Справа № 509/7132/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року смт Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Панасенка Є.М.,

за участі секретаря судового засідання Степанової Н.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу № 509/7132/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом

ВСТАНОВИВ:

11 грудня 2024 р. ОСОБА_1 подав до Овідіопольського районного суду Одеської області позовну заяву до своєї матері ОСОБА_2 про визнання за ним в порядку спадкування за заповітом права власності на 1/2 частину жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 . Заява була вмотивована тим, що під час шлюбу його батько ОСОБА_3 та його мати ОСОБА_2 на законних підставах за вказаною адресою у 1972 році побудували жилий будинок, який є їх спільною сумісною власністю, а тому кожний з них має право власності на 1/2 частину будинку. За рішенням органу місцевого самоврядування документальне підтвердження права власності повинно бути оформлено на батька, однак він до дня своєї 29.11.2023р. смерті свідоцтво про право власності на нерухоме майно отримати не встиг. При житі батько склав заповіт, яким все своє майно заповів на користь позивача. Оскільки мати позивача від отримання спадщини після смерті чоловіка відмовилась, а його донька ОСОБА_4 у 6-ти місячний строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталася, то єдиним спадкоємцем І-ої черги, який подав заяву нотаріусу з бажанням отримати спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 був позивач. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом нотаріус йому відмовила, оскільки батько на день смерті не мав правовстановлюючого документу про право власності на спірний будинок. З огляду на вказане позивач був змушений звернутися до суту і просити суд визнати за ним право власності на 1/2 частину вказаного будинку з господарськими будівлями та спорудами так як друга 1/2 частина цього будинку належала його матері.

Ухвалою суду від 20.12.2024 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Відповідач ОСОБА_2 подала до суду відзив у якому всі обставини, які були вказані у позовної заяві сина визнала у повному обсязі, а тому просила суд всі його позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

У судове засідання позивач не з`явився однак його представник подав заяву у якої він просив суд розглянути справу за їх відсутності без фіксування судового процесу на підставі наявних у справі доказів, а за насідками розгляду справи постановити рішення, яким позовні вимоги позивача просив задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, однак у відзиві просила справу розглянути за її відсутністю, а за насідками розгляду справи постановити рішення, яким позовні вимоги сина просила задовольнити.

Згідно п.3 ст.211 та п. 2 ст. 247 ЦПК України кожна сторона у справі має право подати суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, а суд, у разі надання такого клопотання всіма учасниками справи розглядає справу на підставі наявних у справі документів без фіксування судового процесу.

Згідно п.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявністю для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження у випадку визнання позову відповідачем суд ухвалює рішення.

З огляду на вказане суд вважає за можливе розглянути справу та постановити рішення за відсутності сторін без фіксування судового процесу на підставі наявних у матеріалах справи доказах.

Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані і підлягають задоволенню в зв`язку з наступним:

З свідоцтв про одруження 18.10.1970р. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , їх паспортів та свідоцтв про народження вбачається, що під час шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у їх родині ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась донька ОСОБА_5 , а ІНФОРМАЦІЯ_3 народився позивач ОСОБА_1 .

Відповідно діючого на той час законодавства подружжя ОСОБА_6 отримали дозвіл і побудували на виділеній для цієї цілі на не приватизованій земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , який, в силу ст. 60 СК України належав їм на праві спільної сумісної власності.

Вказане підтверджено: «Разрешением на производство работ» виданого Овідіопольською селищною Радою депутатів трудящих від 29.06.1972р.; свідоцтвом на забудову в сільських населених пунктах УРСР виданого на підставі дозволу Овідіопольської селищної Ради №12 від 29.06.1972р.; довідкою виконкому Овідіопольської селищної Ради №13 від 09.02.1994р. про закріплення за ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 земельної ділянки площею 0,12 га та копією Рішення V сесії VІІ скликання Овідіопольської селищної Ради №65- VІІ від 21.01.2016р.

За даними наявного у матеріалах справи технічного паспорту складеного 23.04.2024р. ФОП « ОСОБА_7 » жилий будинок з господарським будівлями та спорудами складається з власне: жилого будинку під літерою - «А», веранди - «а»; навісу «а1»; літньої кухні «Б»; веранди «б»; входу у підвал «б1»; підвалу-«б2»; господарчої будівлі «В»; навісу «Г»; душу «Д»; вбиральні -«Е»; сараю «Ж» та споруд №1-7,І. При цьому жилий будинок загальною площею 58,4 кв.м, житловою площею 41,4 кв. та допоміжною площею 17,0 кв.м. складається з: веранди 1-1 площею 4,4 кв.м; коридору 1-2 площею 7,6 кв.м.; кухні 1-3 площею 5,0 метрів; житлової кімнати 1-4 площею 14,5 кв.м. та житлової кімнати 1-5 площею 26,9 кв.м.

