Справа № 203/5855/24
Провадження № 2/0203/311/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Іваницької І.В.

за участю секретаря судового засідання Кочевської В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю страхової компанії «Альфа- гарант» про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо транспортної пригоди

ВСТАНОВИВ:

15 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом про стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю страхової компанії «Альфа- гарант» на свою користь недоплаченого страхового відшкодування в сумі 21 836,36 грн, судового збору в сумі 1 211,20 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.08.2023 в м. Дніпрі на пр. Дмитра Яворницького, буд. 72Г сталася ДТП за участю транспортного засобу автомобіля «Mini Cooper», д.р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Toyota RAV4», д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , автомобіля «BMW 730D», д.р.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 , в результаті чого було пошкоджено автомобіль «BMW 730D», д.р.н. НОМЕР_3 , власником якого він є, чим завдані матеріальні збитки. Вину водія ОСОБА_3 у вчиненні ДТП визнано постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14.09.2023 у справі №203/4773/23. Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу «Toyota RAV4», д.р.н. НОМЕР_2 , була застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю страховій компанії «Альфа- гарант». Згідно висновку експерта №3408/23 від 18.08.2023 вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу замінюваних складових частин складає 176 700,74 грн, максимальний ліміт відповідальності відповідача за шкоду, заподіяну в результаті пошкодження майна, становить 160 000,00 грн. Страхова компанія відповідача сплатила відшкодування в сумі 135 563,64 грн, отже різниця між страховою виплатою та розміром заподіяної шкоди, з урахуванням франшизи, складає 21 836,36 грн (160 000,00 грн 135 563,64 грн 2 600,00 грн).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.10.2024, цивільну справу №203/5855/24, провадження №2/0203/2102/2024, було розподілено головуючому судді Іваницькій І.В.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.10.2024 після усунення позивачем недоліків позовної заяви її прийнято до розгляду, який визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, судове засідання призначено на 04.12.2024.

10.11.2024 від Товариства з додатковою відповідальністю страхової компанії «Альфа- гарант» до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Поданий відзив на позовну заяву обґрунтований наступним:

- згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, №ЦВ/23/4185 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу автомобіля «BMW 730D», д.р.н. НОМЕР_3 , з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу та з ПДВ на вартість матеріалів та складових становить 138 163, 64 грн;

- відповідачем в повному обсязі виконані свої зобов`язання та виплачено страхове відшкодування з урахуванням франшизи, яка становить 2 600,00 грн, в сумі 135 563,64 грн;

- позивачем не наведено жодних конкретних порушень, які, на його думку, були допущені відповідачем при здійсненні розрахунку розміру завданої шкоди;

- доводи позивача щодо неналежності як доказу у справі звіту №ЦВ/23/4185 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, є необґрунтованими;

- висновок експертизи може бути доказом у справі лише в тому разі, коли експертиза була проведена на підставі ухвали суду відповідним судовим експертом, попередженим про кримінальну відповідальність;

- наданий позивачем висновок експерта №3408/23 не відповідає вимогам щодо належності та допустимості доказів, визначених ЦПК України;

- надані позивачем рахунок №078 від 28.08.2023 та акт прийому передачі виконаних робіт №78 від 29.08.2023 містять однаковий перелік запчастин та матеріалів, разом з тим ціни на вказані позиції суттєво відрізняються, що викликає сумнів у законності та правдивості наданих документів.

У судовому засіданні 04.12.2024 розгляд справи, у зв`язку з неявкою учасників справи та заявленим позивачем клопотанням від 04.12.2024, був відкладений на 15.01.2025.

05.12.2024 від представника позивача адвоката Демарчука М.В. до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшли письмові пояснення, в яких представник позивача, зокрема, зазначив, що огляд транспортного засобу оцінювачем ОСОБА_4 не здійснювався, тому порушені вимоги Методики товарознавчої експертизи, звіт про оцінку майна, на який посилається відповідач, є неналежним доказом у справі; висновок експерта Дроздова Ю.В. №3408/23 від 18.08.2023 відповідає вимогам ч. 5 ст. 106 ЦПК України та є належним доказом розрахунку матеріальної шкоди; правильність та повнота цього висновку відповідачем не спростована; актом виконаних робіт №78 від 29.08.2023 підтверджується факт відновлення автомобіля, при цьому позивач просить стягнути не вартість ремонту автомобіля, а саме розмір оціненої шкоди згідно висновку експерта Дроздова Ю.В.

