Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 487/9073/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
19.02.2025смт. Доманівка
Доманівський районний суд Миколаївської області у складі головуючої судді Кривенко О.В., за участю секретаря судового засідання Маташнюк О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.Доманівка, за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сіті Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
В обґрунтуванні позовних вимог позивач посилається на те, що 26.04.2021 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 укладено Заяву-Договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» №014-RO-82-86910723, відповідно до умов якого банк надав відповідачу (позичальнику) кредит у сумі 17 481, 79 грн. з фіксованою відсотковою ставкою за користування кредитом 49,90 % річних, строком на 72 місяці. Відповідач скористався кредитними коштами, однак своїх зобов`язань належним чином за Кредитним договором не виконав, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість у розмірі 26 816, 43 грн., з яких: 23 388, 22 сума заборгованості за кредитом; 3 428, 21 сума заборгованості за процентами.
20.12.2022 року між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» було укладено договір відступлення права вимоги № 114/2-57-F, відповідно до умов якого АТ «Райффайзен Банк» відступило на користь ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за Кредитним договором № 014-RO-82-86910723 від 26.04.2021 року, сума заборгованості за яким становить 26 816, 43 гривень.
Позивач, як новий кредитор, направив відповідачу досудову вимогу про виконання грошового зобов`язання за кредитним договором, який на дату подачі позову не виконав.
Ухвалою судді Доманівського районного суду Миколаївської області від 28 листопада 2024 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито в справі спрощене позовне провадження з викликом сторін. Сторонам встановлені процесуальні строки для подачі заяв по суті.
В судове засідання позивач ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» свого представника не направив, про час і місце розгляду справи позивач повідомлений належним чином. Представник позивача в позовній заяві, просив справу розглядати у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 до суду відзив у відповідності до вимог ст.178 ЦПК України не подав, хоча судом йому було роз`яснено право на подачу відзиву в ухвалі про відкриття провадження.
Згідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Положеннями ст. 280 ЦПК України передбачається, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3)відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення)
Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин, відзиву до суду не подав та сторона позивача не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання не проводилось.
Оцінюючи в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного.
Також до матеріалів справи долучено Заяву-договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту Кредит готівкою №014-RO-82-86910723 від 26.04.2021 року підписану відповідачем за допомогою електронного підпису.
Умовами заяви-договору передбачено строк кредиту 72 місяці (п.п.1.2.2.) та дату надання кредиту 26.04.2021 (п.п.1.2.2.).
Відповідно до п.п.1.2.3. договору процентна ставка фіксована та становить 49,90 % річних. Дата сплати щомісячного ануїтетного платежу 26 числа кожного календарного місяця згідно графіка (п.п.1.2.4.) та сума платежу 767,81 гривень (п.п.1.2.5.).
Пунктом 2.3 договору визначено, клієнт зобов`язаний здійснювати погашення кредиту та процентів ануїтетними платежами, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання кредиту.
Відповідно виписки по рахунку, яку долучено до матеріалів справи, за період з 26.04.2021 року по 22.05.2023 року, вбачається, що ОСОБА_1 отримав кредитні кошти у сумі 17 481, 79 гривень. Також з цієї ж виписки вбачається, що відповідач частково здійснював погашення кредитної заборгованості.
Умови, передбачені кредитним договором, відповідач не виконав.
20.12.2022 року між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» було укладено договір відступлення права вимоги № 114/2-57-F, відповідно до умов якого АТ «Райффайзен Банк» відступило на користь ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за Кредитним договором № 014-RO-82-86910723 від 26.04.2021 року, сума заборгованості за яким становить 26 816, 43 гривень.
На підтвердження відступлення права вимоги позивачем до матеріалів справи долучено копію договору про відступлення права вимоги №114/2-57-F від 20.12.2022 року; копія листа від 17.05.2023 року; платіжна інструкція №658 від 18.05.2023року.
13 червня 2024 року позивачем на адресу відповідача надсилалась вимога від 20 червня 2024 року про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, а також позивачу повідомлялось про відступлення прав вимоги.
Положеннями ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Загальні правила щодо форми договору визначено у ст. 639 ЦК України. Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір укладений в електронній формі є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.
В абзаці другому частини другої статті 639 ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача на укладення такого Договору на таких умовах.
Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
За положеннями статей 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Після відступлення права вимоги відповідачем частково здійснювалися платежі на погашення заборгованості, але не в повній мірі.
Позивач, як новий кредитор, направив відповідачу досудову вимогу про виконання грошового зобов`язання за кредитним договором, яка на дату подачі позову не виконана.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст.610 ЦК України).
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» заборгованість за Кредитним договором №014-RO-82-86910723 від 26.04.2021 року, сума заборгованості за яким становить 26 816, 43 гривень.
Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат, суд зазначає наступне.
За подання позову позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн.(платіжна інструкція №74 від 15.01.2024 року).
Частиною першою статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Згідно з ч.ч.1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати,пов`язані з розглядом справи,покладаються: 1)у разі задоволення позову-на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Водночас, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 1 400,00 грн. позивачем надано копію Договору про надання правничої допомоги від 14 червня 2023 року № 14/06/2023 з додатками, копію акту виконаних робіт (наданих послуг) до договору про надання правничої допомоги, копію платіжної інструкції №1614 від 02.07.2024 р., ордеру на надання адвокатом правничої допомоги та копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.
Суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 1 400,00 грн, що відповідає критеріям розумності, справедливості та співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу.
Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати, а саме суму судового збору в розмірі 3028,00 грн та 1 400,00 грн. за надання правничої допомоги.
На підставі викладеного, керуючись ст. 27, 512, 514, 526, 530, 610, 611, 1046-1056 ЦК України, ст. 10-13, 141, 259, 263-265, 268, 279, 280-285 ЦПК України, суд, -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити повністю.
-заборгованість за Кредитним договором №014-RO-82-86910723 від 26.04.2021 року у розмірі 26 816 (двадцять шість тисяч вісімсот шістнадцять) грн 43 коп, з яких: 23 388 (двадцять три тисячі триста вісімдесят вісім) грн. 22 коп сума заборгованості за кредитом; 3 428 (три тисячі чотириста двадцять вісім) грн. 21 коп сума заборгованості за процентами
- судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок;
- витрати на правничу допомогу у розмірі 1 400 (одна тисяча чотириста) гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного рішення.
Відповідач, якому заочне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.
Заочне рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного рішення шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду до Миколаївського апеляційного суду.
Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Доманівського районного суду Миколаївської області О. В. Кривенко