ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 525/516/24 Номер провадження 22-ц/814/246/25Головуючий у 1-й інстанції Прасол Я.В. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
У Х В А Л А

18 лютого 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Обідіної О.І.

суддів: Бутенко С.Б., Пилипчук Л.І.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Міністерство оборони України на рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 20 травня 2024 року по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту смерті,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 20 травня 2024 року заяву ОСОБА_1 задоволено.

Встановлено факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Байрак Великобагачанського району Полтавської області, дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце смерті: село Кринки, Херсонської області, Україна, у віці 25 років.

Не погодившись з даним судовим рішенням, Міністерство оборони України оскаржило його в апеляційному порядку.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 15 липня 2024 року клопотання Міністерства оборони України про відстрочення сплати судового збору залишено без задоволення. Апеляційну скаргу Міністерство оборони України на рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 20 травня 2024 року - залишено без руху, з підстав невиконання вимог п. 2 ч. 4 ст. 356 ЦПК України.

Заявнику надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Роз`яснено, що у разі не усунення недоліків щодо сплати судового збору апеляційну скаргу буде визнано неподаною та повернуто скаржнику.

Вищевказана ухвала апеляційного суду від 15.07.2024 року була направлена скаржнику на зазначену в апеляційній скарзі адресу 19.07.2024 року, потім 08.01.2025 року та втретє 07.02.2025 року.

Окрім того, копія ухвали суду направлена 15.07.2024 року на електронну пошту адвоката Лисенка В.Ю. - ІНФОРМАЦІЯ_3 , зазначену в апеляційній скарзі, яка доставлена до електронної скриньки 19.07.2024 року та повторно надіслано 07.02.2025 року, яка доставлена до електронної скриньки 07.02.2025 року.

Рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення на адресу суду апеляційної інстанції не повернулися.

В даному випадку необхідно зазначити, що заявник повинен самостійно організувати відносини з оператором поштового зв`язку, кур`єрською службою тощо, з метою забезпечення отримання надісланої йому кореспонденції уповноваженою особою.

Правова позиція аналогічного змісту висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 13 червня 2018 року у справі № 820/6755/16, від 17 жовтня 2019 року у справі № 420/5895/18.

Окрім того, з метою повідомлення Міністерства оборони України про залишення його апеляційної скарги без руху, неодноразово були здійснені телефонні дзвінки на мобільний номер адвоката Лисенка В.Ю., який вказано в апеляційній скарзі, як контактний номер телефону НОМЕР_2 , котрий не відповідає.

Верховний Суд у своїй постанові від 15.05.2019 року по справі №0870/8014/12 зазначив, що з метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії. Сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Скаржник як ініціатор апеляційного провадження у встановлений в ухвалі строк до теперішнього часу вищевказані недоліки апеляційної скарги не усунув, маючи для цього достатньо часу та неодноразово отримуючи відповідні ухвали апеляційної інстанції.

Жодних заяв чи клопотань від апелянта не надходило. Розглядом справи він не цікавиться та не вчиняє жодних процесуальних дій, спрямованих на усунення недоліків апеляційної скарги.

З огляду на вищезазначене, апеляційний суд позбавлений можливості вирішити питання про відкриття апеляційного провадження.

При цьому суд враховує прецедентну практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово вказував, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду.

Положення пункту 1 статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).

Отже, положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права особі на безкоштовні провадження у цивільних справах.

В рішеннях Європейського Суду з прав людини висловлена позиція, що держава вправі висувати свої вимоги щодо доступу до суду апеляційної інстанції (Толстой-Милославський проти Сполученого Королівства), 13 липня 1995, Серії A № 316-B).

Рішення суду щодо виконання вимог закону не є перешкоджанням у доступі до правосуддя.

За нормами ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи, що апелянтом не усунуті зазначені в ухвалі Полтавського апеляційного суду від 15 липня 2024 року недоліки, апеляційну скаргу Міністерство оборони України на рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 20 травня 2024 року необхідно вважати неподаною та повернути заявнику.

Керуючись ч. 3 ст. 185, 356, 357, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Міністерство оборони України на рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 20 травня 2024 року - вважати неподаною та повернути заявнику.

Роз`яснити, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді: О.І. Обідіна С.Б. Бутенко Л.І. Пилипчук