Єд. унік. № 243/8081/24
Провадження № 2/243/355/2025
19 лютого 2025 року м. Слов`янськ
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючий суддя Соловйова О.О.,
за участю секретаря судового засідання Малахової К.Р.,
розглянувши в порядку загального позовного провадження, у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою акціонерного товариства «Державний ощадний банк «України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київської області АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на заставне майно,
24 вересня 2024 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на заставне майно, а саме:
- заборгованість за договором про споживчий кредит № 341_061 (для придбання транспортного засобу) від 24 вересня 2021 року станом на 16 серпня 2024 року в сумі 1239992 грн. (один мільйон двісті тридцять дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дві гривні) 97 коп., з якої заборгованість за кредитом в сумі 1112546 грн. (один мільйон сто дванадцять тисяч п`ятсот сорок шість грн. ) 93 коп., за процентами 127446 грн. (сто двадцять сім тисяч чотириста сорок шість грн.) 04 коп.;
Позовні вимоги мотивовані тим, що 24 вересня 2021 року сторони уклали договір про споживчий кредит, за яким позивач зобов`язався надати відповідачеві кредит в розмірі 1182965 грн. 84 коп. для придбання транспортного засобу, а позичальник належним чином використати та повернути в строк до 23 вересня 2028 року кредит, сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 5,99 % річних, проценти за прострочену заборгованість, інші платежі, передбачені договором.
Крім того, 24 вересня 2021 року між банком і позичальником в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором укладено договір застави майна, предметом якого є транспортний засіб марки Toyota Highlander Hybrid вартістю 1478707 грн., придбаний відповідачем за договором купівлі-продажу із використанням банківського кредиту. Згідного договору застави заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави у випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язань за кредитним договором, задовольнити за рахунок його вартості свої вимоги в повному обсязі. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачеві кредитні кошти; відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, грошові кошти у визначений договором строк не повертає. Починаючи з березня 2022 року позичальник припинила сплату кредиту і процентів за його користування, через що станом на 16 серпня 2024 року виникла заборгованість за кредитом в сумі 1112546 грн. 93 коп., за процентами 127446 грн. 04 коп., усього 1239992 грн. 97 коп.
Ухвалою суду від 14.10.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження, сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті позову, призначено підготовче засідання.
У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав.
Ухвалою суду від 10.12.2024 підготовче провадження у справі закінчено, розгляд справи призначено на 15.01.2025, яке було відкладено на 19.02.2025.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, але надав заяву, в якій повідомив про відсутність технічної можливості для підключення по відеоконференцзв`язку, у зв`язку з чим просить розглянути справу без його участі. При цьому, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, наполягає на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Додатково зазначив, що станом на час написання даної заяви, відзиву на позовну заяву від Відповідача на адресу Банку не надходило, а сума заборгованості за кредитним договором не зменшилась та відповідає розміру позовних вимог зазначених в позовній заяві.
Відповідач, будучи відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, в судове засідання не з`явилась без повідомлення причин, відзив на позов не подала.
Згідно довідки про місце реєстрації особи відділу з ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування фізичних осіб Слов`янської міської ради ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 11 червня 2020 року.
Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання; в судове засідання не з`явилась без повідомлення причин неявки; відзив на позов не подала, суд на підставі ст. 280-283 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечує.
Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновок, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлені наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, досліджені докази, на підставі яких встановлені ці обставини.
За умовами п. 2.2 Договору №341_061, банк зобов`язався надати позичальнику кредит в загальному розмірі 1182965 грн. на строк 84 міс. з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 23 вересня 2028 р. для придбання транспортного засобу за договором купівлі-продажу, а за п. 2.4 За користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку відповідну плату (процент) в розмірі 5,99% річних.
Підпунктом 3.3.3 пункту 3.3 Договору №341_061 передбачено, що позичальник зобов`язався здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 14 082 грн. 92 коп., сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 23 числа місяця.
При цьому, як визначено сторонами у п. п. 3.9.1 п. 3.39 Договору №341_061, банк має право у випадку, якщо будуть мати місце будь-які випадки невиконання позичальником взятих на себе обов`язків та недотримання умов, передбачених договором, вимагати дострокового повернення суми кредиту та всієї суми нарахованих процентів за користування кредитом.
Виконання позичальником вимоги банку щодо дострокового повернення кредиту, належних до сплати процентів, комісійних винагород та інших платежів відповідно до умов цього договору, повинно бути проведено позичальником протягом 30 календарних днів з дати одержання такої вимоги від банку. Сторони підтверджують, що термін дострокового повернення всієї суми кредиту, нарахованих процентів за його використання та інших платежів, що містяться у вимозі Банку, направленій позичальнику відповідно до умов цього Договору, є зміною термінів остаточного повернення кредиту в бік його зменшення (п. п. 3.9.2 п. 3.9 Договору №341_061).
Сторонами у п. 5.1 Договору №341_061 визначено, що виконання позичальником зобов`язань за договором забезпечується заставою транспортного засобу.
