Провадження № 2/0158/47/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 лютого 2025 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді - Костюкевича О.К.
секретаря - Хмілевської І.О.
за участю позивача - ОСОБА_1
представника позивача - Заставного Р.А.
представника відповідача - Рідченко М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду міста Ківерці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Заставний Р.А., звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.11.2022 близько 22:00 водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «AUDI 80», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою «Київ - Чоп», зі сторони м. Рівне у напрямку м. Львів, на 381 км. + 400 м вказаної автодороги, в с. Тараканів Дубенського району Рівненської області допустив наїзд на пішохода ОСОБА_3 .. Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_3 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці події.
Вказує, що оскільки шкоди завдано джерелом підвищеної небезпеки, тому відповідач зобов`язаний відшкодувати шкоду потерпілим незалежно від його вини.
Позивач ОСОБА_1 - дружина по відношенні до загиблого, у зв`язку із смертю чоловіка їй спричинена значна та непоправна шкода, яка проявилася у перенесених нею моральних стражданнях та переживань, які будуть переслідувати її довготривалий час. Крім цього, позивач є особою з інвалідністю ІІ групи, а загиблий чоловік був її опорою.
Станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки «AUDI 80», реєстраційний номер НОМЕР_1 була застрахована у ПАТ «НАСК «ОРАНТА» відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
З урахуванням права трьох осіб (дружини та двох дітей загиблого) на отримання страхового відшкодування моральної шкоди, розмір відшкодування моральної шкоди становить 80 400 гривень, що становить на кожного потерпілого по 26 800 гривень.
Проте, на думку позивача, розмір страхового відшкодування моральної шкоди розрахований у відповідності до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не є співмірним із фактичним розміром заподіяної моральної шкоди, яку в загальному розмірі оцінює в 200 000 гривень.
У зв`язку із цим, просить стягнути із відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 173200 гривень та судові витрати по справі.
Представником відповідача до суду подано відзив на позовну заяву. Вказує, що відповідач не може відповідати за завдану шкоду, оскільки дана дорожньо-транспортна пригода сталась не з його вини. Крім того, розмір вказаної у позовній заяві моральної шкоди є значно завищеним та має бути не більшим для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.
Відповідач є студентом, з багатодітної сім`ї, у його власності жодного нерухомого майна не перебуває а тому, немає жодної фінансової можливості відшкодувати позивачці моральну шкоду у розмірі, який вона зазначає.
Крім цього, потерпілою у кримінальному провадженні було визнано ОСОБА_4 , дочка померлого ОСОБА_3 , яка під час досудового розслідування зазначила, що витрати на поховання батька було проведено нею за кошти відповідача та будь-яких претензій матеріального характеру вона до нього не має.
Позивачка ОСОБА_1 , як дружина померлого, та ОСОБА_5 , як дочка померлого, відмовились бути потерпілими у справі та не мали жодних претензій, в тому числі матеріального характеру, до відповідача, так як не проживали з померлим ОСОБА_3 та не спілкувались з ним декілька років.
Звернувшись до суду із позовом про відшкодування шкоди через 2 роки після події, не свідчить про наявність сильних душевних страждань позивачки, які вона переживала протягом двох років, а лише про необхідність збагачення за рахунок відповідача.
Поряд з цим, витрати на професійну правничу допомогу є значно завищеними, необґрунтованими, враховуючи категорію та складність справи.
Таким чином, просить стягнути із відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 1000 гривень та зменшити розмір витрат на правову допомогу.
У відповіді на відзив на позовну заяву представник позивача вказує, що ОСОБА_1 має право на відшкодування моральної шкоди із відповідача, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода позивачу завдана смертю чоловіка, що спричинило та буде спричиняти впродовж усього життя душевні страждання, та відновити становище, яке існувало до смерті чоловіка у житті дружини не можливо, тому з урахуванням принципу розумності, виваженості і справедливості, вважає, що заявлений розмір моральної шкоди є належним чином аргументовано, а заявлена сума моральної шкоди підлягає відшкодуванню.
Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, з підстав наведених у позовній заяві та відповіді на відзив, просять позов задовольнити.
Представник відповідача в судовому засідання просила позовні вимоги задовольни частково із підстав наведених у відзиві на позовну заяву.
Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Позивач по справі, ОСОБА_1 - дружина по відношенні до загиблого ОСОБА_3 (а.с.11-12). Крім цього, позивач є особою з інвалідністю ІІ групи (а.с.15-18).
Цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки «AUDI 80», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на дату вчинення ДТП, була застрахована у ПАТ «НАСК «ОРАНТА» відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.19).
Відповідач ОСОБА_2 є студентом денної форми Приватного вищого навчального закладу «Академія рекреаційних технологій права» з 20 вересня 2023 року (а.с.57).
Згідно із довідкою Тараканівської сільської ради Дубенського району від 14.11.2024, ОСОБА_2 являється жителем АДРЕСА_1 . Склад сім`ї: мати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; батько ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; брат ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; брат ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; брат ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; сестра ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.58). Крім цього, відповідач є з багатодітної сім`ї, що підтверджується посвідченням № НОМЕР_3 (а.с.59).
Згідно із інформацією з ДРРП на нерухоме майно №403960262 від 15.11.2024 нерухоме майно у власності ОСОБА_2 не перебуває (а.с.60).
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає в фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодовуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодовування.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.
Відповідно до ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Таким чином, судом встановлено, 24.11.2022 під час ДТП відповідач ОСОБА_2 допустив наїзд на пішохода ОСОБА_3 - чоловіка ОСОБА_1 , позивача по справі. Внаслідок ДТП ОСОБА_3 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці події.
При визначенні розміру моральної шкоди, суд враховує глибину душевних страждань та переживань позивача, її психічно нервовий стан, як члена сім`ї загиблого, наслідки завданої шкоди, у зв`язку із вчиненням ДТП, яка є непоправною (смерть ОСОБА_3 ).
При цьому, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі, а саме відшкодування відповідачем позивачу моральної шкоди в розмірі 173200 гривень, оскільки ні позивач, ні представник позивача, в судовому засіданні не пояснили чому саме такий розмір відшкодування моральної шкоди повинен бути стягнуто із відповідача, як і не надали суду належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених вимог.
Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частинами 3 та 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів.
У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Суд, вирішуючи питання про розмір витрат на правову допомогу виходить з того, що сторона по справі має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Суд враховує, що дана категорія справ є поширеною, є нескладною та не потребує особливих затрат часу.
Верховний Суд неодноразово звертав увагу на необхідності дотримання принципу співмірності при розрахунку судових витрат.
Так, Велика Палата Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц наголосила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Враховуючи вимоги ст. 137 ЦПК України та з огляду на співрозмірність витрат на оплату послуг адвоката, пов`язаних із захистом прав та представництвом інтересів позивача у даній конкретній справі, враховуючи характер спору, суд, з урахуванням основоположних засад справедливості, виваженості та розумності, вважає обґрунтованим та об`єктивним, і таким, що підпадає під критерій розумності, розмір витрат на правову допомогу, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, у сумі 5000 грн.
Оскільки, позивач звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 2 частини 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»., відтак судовий збір слід покласти на відповідача по справі відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України. Тому, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір пропорційно до задоволених відносно нього позовних вимог у розмірі 3028 грн., що складає 1% прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст.ст.23, 1166, 1167, 1187 ЦК України, ст.ст.12, 82, 89, 141, 263, 265, 268, 273, 354 ЦПК України,
у х в а л и в:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Представник позивача: ОСОБА_12 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Представник відповідача: ОСОБА_13 , АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Суддя Ківерцівського районного суду О.К. Костюкевич

Повний текст судового рішення складено 19.02.2025