У судове засідання 15.01.2025 сторони явку повноважних представників не забезпечили, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

15.01.2025 від представника позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, в якому також висловлено про відсутність заперечень щодо ухвалення судового рішення в порядку ст. 280 ЦПК України.

Справу розглянуто без фіксування звукозаписувальними технічними засобами на підставі частини 2 статті 247 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 01.08.2023 о 18-02 год. ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом Toyota Rav4, н.з. НОМЕР_4 , на пр.Д.Яворницького, 72б в м. Дніпрі, не надав переваги в русі автомобілю Mini Cooper, н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 який наближався з правого боку по дорозі, де черговість проїзду не обумовлена, під час коли траєкторії руху транспортних засобів перетинаються, та скоїв з ним зіткнення, внаслідок чого автомобіль Mini Cooper, став некерованим та здійснив наїзд на автомобіль BMW, н.з. НОМЕР_3 , який стояв припаркованим попереду праворуч.

В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль «BMW 730D», н.з. НОМЕР_3 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 від 15.02.2023 є ОСОБА_1 .

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2023 року у справі №203/4773/23 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 .

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Toyota Rav4, н.з. НОМЕР_4 , була застрахована в ТДВ СК «Альфа- гарант» (поліс серії ЕР №213244328).

07 серпня 2023 року представником позивача направлено на електронну адресу ТДВ СК «Альфа- гарант» повідомлення про ДТП, заяву на виплату страхового відшкодування та весь необхідний пакет документів. 30 серпня 2023 року рахунок СТО ФОП ОСОБА_5 , виписку з реєстру платників податку, витяг з ЄДР ФОП ОСОБА_5

30 січня 2024 року ТДВ СК «Альфа- гарант» виплатило страхове відшкодування на рахунок СТО у розмірі 135 563,64 грн без узгодження розміру з позивачем.

Представник позивача звернувся зі скаргою до НБУ щодо недоплати страхового відшкодування.

Листом від 20.02.2024 НБУ повідомив, що не наділений повноваженнями перевіряти звіти суб`єктів оціночної діяльності.

05 лютого 2024 року на електронну адресу ТДВ СК «Альфа- гарант» представник ОСОБА_1 направив запит-вимогу щодо доплати страхового відшкодування на підставі висновку експерта Дроздова Ю.В. №3408/23 від 18.08.2023, складеного на замовлення позивача, просив надати документи, на підставі яких було розраховано розмір заподіяної шкоди.

Листом №12/842 від 14.02.2024 ТДВ СК «Альфа- гарант» повідомило, що підстави для доплати страхового відшкодування відсутні, надіслало копію звіту оцінювача ФОП ОСОБА_4 №ЦВ/23/4185 від 26.10.2023, складеного на замовлення страховика.

Позивач вважає, що наданий відповідачем звіт оцінювача №ЦВ/23/4185 від 26.10.2023 не є належним доказом, оскільки оцінювач самостійно не оглядав автомобіль, згідно протоколу огляду від 10.08.2023 огляд проводив ОСОБА_6 .

Викладене стало підставою для звернення до суду з цим позовом, в якому позивач просить стягнути з відповідача недоплачене страхове відшкодування в сумі 21 836,36 грн (160 000,00 грн (максимальний ліміт відповідальності за полісом) 135 563,64 грн (виплачене страхове відшкодування) 2 600,00 грн (франшиза)).

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).

Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У постанові від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц Велика Палата Верховного Суду вказала, що покладення обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Таким чином, обов`язок з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування покладається на страховика.

Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

За змістом статті 22, 1166, 1192 ЦК України, шкода відшкодовується в повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Під час розгляду справи № 760/6034/16-ц (постанова від 15.02.2023) Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вказав, що змагальність сторін є одним із основних принципів цивільного судочинства, зміст якого полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, тоді як суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, зобов`язаний вирішити спір, керуючись принципом верховенства права.