Згідно «Характеристики об`єкта нерухомого майна (узагальнена інформація)», яка є у Технічному паспорті всі будівлі та споруди були побудовані у період з 1972 по 1985 роки минулого сторіччя, що свідчить про його будівництво подружжям ОСОБА_6 під час шлюбу.

Рішенням виконавчого комітету Овідопольської селищної Ради народних депутатів №70 від 25.03.1993р. в зв`язку із закінченням у 1972 році будівництва Овідіопольське бюро технічної інвентаризації було зобов`язане видати на ім`я ОСОБА_3 свідоцтво про право власності на вказаний будинок, що свідчить про те, що орган місцевого самоврядування беззаперечно визнавав право власності подружжя ОСОБА_6 на нього.

Записами у домової книзі підтверджено, що вся родина ОСОБА_6 була зареєстрована та проживала у спірному будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 батько позивача - ОСОБА_3 помер, а спадкоємцями І-ої черги після його смерті був позивач, його сестра - ОСОБА_8 та його мати ОСОБА_2 .

При житті ОСОБА_3 , 07.12.2021 року склав нотаріально посвідчений заповіт за яким все своє майно він заповів на користь позивача.

З наданої приватним нотаріусом Одеського районного нотаріального округу Одеської області Куркан Н.Ф. спадкової справи №36/2024 вбачається, що заяву про отримання спадщини після смерті батька подав тільки позивач в зв`язку з чим вона 21.03.2024р. відкрила за №36/2024р. спадкову справу після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 .

Дружина чоловіка та мати позивача - ОСОБА_2 21.03.2024р. подала нотаріусу заяву про відмову від отримання спадщини на користь позивача та заяву про те, що вона не претендує на частку власності, яка належала її померлому чоловіку.

З матеріалів спадкової справи вбачається, що сестра позивача ОСОБА_8 у 6-місячний строк із заявою про отримання спадщини до нотаріусу не зверталась

З огляду на вказане суд погоджується з думкою позивача про те, що він являється єдиним спадкоємцем, який має отримати спадщину після смерті батька в порядку спадкування.

Також суд погоджується з тим, що позивач може отримати право власності тільки на 1/2 частину спірного будинку, оскільки інша 1/2 його частина належить його матері ОСОБА_2 ..

З «Листа - роз`яснення» №678/02-14 від 25.11.2024р. вбачається, що нотаріус через відсутність у померлого батька позивача правовстановлюючого документу на будинок відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом і рекомендувала йому звернутися до суду.

Згідно ст. 4, 13 ЦПК України та ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, в зв`язку з чим має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу шляхом подання відповідної заяви.

Так як при житті батько позивача не отримав правовстановлюючого документу на спірний будинок, то суд доходить до висновку, що права ОСОБА_1 підлягають судовому захисту, оскільки іншим шляхом ніж звернутися до суду з метою визнання за ним права власності на спадкове майно він отримати право власності на нерухомість не має можливості.

За приписами ст.1216, 1218 ЦК України під спадкуванням розуміється перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно п.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З наявної у спадковій справі довідці Овідіопольської селищної Ради №02-06/210/652 від 21.03.2024р. слідує, що на час смерті батька позивач був зареєстрований у будинку та проживав разом з ним, а тому суд вважає, що позивач набув право власності на спадщину і це право має бути підтверджено судовим рішенням.

Оскільки позивач вимоги про відшкодування судових витрат не заявляв, то суд це питання в порядку ст. 141 ЦПК України не розглядав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 10, 11, 12, 13, 18, 81, 128 ч.11, 133, 141, 200, 206, 211, 223 ч.4, 247 ч.2, 259 ч.6, 263, 265, 268 ч.6, 272, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 його батька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_7 право власності на 1/2 частину жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 58,4 кв.м, житловою площею 41,4 кв.м та допоміжною площею 17,0 кв.м., який за даними технічного паспорту складеного 23.04.2024р. ФОП « ОСОБА_7 » складається з власне: жилого будинку під літерою - «А», який у свою чергу складається з: веранди 1-1 (веранда «а») площею 4,4 кв.м; коридору 1-2 площею 7,6 кв.м.; кухні 1-3 площею 5,0 метрів; житлової кімнати 1-4 площею 14,5 кв.м. та житлової кімнати 1-5 площею 26,9 кв.м.; веранди - «а»; навісу «а1»; літньої кухні «Б»; веранди «б»; входу у підвал «б1»; підвалу-«б2»; господарчої будівлі «В»; навісу «Г»; душу «Д»; вбиральні -«Е»; сараю «Ж» та споруд №1-7, І, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду безпосередньо або через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є. М. Панасенко