КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №753/2204/21 Головуючий у 1 інстанції: Котвицький В.Л.
Провадження №22-ц/824/1024/2025 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Олійника В. І., Сушко Л. П.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 3 березня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2021 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посилаючись на те, що відповідач ухиляється від утримання спільних дітей, хоч повинен як батько надавати їм допомогу, у зв`язку з чим просила стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та 7000,00 грн. понесених витрат на правову допомогу.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 3 березня 2021 року позовну заяву ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду - 01.02.2021 року та до досягнення дітьми повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу у сумі 7000,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 908,00 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та її узагальнені доводи

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 28 квітня 2024 року адвокат Довженко О.Ю. представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Дарницького районного суду міста Києва від 3 березня 2021 року змінити, стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини усіх доходів, крім грошового забезпечення, що не має постійного характеру, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду - 01.02.2021 року та до досягнення дітьми повноліття

В обґрунтування апеляційний вимог зазначив, що відповідач перебуває на службі в ЗСУ з 26.02.2022 по теперішній час, мобілізований, що підтверджується довідкою №2462 виданої НОМЕР_2 від 10.03.2024 про нарахування виплат з лютого 2022 року. Є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням № НОМЕР_1 .

Вказує, що у відповідача через службу у ЗСУ погіршився стан здоров`я, що підтверджується його перебуванням на стаціонарному лікуванні з 04.10.2022 по 06.10.2022, з 20.10.2022 по 15.11.2022, з 28.11.2022 по 07.12.2022 згідно з випискою з медичної карти стаціонарного хворого №1331222, Виписного епікризу картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 10459, Довідки - виписки із історії хвороби стаціонарного хворого (№ медичної карти 584762), довідкою ВЛК №18518 від 02.10.2023. ОСОБА_1 отримав шкоду здоров`ю під час проходження служби у ЗСУ, що підтверджується висновком ВЛК №3054 від 30.08.2023.

Зазначає, що судом першої інстанції порушено процедуру повідомлення учасника справи - відповідача. Так, відповідно до ч. 5 ст. 128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи: але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Таку вимогу суд першої інстанції не виконав, що позбавило відповідача права бути повідомленим про розгляд справи, брати в ній участь і скористатись своїми процесуальними правами, передбаченими ст. 43-49 ЦПК України.

.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Позивач відзив на апеляційну скаргу, у встановлений апеляційним судом строк, не надав.

Згідно з ч. 3 ст. 360 ЦПК відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Позиція суду апеляційної інстанції

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачений ч. 13 ст. 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається в порядку передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом першої інстанції встановлено, з 07.09.2007 сторони перебували в зареєстрованому шлюбі.

На момент розгляду спору судом першої інстанції, шлюб між сторонами розірвано, що не заперечувалось сторонами у справі.

Від даного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судом першої інстанції було встановлено, що відповідач визнав позовні вимоги, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв`язку з чим поданий позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та заперечення викладені у відзиві на апеляційну скаргу, законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судове рішення суду першої інстанції не відповідає таким вимогам.

Так, судом встановлено, що 07.09.2007 сторони перебували в зареєстрованому шлюбі.

На момент розгляду спору судом першої інстанції, шлюб між сторонами розірвано, що не заперечувалось сторонами у справі.

Від даного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2

Відповідач перебуває на службі в ЗСУ з 26.02.2022 по теперішній час, мобілізований, що підтверджується довідкою №2462 виданої НОМЕР_2 від 10.03.2024 про нарахування виплат з лютого 2022 року. Є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням № НОМЕР_1 .

Через службу у ЗСУ у відповідача погіршився стан здоров`я, що підтверджується його перебуванням на стаціонарному лікуванні з 04.10.2022 по 06.10.2022, з 20.10.2022 по 15.11.2022, з 28.11.2022 по 07.12.2022 згідно з випискою з медичної карти стаціонарного хворого №1331222, Виписного епікризу картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 10459, Довідки - виписки із історії хвороби стаціонарного хворого (№ медичної карти 584762), довідкою ВЛК №18518 від 02.10.2023. ОСОБА_1 отримав шкоду здоров`ю під час проходження служби у ЗСУ, що підтверджується висновком ВЛК №3054 від 30.08.2023.

Водночас, вирішуючи питання дослідження та прийняття вищезазначеного доказу, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Згідно з частиною 8 статті 83 ЦПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Отже, єдиний винятковий випадок, коли є можливим прийняття судом (у тому числі апеляційної інстанції) доказів з порушенням встановленого процесуальним законом строку, - це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії, тягар доведення яких також покладений на учасника справи, у цьому випадку на відповідача.

Пунктом 6 частини 2 статті 356 ЦПК України передбачено, що в апеляційний скарзі мають бути зазначені, зокрема, нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції.