Всебічність та повнота, зокрема, передбачають з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, ухвалення законного й обґрунтованого рішення.

З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів, передбачених статтею 89 ЦПК України, щодо відсутності у будь-якого доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.

Крім того, Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово згадував про категорію стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц.

Згідно пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) приймає рішення про здійснення страхового відшкодування після узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування.

Поряд з цим, з матеріалів справи вбачається, що позивач не був ознайомлений зі звітом суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 №ЦВ/23/4185 від 26.10.2023 та звернувся до судового експерта для визначення розміру завданих йому збитків.

Вказане свідчить про те, що розмір страхового відшкодування з позивачем не узгоджувався.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна проводиться на підставі договору між суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання та замовником оцінки або на підставі ухвали суду про призначення відповідної експертизи щодо оцінки майна.

Згідно частини другої статті 11 вказаного Закону замовниками оцінки майна можуть бути особи, яким зазначене майно належить на законних підставах або у яких майно перебуває на законних підставах, а також ті, які замовляють оцінку майна за дорученням зазначених осіб.

Позивачем наданий висновок експерта з автотоварознавчого дослідження щодо визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ № 3408/23, складений 18.08.2023 судовим експертом Дроздовим Юрієм Володимировичем, який діяв на підставі свідоцтва № 544 від 30 травня 2014 року, виданого на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України.

Даним висновком встановлено, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу автомобіль «BMW 730D», н.з. НОМЕР_3 , пошкодженого внаслідок ДТП, складає 176 700,74 грн; вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу замінюваних складових частин, - 151 311,55 грн без урахування складової ПДВ.

Враховуючи, що висновок експерта Дроздова Ю.В. № 3408/23, складений 18.08.2023, відповідає вимогам ч.5 ст. 106 ЦПК України, суд враховує його як належний і допустимий доказ у справі.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 березня 2019 року по справі №752/16797/14-ц (п. 44, 45) сформувала правовий висновок про неналежність такого доказу, як звіт про оцінку майна, який особисто не оглядав пошкоджений транспортний засіб.

Оскільки звіт про оцінку вартості матеріального збитку №ЦВ/23/4185 від 26.10.2023, який виконаний суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 , складено з порушенням вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (оцінювач особисто не оглядав транспортний засіб), сторона позивача обґрунтовано вважає, що він не є належним та допустимим доказом у розумінні статей 77, 78 ЦПК України.

Відповідно до статті 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Ставка ПДВ встановлюється від бази оподаткування у розмірі 20 відсотків (підпункт «а» пункту 193.1 статті 193 Податкового кодексу України).

Тобто, вартість ремонту автомобіля із врахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати.

У разі проведення ремонтних робіт у особи, яка є платником ПДВ, потерпілий має право на відшкодування сплаченого ним податку за рахунок страхової компанії, якщо понесення витрат із сплати цього податку буде підтверджено відповідними доказами.

Відтак, в силу приписів частини 2 статті 14 ЦК України страховик не може бути примушений до виплати ПДВ у складі суми страхового відшкодування за винятком випадку, коли сума ПДВ нарахована та сплачена на користь виконавця послуг з ремонту пошкодженого транспортного засобу, який (виконавець), в свою чергу, має бути платником ПДВ.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано доказів на підтвердження факту оплати ним ремонту пошкодженого транспортного засобу і, відповідно, доказів оплати податку на додану вартість.

З огляду на викладене, враховуючи положення ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір недоплаченого страхового відшкодування буде складати 13 147,91 грн (151 311,55 грн 135 563,64 грн 2 600,00 грн).

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 729,26 грн (1 211,20 грн х 60,21%).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 10, 11, 12, 13, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 273, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю страхової компанії «Альфа- гарант» про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо транспортної пригоди, задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю страхової компанії «Альфа- гарант» (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ) страхове відшкодування в сумі 13 147,91 грн (тринадцять тисяч сто сорок сім грн 91 коп.), витрати по сплаті судового збору за розгляд позовної заяви в сумі 729,26 грн (сімсот двадцять дев`ять грн 26 коп.).

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У зв`язку з перебуванням судді у відпустці повний текст судового рішення складений 19.02.2025.

Суддя І.В. Іваницька