УХВАЛА

19 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 367/12826/24

провадження № 61-38вп25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Грушицького А. І., розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Ірпінського міського суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 06 січня 2025 року вказану цивільну справу направлено до Верховного Суду для визначення підсудності у порядку статті 29 ЦПК України.

Ухвала суду мотивована тим, що сторони є громадянами України та проживають за її межами, а саме у Республіці Німеччина.

Листом Ірпінського міського суду Київської області від 06 січня 2025 року № 367/12826/24 матеріали справи направлено до Верховного Суду.

Відповідно до статті 29 ЦПК України підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України, визначається суддею Верховного Суду, визначеним у порядку, передбаченому статтею 33 цього Кодексу, одноособово.

Отже, Верховний Суд визначає підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами та про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем, якщо обидві сторони проживають за межами України.

З надісланих матеріалів убачається, що сторони є громадянами України, які взяті на облік внутрішньо переміщених осіб та мають зареєстроване та фактичне місце проживання в Україні.

Належні докази, які б свідчили про те, що сторони проживають за межами України (тимчасова реєстрація, набуття соціального статусу тощо) у справі відсутні.

Верховний Суд зазначає, що до письмових доказів, викладених іноземною мовою, повинні додаватися переклади українською мовою, засвідчені належним чином.

Отже, відомостей про те, що на даний час обидві сторони проживають за межами України надані матеріали не містять.

Тому відсутні підстави для визначення підсудності справи цієї справи Верховним Судом.

При цьому, тимчасове перебування громадян України за межами України не є підставою для визначення підсудності судових справ за їх участю Верховним Судом.

Вказаний висновок викладений в ухвалі Верховного Суду від 05 квітня 2024 року у справі № 638/16989/23 (провадження № 61-84вп24).

Крім того, за частиною другою статті 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

За відсутності доказів того, що сторони проживають за межами України, підстави для визначення суддею Верховного Суду підсудності справи у порядку статті 29 ЦПК України відсутні.

Керуючись статтею 29 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У визначенні підсудності цивільної справи № 367/12826/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу відмовити.

Матеріали цивільної справи № 367/12826/24 повернути до Ірпінського міського суду Київської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. І. Грушицький