Відповідно до частини 3 статті 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються апеляційним судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Системний аналіз змісту пункту 6 частини 2 статті 356, частин 1-3 статті 367 ЦПК України вказує на те, що апеляційний суд може встановлювати нові обставини, якщо їх наявність підтверджується новими доказами, що мають значення для справи (з урахуванням положень про належність і допустимість доказів), які особа не мала можливості подати до суду першої інстанції з поважних причин, доведених нею. У разі подання для дослідження нових доказів, які з поважних причин не були подані до суду першої інстанції, інші особи, які беруть участь у справі, мають право висловити свою думку щодо цих доказів як у запереченні на апеляційну скаргу, так і в засіданні суду апеляційної інстанції.

Вирішуючи питання щодо дослідження доказів, які без поважних причин не подавалися до суду першої інстанції, апеляційний суд повинен врахувати як вимоги частини першої статті 44 ЦПК України щодо зобов`язання особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов`язки, так і виключне значення цих доказів для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що вона розглядалася у спрощеному провадженні у відсутність сторін.

Відповідно до частин 3, 4, 5 статті 83 ЦПК України відповідач повинен подати суду докази разом з поданням відзиву.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Відповідачем до прийняття рішення судом першої інстанції не заявлялось клопотання про долучення виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого та не надано доказів неможливості подання її до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього, у зв`язку з чим апеляційним судом вищевказана виписка не досліджується, оскільки вона подана після закінчення процесуальних строків.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив із того, що розмір 1/2 частини всіх видів доходів ОСОБА_1 на дітей, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не суперечить чинному законодавству, інтересам позивача, відповідача, неповнолітніх дітей та є достатніми для забезпечення їх гармонійного розвитку.

Однак з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується враховуючи наступне.

Статтею 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини, дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи до пологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У частині 2 ст.51Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей.

Частиною 1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

За змістом ст.141 СК України батьки мають рівні права і обов`язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання.

Згідно із ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Нормами ч. 3 ст.181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Положеннями ст. 182 СК України визначено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів.

Так, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яке буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 19 жовтня 2016 року, справа № 6-1798цс16 та від 22 лютого 2017 року у справі №756/14962/15).

Колегія суддів, вирішуючи спір, здійснює проведення обрахунків на підставі наданих сторонами доказів, згідно наданих відомостей щодо доходів відповідача, співмірності заявлених позовних вимог, можливістю та спроможністю відповідача здійснювати витрати на утримання неповнолітніх дітей у виді сплати аліментів, не порушуючи при цьому його законних прав та інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач ОСОБА_1 є особою працездатного віку, який офіційно проходить службу у військовій частині, займає посаду військовослужбовця та отримує грошове забезпечення. Крім неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідач має дружину ОСОБА_5 .

Відповідач перебуває на службі в ЗСУ з 26.02.2022 року по теперішній час, мобілізований, що підтверджується довідкою №2462 виданої НОМЕР_2 від 10.03.2024 про нарахування виплат з лютого 2022 року і є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням № НОМЕР_1 .

Через службу у ЗСУ у відповідача погіршився стан здоров`я, що підтверджується його перебуванням на стаціонарному лікуванні з 04.10.2022 по 06.10.2022, з 20.10.2022 по 15.11.2022 року, з 28.11.2022 по 07.12.2022 згідно з випискою з медичної карти стаціонарного хворого №1331222, Виписного епікризу картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 10459, Довідки - виписки із історії хвороби стаціонарного хворого (№ медичної карти 584762), довідкою ВЛК №18518 від 02.10.2023. ОСОБА_1 отримав шкоду здоров`ю під час проходження служби у ЗСУ, що підтверджується висновком ВЛК №3054 від 30.08.2023.

За таких обставин, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо дітей, у тому числі й щодо їх утримання, дотримуючись принципу диспозитивності цивільного судочинства і вимог закону про те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, встановивши вказані обставини, зокрема те, що діти сторін у справі проживають разом із позивачкою і перебувають на її утриманні, беручи до уваги матеріальне становище і стан здоров`я відповідача та його сімейний стан, відсутність в матеріалах справи даних про належну участь відповідача в утриманні дітей сторін, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що справедливими, розумними та достатніми, з урахуванням ч. 2 ст. 183 СК України, є аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно на обох дітей, але на кожну дитину не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду з 1 лютого 2021 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд вважає, що наведені в апеляційні скарзі доводи є суттєвими, які призвели до неправильного вирішення справи, а тому рішення місцевого суду підлягає зміні.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

Оскільки рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, відтак з держави слід компенсувати на користь відповідача сплачений ним судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1089,60 гривень.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 383 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 3 березня 2021 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини усіх доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду - 01.02.2021 та до досягнення дітьми повноліття.

Компенсувати ОСОБА_1 за рахунок держави витрати по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1089,60 гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді В.І. Олійник

Л.П. Сушко