ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
справа № 629/2263/17
провадження № 22ц/818/344/25
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Пилипчук Н.П.,
суддів Маміної О.В., Тичкової О.Ю.,
за участю секретаря Львової С.А.,
учасники справи:
відповідачка ОСОБА_2 ,
особа, яка подала апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи»,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 30 жовтня 2017 року в складі судді Попова О.Г.
У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу шляхом визнання права власності на нерухоме майно та просив визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 72,6 кв м, житловою площею 52,5 кв м, що складається з трьох житлових кімнат, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1111785; визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 73,2 кв м, житловою площею 39,00 кв м, що складається з двох житлових кімнат, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 14537114; визнати за ОСОБА_1 право власності на нежитлове приміщення літ. Б розташоване за адресою: Харківська область, м. Лозова, гаражно-будівельний кооператив № 11, площею 150 кв м; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 5555,00 грн.
Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 30 жовтня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, визнано за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 72,6 кв м, житловою площею 52,5 кв м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1111785; визнано за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 73,2 кв м, житловою площею 39,00 кв м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 14537114; визнано за ОСОБА_1 право власності на нежитлове приміщення літ. «Б», розташоване за адресою: Харківська область, м. Лозова, гаражно-будівельний кооператив №11, площею 150,0 кв м; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 5555,00 грн.

Постановою Харківського апеляційного суду від 12 лютого 2025 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» - задоволено, рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 30 жовтня 2017 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу шляхом визнання права власності на нерухоме майно залишено без задоволення, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» судовий збір в розмірі 6666,00 грн за подачу апеляційної скарги.

Ухвалюючи вказане судове рішення суд апеляційної інстанції виходив з того, що рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 30 жовтня 2017 року порушено права та законні інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», як кредитора ОСОБА_2 .

При розгляді даної справи в апеляційній інстанції встановлені порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, на які колегія суддів вважає за необхідне реагувати окремою ухвалою.

Так, вирішуючи справу суд першої інстанції необґрунтовано виходив з того, що справа підсудна Лозівському міськрайонному суду Харківської області.

Із змісту позовної заяви вбачається, що спір між сторонами виник із приводу нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 72,6 кв м, житловою площею 52,5 кв м, що складається з трьох житлових кімнат, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1111785; квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 73,2 кв м, житловою площею 39,00 кв м, що складається з двох житлових кімнат, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 14537114; нежитлового приміщення літ. Б розташоване за адресою: Харківська область, м. Лозова, гаражно-будівельний кооператив № 11, площею 150 кв м.

Згідно з ч.1 ст.30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Отже, справа була б підсудна Лозівському міськрайонному суду Харківської області, якщо б вартість нежитлового приміщення літ. Б розташованого за адресою: Харківська область, м. Лозова, гаражно-будівельний кооператив № 11, площею 150 кв м, перевищила б вартість інших об`єктів нерухомого майна, що є предметом спору.

Визначаючи вартість об`єктів нерухомого майна, що є предметом спору, суд першої інстанції прийняв до уваги довідку про вартість нерухомого майна № 9, видану 17 липня 2017 року директором Лозівської філії Універсальної біржі «Україна» Барбіна С.Ю., відповідно до якої згідно моніторингу цін щодо середньої вартості нежитлової будівлі в м. Лозова Харківської області, середня вартість 1 кв м нежитлової нерухомості складала 1940,00 грн. Відповідно середня вартість нежитлової будівлі площею 150 кв м складала 291 000,00 грн. Згідно моніторингу цін щодо середньої вартості квартир в АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , середня вартість квартир складала 98 475,00 грн та 166 650,00 грн відповідно.

Відповідно до ст.3 Закону України « Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Згідно зі ст.4 вказаного Закону професійна оціночна діяльність (далі - оціночна діяльність) - діяльність оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності, визнаних такими відповідно до положень цього Закону, яка полягає в організаційному, методичному та практичному забезпеченні проведення оцінки майна, розгляді та підготовці висновків щодо вартості майна.