За змістом п. 91, п. п. 11.1.2 п. 11.1 Договору №341_061 за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов`язань по договору сторони несуть відповідальність в порядку та на умовах, обумовлених в договорі, та чинним законодавством, і відшкодовують завдані збитки. До всіх правовідносин, пов`язаних з укладанням та виконанням договору, застосовується строк позовної давності тривалістю у 30 років.
Відповідно до умов п. 2.6 Договору застави, договірна вартість предмету застави за погодженням сторін становить 1478707 грн., а за п. 4.1.6 у випадку невиконання або неналежного виконання заставодавцем зобов`язань за кредитним договором заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави і задовольнити за рахунок його вартості свої вимоги в повному обсязі. При цьому, п.п. 7.4 Договору застави передбачено, що заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави будь-яким способом, не забороненим законодавством, зокрема, за рішенням суду.
Договір застави, відповідно до п. 12.1.1, діє до виконання зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі.
09 червня 2021 року відповідач уклала з ТОВ «Автосаміт ЛТД» договір купівлі-продажу, згідно якому придбала транспортний засіб - автомобіль марки Toyota Highlander Hybrid, рік випуску 2021, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , об`єм двигуна 2487, вартістю 1478707 грн.
Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 23 вересня 2021 року вказаний автомобіль зареєстровано за ОСОБА_1 .
У судовому засіданні встановлено, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, починаючи з березня 2022 року припинила сплачувати кредит та проценти за користування кредитом, в зв`язку з чим станом на 16 серпня 2024 року виникла заборгованість за кредитом в розмірі 1112546 грн. 93 коп., за процентами 127446 грн. 04 коп., усього 1239992 грн. 97 коп., розмір якої підтверджено розрахунком, наданим позичальником, а також виписками по рахунку позичальника.
Вказану суму позивач просить стягнути з відповідача на підставі ч. 2 ст. 625, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України та ст. ст. 19, 20 Закону України «Про заставу».
Вирішуючи спір, суд приймає до уваги наступне законодавство.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
У положеннях ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 525 ЦК України передбачено недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
У ч. 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором.
Відповідно до змісту статей 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
З даних Витягів вбачається, що інших обтяжувачів, окрім позивача, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження цього ж предмету застави, немає.
Згідно зі ст. 627, 628, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до приписів ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
Позивачем зобов`язання за Договором №341_061, виконані в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням від 24.09.2021 №311_061 на суму 1 182965,00 грн.
Оскільки, відповідачем порушене зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплаті процентів за користування ними, що встановлені умовами кредитного договору, то станом на 16.08.2024 року за відповідачем наявна заборгованість за кредитом в розмірі 1112546 грн. 93 коп., за процентами 127446 грн. 04 коп., усього 1239992 грн. 97 коп., розмір якої підтверджено розрахунком, наданим позичальником, а також виписками по рахунку позичальника.
У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази у розумінні ст. ст. 77, 78 ЦПК України щодо належного виконання відповідачем зобов`язань за Договором № 341_061, розрахунок заборгованості у встановленому законом порядку не спростовано та підтверджено випискою по рахунку відповідача.
Оскільки в судовому засіданні наданими позивачем доказами встановлено, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, що призвело до виникнення заборгованості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором у зазначеному в позові розміру.
Вирішуючи вимоги позивача про звернення стягнення на майно, передане в заставу, суд приймає до уваги наступне.
Згідно зі ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
За змістом ст.1 Закону України «Про заставу» застава - це спосіб забезпечення зобов`язань ; в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання або в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами; застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.
Дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що з метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним Договором № 341_061 між банком і позичальником укладено Договір застави майна, предметом якого є транспортний засіб марки Toyota Highlander Hybrid вартістю 1478707 грн., придбаний відповідачем за договором купівлі-продажу із використанням банківського кредиту.
За змістом ч. 1 ст. 20 Закону України «Про заставу» в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.
У зв`язку з тим, що в судовому засідання встановлено, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, що призвело до виникнення заборгованості за кредитом, що є правовою підставою набуття заставодержателем права на звернення стягнення на предмет застави.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення.
У судовому засіданні встановлено, що станом на 16 серпня 2024 року за кредитним договором виникла заборгованість в розмірі 1239992 грн. 97 коп., яка підлягає задоволенню з вартості заставленого майна, що належить відповідачеві.
Викладене є підставою для звернення стягнення на майно, передане в заставу відповідно до договору застави від 24 вересня 2021 року - транспортний засіб марки Toyota Highlander Hybrid вартістю 1478707 грн., в рахунок погашення заборгованості за договором споживчого кредиту від 24 вересня 2021 року шляхом реалізації предмета застави на електронних торгах.
З огляду на викладене та керуючись ст. ст. 525, 526, 527, 530, 572, 610, 612, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 141, 259, 263-265, 268, 280-283, 354 ЦПК України, суд
Позовні вимоги акціонерного товариства «Державний ощадний банк «України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київської області АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на заставне майно - задовольнити.
Копію цього заочного рішення направити відповідачу в порядку, передбаченому ст. 272 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивачі мають право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачами протягом тридцяти днів з дня його складення до Дніпровського апеляційного суду
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя О.О. Соловйова