ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2370/25 Справа № 199/958/24 Суддя у 1-й інстанції - Якименко Л. Г. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2025 року Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Ткаченко І.Ю.,

суддів: Пищиди М.М., Свистунової О.В.,

за участю секретаря судового засідання: Кошари О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в особі законного представника - опікуна ОСОБА_3 , про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2024 року,-

В С Т А Н О В И В:

05 лютого 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних. В обґрунтування позову зазначив, що із серпня 2009 року по травень 2010 року, на підставі усного договору позики, ОСОБА_2 було отримано від ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 229 135,00 доларів США, що у гривневому еквіваленті станом на 12.03.2018 року становило 5 979 038,00 гривень. Укладаючи вказаний договір позики сторони домовилися, що борг буде повернуто на першу вимогу. 06.02.2018 року позивач направив відповідачці листи з вимогою повернути до 05.03.2018 року суму боргу за вказаними розписками, однак ОСОБА_2 на вказані вимоги борг не повернула, у зв`язку із чим ОСОБА_1 звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська із позовом про стягнення з відповідачки суми заборгованості, а також витрат по сплаті судового збору. Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11.07.2018 року у цивільній справі №199/2196/18 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, - задоволено та стягнуто із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , останнє місце реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , заборгованість за договором позики у розмірі 5 979 038 (п`ять мільйонів дев`ятсот сімдесят дев`ять тисяч тридцять вісім) гривень, а також 9 162 гривні 40 копійок судових витрат, а всього 5 988 200 (п`ять мільйонів дев`ятсот вісімдесят вісім тисяч двісті) гривень 40 копійок. Дана сума в еквіваленті становила 229 135,00 доларів США. У зв`язку із невиконанням відповідачем вказаного рішення суду у добровільному порядку, позивач звернувся до Царичанського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) із заявою про примусове виконання рішення суду. Постановою начальника Царичанського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Кім А.В. від 01.07.2021 року було відкрито виконавче провадження №65954332 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми боргу у розмірі 5 988 200,40 грн.. Однак, відповідачка продовжувала ухилятися від виконання рішення суду. 16.01.2024 року ОСОБА_4 , діючи в інтересах ОСОБА_2 , сплатив суму заборгованості за рішенням суду від 11.07.2018 року одним платежем на спеціальний рахунок державної виконавчої служби. Вказані грошові кошти були зараховані на банківські рахунки позивача 24.01.2024 року. Таким чином, виконання грошового зобов`язання відповідачкою тривало з 11.07.2018 року (дата прийняття судового рішення) до 24.01.2024 року (дата погашення боргу та зарахування коштів на рахунки позивача). Оскільки ОСОБА_2 тривалий час рішення суду не виконувала, позивач звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська із цивільним позовом про стягнення інфляційних втрат у розмірі 2 663 883,47 грн., та трьох відсотків річних у розмірі 538 905,77 грн. за період із 25.01.2021 року по 24.01.2024 року, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 15 140,00 грн. ( а.с.1-4).

Рішенням Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2024 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних - відмовлено (а.с.169-171).

Не погодившись з заочним рішенням, відповідач ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с.194-199).

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд 1 інстанції виходив з того, що розписками у справі №199/2196/18 визначено обов`язок повернення позикодавцю коштів в іноземній валюті, вимога щодо відшкодування інфляції, нарахованої за механізмом передбаченим ч.2 ст.625 ЦК України, не підлягає задоволенню.

Також, задоволенню не підлягає вимога ОСОБА_1 щодо стягнення 3% річних, оскільки відповідно до умов позики сума боргу підлягала поверненню саме в іноземній валюті, а тому нарахування вказаних відсотків повинно відбуватись з урахуванням простроченої суми у валюті визначеній договором позики, а не в гривневому еквіваленті, як зазначено позивачем (постанова ВП ВС від 16 січня 2019 року у справі №373/2054/16).

Із вказаними висновками суду 1 інстанції колегія суддів не погоджується.

Так, грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (частини перша, друга статті 533 ЦК України).

Традиційним в доктрині приватного права та судовій практиці є розмежування валюти боргу та валюти платежу як елементів грошового зобов`язання. Валюта боргу - це грошові одиниці, в яких обчислена сума зобов`язання (що дозволяє визначити його ціннісне значення). У свою чергу, під валютою платежу розуміються грошові знаки, які є засобом погашення грошового зобов`язання і в яких повинне здійснюватися його фактичне виконання. За загальним правилом при наявності «валютного застереження», тобто визначення грошового еквіваленту в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 вересня 2019 року в справі № 755/9348/15-ц (провадження № 61-30272св18), постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року у справі № 753/8945/19 (провадження № 61-8829сво21)).

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 625 ЦК України).

У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18)).

Індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України гривня, іноземна валюта індексації не підлягає. Норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях (див., зокрема, постанову Верховного Суду України від 27 січня 2016 року у справі № 6-771цс15, постанову Верховного Суду України від 18 травня 2016 року у справі № 6-474цс16, постанову Верховного Суду України від 21 грудня 2016 року у справі № 6-1672цс16, постанову Верховного Суду України від 01 березня 2017 року у справі № 6-284цс17).

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом статей 509, 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обв`язок боржника з такої сплати. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.