Статтею 5 вказаного Закону передбачено, що суб`єктами оціночної діяльності є: 1) суб`єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб`єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону; 2 ) органи державної влади та органи місцевого самоврядування, які отримали повноваження на здійснення оціночної діяльності в процесі виконання функцій з управління та розпорядження державним майном та (або) майном, що є у комунальній власності, та у складі яких працюють оцінювачі.

Між тим, матеріали справи не містять доказів того, що особа, яка видала довідку про вартість майна є суб`єктом оціночної діяльності.

Крім того, матеріали справи взагалі не містять доказів того, що ОСОБА_2 на праві власності належить нежитлове приміщення літ. «Б» за адресою: Харківська область, м. Лозова, Гаражно-будівельний кооператив № 11.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 20 липня 2001 року ОСОБА_2 придбала капітальний кам`яний гараж комплексно обладнаний устаткуванням для ремонту автомобілів, розташований в ГБК-11 м. Лозова, а не нежитлове приміщення літ. «Б» площею 150 кв м в зазначеному кооперативі (а.с.55 том 1).

Матеріали справи містять непосвідчену ксерокопію інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно якої особі з РНОКПП НОМЕР_1 належить гараж № НОМЕР_2 в Гаражно-будівельному кооперативі № 11 в м. Лозова Харківської області, а не нежитлове приміщення літ. «Б».

Між тим, у зазначеному витязі реєстраційний номер цього майна № 14537114 та дата прийняття рішення про його державну реєстрацію 19 квітня 2006 року збігається із реєстраційним номером та датою реєстрації квартири АДРЕСА_2 , що викликає сумніви у достовірності цього доказу (а.с.94,95-96 том 1).

Отже, не надавши належну оцінку даним щодо вартості спірних об`єктів нерухомого майна, суд прийняв до розгляду позов, предметом якого є двокімнатна житлова квартира АДРЕСА_5 , та трикімнатна квартира АДРЕСА_6 , вважаючи, що вартість цих об`єктів є меншою ніж вартість нежитлового приміщення літ. Б розташованого за адресою: Харківська область, м. Лозова, гаражно-будівельний кооператив № 11, площею 150 кв м, відомостей про право власності та вартість якого матеріали справи взагалі не містять.

Таким чином, у суду першої інстанції не було достатньо даних для висновку, що дана справа підсудна Лозівському міськрайонному суду Харківської області.

Натомість, з повідомлення голови правління ГБК-11 вбачається, що у власності або користуванні ОСОБА_2 на дату надання цієї відповіді не перебуває жодного нерухомого об`єкту, який має відношення до гаражно-будівельного кооперативу № 11. Серед числа власників та користувачів приміщень та інших об`єктів нерухомого майна гаражно-будівельного кооперативу №11 така особа як ОСОБА_2 ніколи не значилась, в тому числі і за період 2004-2017 роки. У власності або користуванні ОСОБА_1 на дату надання цієї відповіді не перебуває жодного нерухомого об?єкту, який має відношення до гаражно-будівельного кооперативу №11. Серед числа власників та користувачів приміщень та інших об`єктів нерухомого майна гаражно-будівельного кооперативу №11 така особа як ОСОБА_1 ніколи не значився, в тому числі і за період 2004-2017 роки. Зазначено, що в межах гаражно-будівельного кооперативу №11, не існує нежитлового приміщення літ. «Б» або нежитлове приміщення літ. «Б» з .... року перебуває у власності іншої особи, а не ОСОБА_2 або ОСОБА_1 відомості про власника надати у відповіді не можливо, так як це є конфіденційною інформацією і така не може бути надана без згоди власника. Керівні органи кооперативу не обізнані про існування рішення Лозівський міськрайонний суд Харківської області від 30.10.2017 року по справі № 629/2263/17. Вперше про таке рішення стало відомо з адвокатського запиту. Жодної додаткової інформації про вказане рішення надати не можливо через відсутність такої (а.с.203 том 1).

Крім того, вирішуючи справу суд першої інстанції припустився грубого порушення норм матеріального права.

