Справа № 203/7906/24
Провадження № 2/0203/739/2025
КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Колесніченко О.В.,

за участі секретаря Погрібного О.Ю.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному порядку у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу у паперовій формі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2024 року ОСОБА_1 , діючи від імені та в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , подала через суд позов до відповідача про стягнення аліментів на доньку ОСОБА_4 , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 24 грудня 2023 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем, від якого має спільну малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак спільне життя не склалось, з відповідачем вони не проживають разом, та з грудня 2024 року останній припинив приймати належну участь у вихованні та утриманні дитини, а позивач не може самотужки забезпечити доньці належний рівень утримання, необхідний для розвитку дитини відповідного віку, оскільки не працює у зв`язку з відпусткою по догляду за дитиною до трьох років, у зв`язку з чим просила суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача на ім`я позивача на утримання малолітньої доньки аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 січня 2025 року, після отримання відповіді з Єдиного демографічного реєстру 02 січня 2025 року про зареєстроване місце проживання відповідача, відкрито провадження за правилами спрощеного провадження з викликом сторін. З метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду цієї справи по суті на засадах диспозитивності проведена її письмова підготовка без виникнення процесуальних ускладнень та без потреби у витребуванні доказів чи у сприянні в поданні доказів іншим чином.

Відповідач 11 лютого 2025 року подав відзив на позов, в якому позовні вимоги визнав лише в частині стягнення аліментів в розмірі1/6 частини, обґрунтовуючи це тим, що має на утриманні ще одну дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від попереднього шлюбу, а також батьків похилого віку, у зв`язку з чим на своє утримання з заробітної плати за місцем роботи в АТ «Сенс Банк» залишиться менше половину він матиме лише половину, що поставить його у скрутне матеріальне становище.

Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позові.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав в частині обов`язку утримувати дитину, проте не визнав заявлений розмір в 1/6 частині доходу, оскільки вважає, що позивач вимагає аліменти в розмірі, що перевищує визначений законом розмір, тоді як на його утриманні перебувають батьки похилого віку, які потребують його утримання і ще старша дитина, на утримання якої стягнуті аліменти у розмірі частки усіх видів заробітку (доходу), рішення про що він буде оскаржувати наразі, через завеликий розмір аліментів.

Заслухавши усні пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, дійшов висновку про вирішення справи в межах заявлених вимог за наявними в ній матеріалами з частковим задоволенням позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 та яка набула чинності для України 27.09.1991, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стверджуючи ці положення, ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України встановлюють обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття.

В судовому засіданні встановлено, що сторони у шлюбі не перебувають, однак ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради вчинено 18 жовтня 2024 року актовий запис № 1713 та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.5)

Як встановлено судом та визнано сторонами в судовому засіданні з листопада 2024 року сторони проживають окремо та дитина ОСОБА_6 зареєстрована та проживає з матір`ю ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_1 , про що опосередковано свідчить і довідка про склад сім`ї № 9898 видана Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур 24 грудня 2024 року (а.с.3).

Відповідач є особою працездатного віку, працює в АТ «Сенс Банк» (тестувальником програмного забезпечення), має старшу доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання якої рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2010 року з нього стягуються аліменти в розмірі частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму щомісяця з 18 серпня 2010 року до досягнення дитиною повноліття.

Також судом встановлено, що домовленості (договору) щодо стабільної сплати аліментів на утримання дитини між сторонами у даній справі досягнуто не було, разом з тим, обов`язок по утриманню дитини є безумовним, виникає в результаті народження дитини з моменту її народження та покладається законом рівною мірою на обох батьків, не пов`язаний із матеріальним становищем особи, до якої заявлено матеріально-правову вимогу про стягнення аліментів, а тому вбачаються усі підстави для присудження до стягнення з відповідача за цим позовом на користь неповнолітньої дитини аліментів на її утримання на ім`я її матері ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Враховуючи дану норму закону, встановивши, що дитина проживає разом з матір`ю (позивачем у справі), належить дійти висновку про присудження аліментів на утримання сина сторін у частці від доходу батька (відповідача у справі) дитини, у зв`язку з чим, доводи відповідача у відзиві на позов про визначення аліментів у твердій грошові сумі відхиляються.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.2 ст.3, ст.4, ст.5 Конвенції про права дитини 20.11.1989 року, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних та інших заходів для здійснення прав, визнаних у цій Конвенції. Держави-учасниці поважають відповідальність, права і обов`язки батьків і у відповідних випадках членів розширеної сім`ї чи общини, як це передбачено місцевим звичаєм, опікунів чи інших осіб, що за законом відповідають за дитину, належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення визнаних цією Конвенцією прав і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.

Розглядаючи питання про розмір аліментів, суд, згідно положень ст.ст.183,184 СК України, враховує, що відповідач мешкає окремо від дитини, участь в її вихованні, утриманні та забезпеченні здорового розвитку належним чином не приймає та не забезпечує у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини на державному рівні, що відповідачем не спростовано та протилежного не доведено.

При вирішенні питання щодо присудження до сплати аліментів та їх розміру, суд враховує згідно ст. 182 СК України матеріальне становище малолітньої дитини, яка потребує піклування, утримання, мешкає разом із матір`ю, перебуває на її утриманні, а також стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який інвалідності не має, працює в АТ «Сенс Банк», має на утриманні старшу доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також інші обставини, що мають істотне значення, зокрема, матеріальне становище позивача, яка наразі не має самостійного доходу, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, з листопада 2024 року отримує державну соціальну допомогу на дитину 860,00 грн. на місяць (а.с.4), а також розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, суд приходить до висновку, що справедливим та співмірним буде визначити аліменти на утримання малолітньої доньки в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, яка підлягає стягнення з відповідача на користь дитини ОСОБА_8 на ім`я її матері, яка в її інтересах пред`явила позов.

Доводи відповідача про перебування на його утримання батьків похилого віку : батька ОСОБА_9 , 1954 року народження та матері ОСОБА_10 , 1954 року народження, суд відхиляє, оскільки жодних доказів на підтвердження стану здоров`я за яким вказані особи мають інвалідність відповідного ступеню, чи стану здоров`я, який потребує стороннього догляду, суду не надано, тоді як сам лише вік особи не свідчить про перебування її на утриманні. Так само не надано доказів відсутності у батьків відповідача самостійного доходу, натомість в судовому засіданні відповідач стверджував про отримання кожним з батьків трудової пенсії.

Доводи відповідача про стягнення з нього на утримання старшої доньки ОСОБА_5 , 2009 року народження, аліментів в розмірі частки усіх видів заробітку (доходу) суд приймає до уваги, проте зазначає, що відповідно до ч.3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами, проте це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей і у таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків, а тому доводи відповідача про перевищення у разі стягнення на кожну дитину (старшу і молодшу) по частки усіх видів заробітку (доходу) законодавчо визначений розмір аліментів на двох дітей в 1/3 частку усіх видів заробітку (доходу), суд відхиляє.

Крім того, суд відзначає, що усі діти є рівними у своїх правах, в тому числі на рівне забезпечення, тому кожна дитина має отримувати від батька однаковий розмір утримання, у зв`язку з чим справедливим буде стягнення на молодшу дитину також частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача, що не виходить за межі допустимих відрахувань згідно ч.3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» та відповідає вимогам ст. 183 СК України.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дитини, слід допустити виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 11-13, 81, 265, 268, 274, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в особі її законного представника ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше 10 (десяти) прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 30 грудня 2024 року та до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір в сумі 1 211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене і підписане 18 лютого 2025 року.

Суддя О.В. Колесніченко