"19" лютого 2025 р. Справа № 363/4411/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Лукач О.П.,

за участю секретаря Крюкової В.Є.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду у місті Вишгороді у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності на квартиру, придбану у шлюбі,

ВСТАНОВИВ:

31.08.2024 до Вишгородського районного суду Київської області, через електронний суд (зареєстровано судом 02.09.2024), надійшла вказана позовна заява.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 05.09.2024 позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк протягом десяти днів, з дня отримання копії ухвали, для усунення недоліків, зазначених у вказаному судовому рішенні.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 03.10.2024 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі та призначено до розгляду у загальному позовному провадженні у підготовче засідання на 10.12.2024 о 12:00, а також, за клопотанням позивача, відповідно до статті 84 ЦПК України, витребувано Державної прикордонної служби України відомості про перетин державного кордону України громадянином російської федерації ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина російської федерації НОМЕР_1 , виданий 09.12.2015 ТП №71 відділ умвд росії по санкт-петербурзі в ленінградській області в пушкінському районі м. санкт-петербург) протягом 2024 року, із зазначенням дати усіх виїздів (виходів перетинів державного кордону Країни через офіційні пункти пропуску Державної прикордонної служби України з території України та на територію України) та, за наявності, надати відомості про повернення його на територію України.

07.10.2024 до суду, через систему «Електронний суд», позивачем подано клопотання про розгляд справи без її участі та про перенесення розгляду справи на більш ранній строк.

23.10.2024 та 01.11.2024 до суду, від Державної прикордонної служби України надійшли листи про неможливість надання витребуваної судом інформації, зазначивши про недостатність даних щодо особи.

Так, у судові засідання, призначені на стадії підготовчого провадження, на 10.12.2024, 29.01.2024, 19.02.2025 сторони не з`явилися. Конверти, надіслані із судовими повітками та копією ухвали суду про відкриття провадження у справі, відповідачу засобами поштового зв`язку, повернулися до суду без вручення адресату з причин «за закінченням терміну зберігання». Також, відповідач був повідомлений про розгляд справи, шляхом надсилання судових повісток на електронну адресу, зазначену позивачем, яку доставлено, а також шляхом розміщення оголошення про його виклик у судове засідання на 29.01.2025 та 19.02.2025.

Позивач, будучи належним чином повідомлена про розгляд справи у суді, оскільки вона є ініціатором його розгляду та має «Електронний кабінет», залишила без уваги лист суду від 29.01.2025 та визнання судом її участь під час розгляду справи обов`язковою.

Так, 29.01.2025 суд, не беручи до уваги клопотання позивача від 07.10.2024 про прискорення розгляду справи та розгляд справи без позивача, враховуючи обставини справи, які підлягають з`ясуванню судом, та необхідність заслуховування пояснень позивача у судовому засіданні, враховуючи положення статей 189, 196-198 ЦПК України, визнав явку позивача обов`язковою у наступні судові засідання,. Лист суду від 29.01.2025 із роз`ясненнями, доставлено до «Електронного кабінету» позивача 30.01.2025.

При цьому, у період з 30.01.2025 по 19.02.2025 від позивача не надходило заяв (клопотань), зокрема з урахуванням причин неможливості Державною прикордонною службою України виконати ухвалу суду в частині витребування доказів за клопотанням позивача у порядку статті 84 ЦПК України, у судове засідання, призначене на 19.02.2025, позивач, явка якої визнана судом обов`язковою, повторно не з`явилася, поважності причин неявки суду не повідомила.

Вирішуючи питання про можливість проведення підготовчого засідання у відсутності сторін, зокрема у відсутності позивача, явка якої є обов`язковою, суд враховуючи положення положення статтей 233, 257 ЦПК України, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне залишити позовну заяву без розгляду, з таких підстав.

Відповідно до статті 3 ЦК України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що зокрема підтверджується змістом частини третьої статті 509 цього Кодексу. Отже, законодавець, навівши у тексті Цивільного кодексу України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту (Постанова Верховного Суду від 10.09.2018 у справі №920/739/17).

На осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти та реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами (Постанова Верховного Суду від 18.10.2021 у справі № 299/3611/19 (провадження № 61-9218св21).

Так, згідно частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною четвертою статті 44 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Згідно із частиною п`ятою статті 223 та пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд, несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням процесуальних дій.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Водночас, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи те, що позивач, явку якої визнано судом обов`язковою, будучи належним чином повідомлена про розгляд справи через «Електронний кабінет», у підготовчі судові засідання, призначені на 29.01.2025 та 19.02.2025, не з`являся, розглядом справи не цікавилася, а також те, що позивач, маючи зареєстрований «Електронний кабінет» в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, що забезпечує обмін документами, не повідомила про поважність причин неявки до суду, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду, відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України.

Керуючись частиною п`ятою статті 223, пунктом 3 частинами першою, другою статті 257 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності на квартиру, придбану у шлюбі залишити без розгляду.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.П. Лукач