Справа № 347/1143/24
Провадження № 2/347/47/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді: Крилюк М.І.

за участі секретаря: Лазорик Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Косів позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», заінтересовані особи: приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович, Косівський районний відділ державної виконавчої служби у Косівському районі Івано-Франківської області Південно-Західного Міжрегіонального управління юстиції про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню ,

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», заінтересовані особи: приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович, Косівський районний відділ державної виконавчої служби у Косівському районі Івано-Франківської області Південно-Західного Міжрегіонального управління юстиції про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи тим, що предметом даної позовної заяви є визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису №13409, вчиненого приватним нотаріусом Завалієвим Артемом Анатолійовичем 04.12.2017 щодо звернення стягнення на користь ЗАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором №IFIVAD40305755 від 30.04.2009 в розмірі 460 294,32 грн.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Оскільки виконавчі дії щодо звернення стягнення на нерухоме майно провадяться за місцезнаходженням цього майна, позовна заява підсудна Косівському районному суду Івано-Франківської області

Отже, 30.04.2009 року між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено Кредитний договір №IFIVAD40305755, відповідно до якого Відповідачем надано Позивачу кредитні кошти в сумі 59 206,08 грн., під 20,04% відсотків річних за користування кредитними коштами, із кінцевим строком повернення до 19.04.2014.

У березні 2023 року Позивач отримала повідомлення про блокування її карткового рахунку, у зв`язку з чим звернулася до Косівського відділу ДВС та отримала доступ до матеріалів виконавчого провадження №61597547 в Автоматизованій системі виконавчих проваджень.

Таким чином Позивач дізналася, що 19.03.2020 постановою старшого державного виконавця Косівського РВДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністрерстав юстиції (м.Івано-Франківськ) відкрито виконавче провадження № 61597547 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса №13409 виданого 04.12.2017 про звернення стягнення з ОСОБА_2 на користь ЗАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором №IFIVAD40305755 від 30.04.2009 року в розмірі 460 294,32 грн., з яких: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 60 298 грн. 08 коп.; заборгованості за відсотками у розмірі 34 896 грн. 31 коп.; заборгованості з комісії у розмірі 9867 грн. 35 коп.; заборгованості з пені у розмірі 333 075 грн. 71 коп.; заборгованості по штрафам (фіксована частина) у розмірі 250 грн. 00 коп.; заборгованості по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 21 906 грн. 87 кой.;

Ознайомившись в системі АСВП з матеріалами виконавчого провадження № 61597547, Позивач вважає, що виконавчий напис № 13409 від 04.12.2017 вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і, як наслідок, неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки, належний Позивачу на праві власності. Звертає увагу, що а ні Відповідачем, АТ КБ «Приватбанк», а ні приватним нотаріусом Завалієв А.А. не повідомлено Позивача про наявність заборгованості чи ймовірну спірну заборгованість, вимога про погашення заборгованості не направлялася.

Вважає, що на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису було пропущено строк звернення, оскільки останньою датою погашення заборгованості було 19.04.2014р. Окрім того заборгованість за кредитним договором у даному випадку не є безспірною, оскільки: на адресу Позивача не надходило вимоги - повідомлення про погашення заборгованості із зазначенням деталізованої суми боргу; у АТ КБ «Приватбанк» минув трьохрічний строк права вимоги за договором №114УА 040305755 від 30.04.2009. Нотаріус видав виконавчий напис після спливу трьохрічного строку як після останнього платежу по кредиту так і понад три роки після завершення строку кредитного договору; кредитний договір №IFIVAD40305755 від 30.04.2009 року не був нотаріально засвідчений, що унеможливлює видачу виконавчого напису нотаріусом; відсутні докази, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, - первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність".

У зв`язку чим Руда О.В. просить поновити строк звернення з позовною заявою про визнання нотаріального напису таким, що не підлягає виконанню. Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 13409, вчинений приватним нотаріусом Завалієвим Артемом Анатолійовичем від 04.12.2017 щодо звернення стягнення на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором №IFIVAD40305755 від 30.04.2009 року в розмірі 460 294,32 грн.

Представник позивачки, адвокат Беньковський В.А. подав суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, підтримуючи позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача, АК КБ «ПриватБанк» подав до суду відзив, просив відмовити у задоволенні у задоволенні позову, оскільки твердження позивача про те, що стягувачем неправомірно здійснено дії щодо вчинення виконавчого напису нотаріуса, є безпідставними.

Заінтересована особа - приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович, та представник Косівського районного відділу державної виконавчої служби у Косівському районі Івано-Франківської області Південно-Західного Міжрегіонального управління юстиції в судове засідання не з`явились, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем 04.12.2017 року (а.с.9) вчинено виконавчий напис , який зареємстрований в реєстрі за № 13409 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ЗАТ КБ «Приватбанк» невиплачених в строк відповідно до умов кредитного договору №IFIVAD40305755 від 30.04.2009 року та Розрахунку заборгованості за договором станом на 30.08.2017 року , грошових коштів у сумі 460 294,32 грн., з урахуванням: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 60 298 грн. 08 коп.; заборгованості за відсотками у розмірі 34 896 грн. 31 коп.; заборгованості з комісії у розмірі 9867 грн. 35 коп.; заборгованості з пені у розмірі 333 075 грн. 71 коп.; заборгованості по штрафам (фіксована частина) у розмірі 250 грн. 00 коп.; заборгованості по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 21 906 грн. 87 кой.;

19.03.2020 постановою старшого державного виконавця Косівського РВДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністрерстав юстиції (м.Івано-Франківськ) відкрито виконавче провадження № 61597547 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса №13409 виданого 04.12.2017 про звернення стягнення з ОСОБА_2 на користь ЗАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором №IFIVAD40305755 від 30.04.2009 року в розмірі 460 294,32 грн.

Як вбачається із долученої копії постанови прийнятої 26.01.2022 року начальником Косівського відділу ДВС у Косівському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) (а.с.10) про арешт коштів боржника ОСОБА_2 .

Із поданого відповідачем в справі відзиву (а.с.44-50) вбачається, що між Сторонами було укладено кредитний договір, який не оскаржується та не заперечується ними. Також відповідач звертає увагу, що жодного рішення про те, що вказана сума не відповідає дійсності відсутнє. Отже сума є дійсною та безспірною.

Через неналежне виконання взятих на себе зобов`язань та утвореною заборгованістю було порушено права та законні інтереси Банку, що змусило останнього звернутися до нотаріуса за захистом своїх правом шляхом вчинення виконавчого напису.

Згідно зі статтею 87 Закону України Про нотаріат для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 88 Закону України Про нотаріат нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до наявної судової практики у справах вказаної категорії, то правомірності вчинення виконавчого напису у розумінні статті 88 Закону України Про нотаріат слід враховувати, що наявність спору в суді за позовом кредитора до боржника про стягнення суми заборгованості за кредитним договором не спростовує висновок про і безспірність заборгованості цього боржника та жодним чином не свідчить про неправомірність вчинення виконавчого напису.

Оскільки позивач у встановленому законом порядку не спростував належними і допустимими доказами того, що сума заборгованості за кредитним договором на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису була іншою, ніж та, яка запропонована в ньому до стягнення; не надав доказів часткового чи повного погашення заборгованості, Велика Палата Верховного Суду вважає, що суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про законність вчинення нотаріусом виконавчих написів. Дана правова позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 року у справі 305/2082/14. Також в зазначеній постанові ВП ВС говориться, що на приватного нотаріуса не покладено обов`язок перевірки безспірності вимог, а лише обов`язок перевірки пакету документів.

Згідно підпунктів 3.1,3.3 та 3.4 пункту 3 глави 16 розділу II Наказу Міністерства юстиції України "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" від 22.03.2012 року №296/5, нотаріус вчиняє виконавчий напис за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року, строк потягом якого може бути вчинено виконавчий напис, обчислюється з моменту, коли у стягувана виникло право примусового стягнення боргу.

У даному випадку певною подією для початку перебігу строку має бути дата припинення дії договору. Але договір не був припинений у зв`язку з п.9.6. Умов та правил надання банківських послуг, які діяли на момент підписання договору. У цьому пункті чітко зазначено, що договір є дійсним до моменту належного виконання сторонами зобов`язань. Зобов`язання позивачем на сьогоднішній день не виконано.

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановленихзаконом.

Відповідно до п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 29червня 1999р.№ 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» для одержання виконавчогонапису додаються: а)оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норм права сформульованому у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 84цс19) для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Однак позивачем заперечено заборгованість та вказано в позові, що вона не є безспірною.

В ч. 1 ст. 12 ЦПК України проголошено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

В ч. 3 ст. 12 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже обовязок надання суду доказів на спростування позову процесуальним законом покладено безпосередньо на відповідача.

В ч. 2 ст. 13 ЦПК України вказано, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В ч. 5 ст. 81 ЦПК України вказано, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

В ч. 7 ст. 81 ЦПК України вказано, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже суд не збирає доказів на обґрунтування правових позицій сторін. Вказаний обов`язок покладено безпосередньо на сторін. Правові наслідки невиконання зазначеного обов`язку або його неналежного виконання покладено безпосередньо на відповідну сторону спору.

Суд звертає увагу, що фактично позивачкою в справі фактично не оскаржується наявність боргу, як і не наведено доказів в підтвердження факту погашення заборгованості за укладеним нею кредитним договором №IFIVAD40305755 від 30.04.2009, який не змінений і не скасований.

Відповідно до постанови Великої Палати ВС від 02.07.2019 року у справі № 916/3006/17, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду відповідає висновкам, викладеним у раніше ухваленій нею постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц з подібних правовідносин.

В свою чергу позивачка у встановленому законом порядку не спростувала належними і допустимими доказами того, що сума заборгованості перед Банком за кредитним договором №IFIVAD40305755 від 30.04.2009 року на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису була іншою, ніж та, яка запропонована в ньому до стягнення; не надала доказів часткового чи повного погашення заборгованості як не надала доказів про оспорювання укладеного нею кредитного договору №IFIVAD40305755 від 30.04.2009 року а відтак в задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», заінтересовані особи: приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович, Косівський районний відділ державної виконавчої служби у Косівському районі Івано-Франківської області Південно-Західного Міжрегіонального управління юстиції про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню слід відмовити.

На підставі вище викладеного та керуючись Законом України «Про нотаріат», ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 12, 76, 89, 141, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», заінтересовані особи: приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович, Косівський районний відділ державної виконавчої служби у Косівському районі Івано-Франківської області Південно-Західного Міжрегіонального управління юстиції про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя: М.І. Крилюк