Звертаючись до суду позивач посилався на те, що між сторонами укладено договори позики, умовами яких, крім іншого, було передбачено, що у разі, коли позичальник не поверне позичені кошти у встановлений вимогою строк, позикодавець вважається таким, що набув право власності на спірне майно.

Встановивши, що боргові зобов`язання не були виконані, суд першої інстанції вважав, що позикодавець набув право власності на зазначені об`єкти нерухомого майна, а відповідач втратив право власності на них.

Відповідач проти позову не заперечував та просив розглянути справу за його відсутності, про що зазначив у відповідному клопотанні (а.с.87 том 1).

Між тим, згідно зі ст.577 ЦК України забезпечення зобов`язань заставою (іпотекою) має бути посвідчено нотаріально та зареєстровано у встановленому законом порядку.

Договори позики, які зазначені підставою позову, складені у простій письмовій формі, у забезпечувальній частині нотаріально не посвідчені, забезпечення зобов`язання не зареєстровано у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Апеляційним судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06 грудня 2011 року у справі № 2-90/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в особі філії «Відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Чернівці» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в особі філії «Відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Чернівці» про визнання недійсними кредитного договору № 1031 від 03.05.2006 року із змінами та додатками № 1607 від 24.09.2008 року до нього та договору іпотеки від 03.05.2006 року, яким первісний позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в особі філії «Відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Чернівці» заборгованість за кредитним договором № 1031 від 03 травня 2006 року із змінами № 1607 від 24 вересня 2008 року у розмірі 54846,55 доларів США, що еквівалентно 434340,80 грн та 23665,78 грн за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань та по комісійній угоді за кредитним договором, а всього стягнуто 458006,58 грн; понесені судові витрати за сплату судового збору 1700,00 грн та за сплату за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в сумі 120,00 грн, а всього стягнуто судових витрат 1820,00 грн; в позові ОСОБА_2 відмовлено.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03 липня 2013 року у справі № 727/5874/13-ц замінено Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-Інвестиційний банк» правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи» у виконавчому провадженні № 31427970 з виконання виконавчого листа № 2-90/2011, виданого Шевченківським районним судом м. Чернівці 14 лютого 2012 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Промінвестбанк» боргу.

У постанові Верховного Суду від 05 липня 2018 у справі №922/2878/17 зазначено, що «цивільно-правовий договір (в тому числі й договір купівлі-продажу) не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення про стягнення боргу, що набрало законної сили. Укладення боржником, проти якого розпочате судове провадження про стягнення боргу, договору купівлі-продажу, і в першу чергу, з тривалою відстрочкою платежу, може свідчити про його недобросовісність та зловживання правами стосовно кредитора, оскільки такий договір купівлі-продажу може порушити майнові інтереси кредитора і бути направлений саме на недопущення звернення стягнення на майно боржника. Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які можуть хоч і не порушувати конкретних імперативних норм, але бути недобросовісними та зводитися до зловживання правом».

Отже, визнавши право власності на спірні об`єкти нерухомого майна за нікчемними в частині забезпечення нерухомим майном умовами правочину, фактично за відсутності спору між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , з порушенням правил підсудності, суд першої інстанції допустив грубе порушення норм процесуального та матеріального права.

Таке судове рішення порушило права кредитора відповідача та призвело до втрати ним можливості задовольнити свої вимоги за зобов`язаннями, що існували на час ухвалення рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 30 жовтня 2017 року.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що суддя всупереч ч.12 ст.272 ЦПК України відмовив у видачі копії оскаржуваного рішення особі, яка не приймала участі у розгляді справи, але наголошувала на тому, що її права та обов`язки було вирішено цим судовим рішенням (а.с.152 том 1).

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу Вищої ради правосуддя на порушення, допущені судом першої інстанції.

Керуючись стаття 262 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Повідомити Вищу раду правосуддя про порушення вимог закону, виявлені під час розгляду справи за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 30 жовтня 2017 року в складі судді Попова О.Г. по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу шляхом визнання права власності на нерухоме майно.

Окрема ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів особами, яких вона стосується.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.В. Маміна

О.Ю. Тичкова