ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/5431/24 Провадження № 2/636/72/25
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 лютого 2025 року Чугуївський міський суд Харківської області
у складі: головуючого - судді Гуменного З.І.,
секретаря судового засідання Селевко Т.С.,
розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, Чугуївський відділ державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -
30.10.2024 представник відповідача Кураксіна Ольга Ігорівна надала надіслала письмові пояснення по справі, у яких зазначено, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у повному обсязі не визнає позовні вимоги, посилаючись на те, що, відповідно до укладеного договору № HAFOG201270008 від 01.08.2007 року ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 3879,72 доларів США, що на момент вчинення виконавчого напису становило 100407,15 грн. Грошові зобов`язання за кредитним договором № HAFOG201270008 від 01.08.2007 року позичальник належним чином не виконувала, порушила строки виконання зобов`язань по сплаті кредиту, відсотків за користування кредитом, а тому, банк як кредитодавець не був обмежений у праві здійснити позасудове стягнення заборгованості шляхом вчинення виконавчого напису для задоволення своїх грошових вимог. У зв`язку з цим був виданий виконавчий напис про стягнення заборгованості за кредитним договором №HAFOG201270008 від 01.08.2007 року у сумі 3879,72 доларів США, що на момент вчинення виконавчого напису становило 100407,15 грн. за період з 01.08.2007 року по 27.07.2017 року. Також, позивач належними письмовими доказами не спростовує, а ні факту заборгованості перед банком, а ні розміру боргу зазначеного у виконавчому написі, й відповідне вже є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. У той же час наявність рішення суду за позовом банка про звернення стягнення на предмет іпотеки або стягнення суми заборгованості не обмежує та не позбавляє банк як кредитора задовольнити свої вимоги за грошовим зобов`язанням в позасудовому порядку шляхом отримання виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості, оскільки це окремі судовий та позасудовий порядок стягнення боргу.
Сторони у судове засідання не з`явились. Повідомлені своєчасно та належно представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, представник відповідача у надісланих поясненнях по справі просив розглядати справу без його участі. Представники третіх осіб у судове засідання не з`явилися, про дату судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином.
Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Перевіривши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
На виконання ч. 2 ст. 87 Закону Кабінетом Міністрів України постановою № 1172 від 29.06.1999 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів.
З огляду на викладене, учинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, передбачених відповідним переліком, які підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Такі вимоги законодавства встановлені, зокрема, для запобігання зловживань з боку кредитора, який не зазначає всіх обставин при зверненні до нотаріуса.
З огляду на викладене, вчинення виконавчого напису нотаріуса можливо лише на заборгованість за кредитним договором, який посвідчений нотаріально.
Відповідно до пояснень представника позивача, наданими в позовній заяві, Договір не був посвідчений нотаріально.
Таким чином суд установив, що виконавчий напис учинений з порушенням Переліку та ст. ст. 87, 88 Закону, оскільки згідно з діючим на день учинення Виконавчого напису законодавством Договір не входив до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, який є вичерпним, а тому вчинення Виконавчого напису на заборгованість позивача, яка нарахована за Договором, є незаконним.
Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно з ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною 1 статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.
Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог суд, у відповідності до положень підпункту 6 частини 1 статті 264 ЦПК України, вважає за необхідне вирішити питання про розподіл між сторонами у справі судових витрат.
Згідно з вимогами ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. П. п. 1,2 ч.2 ст.137 розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Позивачкою документально доведено, що нею було понесено витрати на правову допомогу при поданні позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню до суду, а саме: надано Договір про надання правової допомоги в цивільному провадженні від 20.05.2024, Попередній розрахунок послуг з надання правничої допомоги, Акт виконаних робіт від 17.07.2024, копія Товарного чеку про оплату отриманих послуг, що є належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами щодо підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.
Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що в даному випадку позов було задоволено в повному обсязі, позивач не сплатила судовий збір під час розгляду справи, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 133, 141, 259, 263, 265, 268, 272, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, Чугуївський відділ державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.
Рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя