Єдиний унікальний номер судової справи № 470/915/24
Провадження № 22-ц/812/500/25
У Х В А Л А

20 лютого 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Самчишиної Н.В.,

суддів Серебрякової Т.В., Ямкової О.О.,

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ОТП Банк», яка подана представником Паладич Аліною Олександрівною, на рішення Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 15 січня 2025 року, ухвалене у справі за позовом Акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 15 січня 2025 року задоволено частково вищевказаний позов.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» (далі АТ «ОТП Банк» або Банк) заборгованість за кредитним договором № від 06 листопада 2020, в розмірі 82320,39 грн, з яких: 57776,25 грн заборгованість за тілом кредиту та 24544,14 грн заборгованість за відсотками.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП Банк» витрати по сплаті судового збору в розмірі 2028, 22 грн.

Не погодившись з рішенням суду, представник за довіреністю АТ «ОТП Банк» - Паладич А.О. 11 лютого 2025 року надіслала поштовим відправленням апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга підлягає поверненню виходячи з наступного.

Сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника (ч. 1 ст. 58 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно із ч. 3 ст. 356 ЦПК України апеляційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи.

У пункті 18 розділу XІІІ «Перехідні положення» ЦПК України встановлено, що положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України.

У підпункті 11 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України передбачено, що представництво відповідно до пункту 3 частини 1 статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 01 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 01 січня 2019 року.

Частиною 3 статті 131-2 Конституції України визначено, що виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Згідно із ч. 2 ст. 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно із ч. 1, 2, ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

У пунктах 18, 25 ухвали Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 303/4297/20 (провадження № 14-105цс21), вказано, що «починаючи з 29 грудня 2019 року, самопредставництво юридичної особи допускає можливість вчинення у суді процесуальних дій від її імені не тільки керівником або членом виконавчого органу, але й будь-якою іншою особою, уповноваженою на такі дії за законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом). Тому можливість участі у справі за правилами самопредставництва юридичної особи того, хто не є її керівником або членом її виконавчого органу, слід підтверджувати або приписом відповідного закону, або приписом статуту чи положення цієї особи, або умовами трудового договору (контракту), зокрема посадовою інструкцією (у разі, якщо такого договору у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника). Якщо інше не передбачено саме цими документами, уповноважений діяти у суді за правилами самопредставництва юридичної особи, має всі права відповідного учасника справи. Зазначене не виключає можливості додаткового подання до суду довіреності юридичної особи, проте самостійно вона не підтверджує повноваження діяти за правилами самопредставництва.

Отже, з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень. Наявність або відсутність у ЄДР даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень».

Таким чином, у суді апеляційної інстанції представництво від імені заявника в усіх категоріях справ, окрім малозначних справ та справ з трудових спорів, може здійснюватися виключно адвокатом або законним представником.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункт 1 частини шостої статті 19 в редакції Закону № 3831-ІХ від 19 червня 2024 року).

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2024 року складає 3028 грн. Таким чином тридцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3028*30 = 90 840 грн. Ціна позову позивачем визначена в сумі 122 898,85 грн, тобто з урахуванням ч. 3 ст. 3 ЦПК України на час звернення з апеляційною скаргою справа не є малозначною та такою згідно п. 2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України судом першої інстанції не була визнана, а тому представництво від імені заявника, в даному випадку юридичної особи, може здійснюватися виключно адвокатом.

На підтвердження повноважень представника Паладич А.О. до апеляційної скарги приєднано лише копію довіреності. З наданої довіреності не вбачається, що Паладич А.О. являється адвокатом та має право на зайняття адвокатською діяльністю.

У Єдиному реєстрі адвокатів України відсутні відомості про здійснення Паладич А.О. адвокатської діяльності та набуття статусу адвоката.

Таких документів до апеляційної скарги не додано, як і не підтверджено належним чином і повноважень на підписання апеляційної скарги в порядку самопредставництва юридичної особи.

Ураховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що дані обставини унеможливлюють представництво заявника у апеляційному суді особою, яка діє на підставі довіреності та не має статусу адвоката.

Відповідно до ч. 5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга, подана Паладич А.О. за довіреністю АТ «ОТП Банк» на рішення Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 15 січня 2025 року підлягає поверненню.

Одночасно суд роз`яснює, що, відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 185, 357, 390 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ОТП Банк», яка подана представником Паладич Аліною Олександрівною, на рішення Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 15 січня 2025 року - повернути особі, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий Н.В. Самчишина

Судді Т.В. Серебрякова

О.О. Ямкова