Справа № 645/1396/24
Провадження № 2-п/645/10/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 р. м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі :

головуючого судді Спесивцева О.В.,

за участю секретаря судових засідань Асєєвої К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 10.10.2024 по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2024 року позивачі, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в особі законного представника, матері ОСОБА_2 звернулися до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення з відповідача моральної та матеріальної шкоди.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19 березня 2024 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14 травня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2024 року (справа №645/1396/24, провадження №2/645/1092/24) позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріальну шкоду у розмірі 11 143 (одинадцять тисяч сто сорок три) грн. 00 коп. та моральну шкоду розміром 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн., 00 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в особі матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 моральну шкоду розміром 40 000 (сорок тисяч) грн., 00 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави витрати по сплаті судового збору в сумі 661 (шістсот шістдесят одна) гривня 43 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

29.01.2025 року від ОСОБА_1 , а 12.02.2025 року від представника ОСОБА_1 адвоката Кучінської Ірини Семенівни, надійшли заяви, в яких заявники просять поновити пропущений строк, скасувати заочне рішення та призначити справу до судового розгляду у загальному порядку; зупинити розгляд справи до винесення рішення Харківським апеляційним судом у справі №645/3800/23; відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування заяв, з урахуванням уточнень, посилаються на те, що відповідач не була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, а копію судового рішення не отримувала у день його проголошення. Також вказує, що постановляючи заочне рішення, суд посилався на постанову Фрунзенського районного суду м.Харкові від 18.09.2023 року по справі №645/3800/23, якою відповідача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та притягнуто до адміністративного відповідальності у вигляді попередження, а також надану позивачем медичну документацію. Разом з тим, відповідач не погоджується із вказаними висновками, оскільки вищевказана постанова суду оскаржена нею у апеляційному порядку, а надана медична документація є неналежним доказом, оскільки не підтверджує наявність матеріальної шкоди, протиправність діяння її заподіювача, а також причинний зв`язок між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Також вважає, що відсутні підстави для задоволення моральної шкоди, оскільки причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та заподіяною шкодою є обов`язковою умовою відповідальності. Додатково посилається на схвальну характеристику з місця навчання дитини та відсутність факту належного представництва інтересів позивача у справі адвокатом, оскільки відповідно до наданого ордеру він представляє інтереси позивача не у Фрунзенському районному суді м. Харкова, а у ОСОБА_1 .

Ухвалою від 05.02.2025 року заяву призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Сторони у судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись.

Представник відповідача надав заяву, в якій просить розглянути заяву про перегляд судового рішення без її участі та участі відповідача, а також задовольнити заяву.

У відповідності до положень ст. 287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час та місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи та заяву про перегляд заочного рішення, суд приходить до висновку, що заява відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно з ч. 3. ст. 284 ЦПК України, учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення відповідач посилається на те, що вона не була присутня при його оголошенні та не отримувала у цей день його копію, а про існування вказаного заочного рішення стало відомо 29.01.2025 року .

Враховуючи, що матеріали справи не містять інформації щодо отримання відповідачем копії заочного рішення, суд вважає, що заява відповідача про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення підлягає задоволенню, оскільки відсутні докази, які б спростовували твердження відповідача щодо дати ознайомлення з ним.

З приводу обґрунтованості заяви про перегляд заочного рішення, суд дійшов висновку про наступне.

Положеннями ст. 288 ЦПК України, визначено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає, що відповідач належним чином повідомлялась про розгляд справи. Судові повістки направлялися за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання (перебування), проте повернулася до суду без вручення адресату, з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до пункту 3 частини сьомої статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки, серед іншого, є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Таким чином, наявні у матеріалах справи довідки поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Такі дії сторони можуть свідчити про умисне неотримання судової повістки.

Зазначене відповідає висновкам Верховного Суду наведеним у постановах від 30 листопада 2022 року у справі №760/25978/13-ц та від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18

Також, як вбачається із заяви про перегляд заочного рішення, відповідач підтверджує, що проживає за вищевказаною адресою, оскільки своєю адресою у заяві про перегляд заочного рішення вказує саме АДРЕСА_1 .

Окрім цього, виклики відповідача до суду були здійснені через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України (через веб - сайт Фрунзенського районного суду м.Харкова)

Також, як наведено вище, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Однак, дана обставина не була доведена відповідачем, оскільки всі доводи заявника щодо безпідставності позовних вимог ґрунтуються виключно на переоцінці доказів та припущеннях, суду не повідомлено істотних обставин, які мають значення для вірного вирішення справи. Так, заявником не було надано жодних доказів на підтвердження твердження про оскарження в апеляційному порядку постанови Фрунзенського районного суду м.Харкові від 18.09.2023 року по справі №645/3800/23, а також результатів апеляційного перегляду. Крім того, посилання заявника щодо відсутності доказів належного представництва адвокатом Керімовим А.З. інтересів позивача у Фрунзенському районному суді м.Харкові спростовуються наявним в матеріалах справи ордером серії АХ №1175859 від 04.03.2024 року (а.с. 40).

Наведені стороною відповідача посилання фактично є незгодою із рішенням суду першої інстанції, встановленими ним обставинами, наданою судом оцінкою доказам та застосованими до спірних відносин нормами законодавства, що є підставою для апеляційного оскарження рішення, а не для скасування заочного рішення, адже суд першої інстанції не має права скасовувати заочне рішення для надання іншої оцінки тим самим обставинам та доказам, що вже наявні у матеріалах справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п.1 ст.6 Конвенції, а також ст.1 Першого протоколу до неї, оскільки у позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Відповідно до ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не має законних підстав для скасування заочного рішення, отже, у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76, 258-260, 287, 288 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 10.10.2024 по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.В.Спесивцев