн.

Щодо стягнення нарахованих позивачем відсотків, суд погоджується з тим, що згідно руху коштів по рахункам обслуговування кредиту, з яких вбачається, що відповідачу надано кредит в обумовленому договором розмірі, відповідачем на надіслану йому 14.05.2024 року вимогу не було повернуто тіло кредиту в розмірі 27 893,25 гривень, а також нараховані відсотки, адже після виставлення вимоги відповідач продовжив користуватися кредитними коштами, а не повернув їх позивачеві до моменту звернення позивача до суду.

Велика Палата Верховного Суду 5 квітня 2023 року при розгляді справи № 910/4518/16, висловила свою думку щодо вирішення виключної правової проблеми щодо визначення періоду нарахування кредиторських вимог, що виникли у зв`язку з невиконанням договору банківського кредиту, які за своєю сутністю є процентами за користування кредитом.

Так відповідно до цього Велика Палата Верховного Суду наголошує, що проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу).

Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина друга статті 1050 ЦК України). Саме за це благо - можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу - позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України.

Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно «користуватися кредитом», натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за «користування кредитом») за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу.

Відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані законодавством. Зокрема, відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів установлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Такі ж правила щодо сплати процентів застосовуються до кредитних відносин у силу частини другої статті 1054 ЦК України та до відносин із комерційного кредиту - в силу частини другої статті 1057 цього Кодексу.

Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Підстав відступити від указаних вище правових висновків немає.

Таким чином заперечення відповідача щодо неправомірності нарахування відсотків за користування кредитом, після «зменшення терміну дії договору на 1 рік» є безпідставними та необґрунтованими, так як саме порушення відповідачем умов договору, несплата заборгованості в передбачені графіком розрахунку періодичних платежів, призвело до необхідності звернення позивача до суду з даним позовом до сплину терміну дії договору.

Щодо заперечення відповідача ОСОБА_1 в частині позовних вимог Акціонерного товариства «Банк «Кліринговий дім», про стягнення з нього суми судового збору слід зазначити таке: від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав, що передбачене п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Проте позовна заява Акціонерного товариства «Банк «Кліринговий дім» про стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 , тобто майна належного позивачу, стосується саме порушення прав Акціонерного товариства «Банк «Кліринговий дім» та ніяким чином не стосується порушення прав ОСОБА_1 .

Відтак заперечення відповідача щодо цих вимог судом не приймаються.

Щодо зауваження відповідача про недотримання норм процесуального законодавства в частині не зазначення реєстраційного номеру облікової картки платника податків представника позивача у відповідності до пункту другого частини третьої статті 175 ЦПК України, суд погоджується з думкою позивача, а саме з тим, що Представник Позивача не є стороною або іншим учасником справи відповідно до параграфів 1, 3 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам, що подані позивачем, відповідачем, в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати (судовий збір) пропорційно розміру задоволених вимог 3028,00 гривень (три тисячі двадцять вісім) грн., 00 копійок.

Керуючись ст. 11, 205, 207, 526, 610, 611, 612, 628, 634, 638, 1046, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, ст. 4, 12, 76 - 81, 141, 258, 259, 264 - 265, 268, 274-279, 354, 355ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву публічного акціонерного товариства «Банк «Кліринговий дім» до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Банк «Кліринговий дім» заборгованість у сумі 39231,61 грн. (тридцять дев`ять тисяч двісті тридцять одна гривня) 61 коп., яка складається з: - заборгованості за кредитом - 27 893,25 гривень; заборгованості за відсотками - 11 338,36 гривень; а також судові витрати у розмірі - 3028,00 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень) 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Банк «Кліринговий дім» понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 гривень (три тисячі двадцять вісім) грн., 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Публічне акціонерне товариство «Банк «Кліринговий Дім» ел. пошта , тел. 20, адреса 04070 м. Київ, вул. Борисоглібська, 5а,

Відповідач: ОСОБА_1 , ел. Пошта ІНФОРМАЦІЯ_2 , тел. НОМЕР_3 , адреса АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя: Т.В. Нестеренко