Стаття 625 розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги п`ятої ЦК України та визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Приписи розділу І книги п`ятої ЦК України поширюють свою дію на всі види грошових зобов`язань, у тому числі як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги п`ятоїЦК України), так і на недоговірні зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги п`ятоїцього Кодексу).

При цьому у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Ці висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц та від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц.

Судом першої інстанції встановлено, що на розгляді в Амур-Нижньодніпровському районному суді м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа №199/2196/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, в обґрунтуванні позову зазначалося, що із серпня 2009 року по травень 2010 року, на підставі усного договору позики, ОСОБА_2 було отримано від ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 229 135,00 доларів США, що у гривневому еквіваленті станом на 12.03.2018 року становило 5 979 038,00 гривень.

Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 11.07.2018 позов задоволено та стягнуто із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , останнє місце реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , заборгованість за договором позики у розмірі 5 979 038 (п`ять мільйонів дев`ятсот сімдесят дев`ять тисяч тридцять вісім) гривень, а також 9 162 гривні 40 копійок судових витрат, а всього 5 988 200 (п`ять мільйонів дев`ятсот вісімдесят вісім тисяч двісті) гривень 40 копійок (а.с.11-15).

Відповідно до вказаного рішення зобов`язання боржника було виражено в іноземній валюті та становило 229 135,00 доларів США.

На виконання вказаного рішення суду 24.05.2019 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровськ позивачу ОСОБА_1 24.05.2019 року видано виконавчий лист №199/2196/18.

Постановою начальника Царичанського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Дніпро) Кім А.В. від 01.07.2021 року відкрито виконавче провадження №65954332 (а.с.16).

16.01.2024 року вся сума заборгованості боржника ОСОБА_2 у виконавчому провадженні №65954332 у повному обсязі погашена третьою особою ОСОБА_4 , шляхом сплати зазначених сум на депозитний (казначейський) рахунок державної виконавчої служби, що підтверджується платіжною інструкцією №1 (а.с.17).

Відповідно до розрахунку, наданого до суду позивачем ОСОБА_1 , розмір інфляційних втрат за період із 25.01.2021 року по 24.01.2024 року складає 2 663 883 гривні 47 копійок; розмір 3% річних за період із 25.01.2021 року по 24.01.2024 року складає 538 905 гривень 77 копійок (а.с.5).

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В силу положень статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11.07.2018 було стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики у розмірі 5 979 038 (п`ять мільйонів дев`ятсот сімдесят дев`ять тисяч тридцять вісім) гривень, а також 9 162 гривні 40 копійок судових витрат, а всього 5 988 200 (п`ять мільйонів дев`ятсот вісімдесят вісім тисяч двісті) гривень 40 копійок (а.с.11-15).

Вказане рішення було виконано 16.01.2024 року одноразово в повному обсязі.

З огляду на те, що відповідач порушив грошове зобов`язання з повернення суми боргу саме у гривневому еквіваленті в розмірі 5 979038,00 грн., яке було виконано також у гривні в зазначеному розмірі, апеляційний суд приходить до висновку про те, що у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України.

Порядок індексації грошових коштів для цілей застосування статті 625 ЦК України визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків (абзац п`ятий пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення»).

При цьому, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та триває по цей час.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» №2120-IX від 15.03.2022 року, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України було доповнено пунктом 18, яким встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Згідно п. 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Слід зазначити, що Верховний Суд у своїй практиці робив висновки щодо застосування пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06 вересня 2023 року у справі №910/8349/22 та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 січня 2024 року у справі №183/7850/22 (провадження №61-14740св23) вказано, що на договір про надання поворотної фінансової допомоги (позики) розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України.

Тобто, нарахування, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України підлягають стягненню з відповідача за період з 25 січня 2021 року по 24 лютого 2022 року, включно.

При цьому, перебіг позовної давності, з вищезазначених підстав, зупинено.

Розрахунок інфляційних нарахувань здійснюється за формулою ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 ), де ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення, ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення.

IIc (101,00 : 100) x (101,70 : 100) x (100,70 : 100) x (101,30 : 100) x (100,20 : 100) x (100,10 : 100) x (99,80 : 100) x (101,20 : 100) x (100,90 : 100) x (100,80 : 100) x (100,60 : 100) x (101,30 : 100) x (101,60 : 100) = 1.11775579

Сума інфляційних нарахувань за період з 25 січня 2021 по 24 лютого 2022 включно становить 704 066,34 грн.

Розрахунок 3% річних здійснюється за формулою: Сума санкції = С x 3 x Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення.

Період прострочення ДС3% річних
25.01.2021 - 31.12.9 038 грн.167 576,87 грн.
01.01.2022 - 24.02.2022 555 979 038 грн.27 058,23 грн.

Загальна сума нарахованих 3% річних за період з 25 січня 2021 року по 24 лютого 2022 року включно, становить 194 605,40 грн.

На викладене вище суд першої інстанції уваги не звернув, допустив неправильне застосування норм матеріального права, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з вищенаведеного розрахунку.

За змістом ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Зважаючи на результат розгляду справи, в порядку ч.13 ч.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір понесений в судді 1 інстанції та апеляційної інстанції в розмірі 10 620,34 грн. пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. 367, 368, 375, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2024 року - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в особі законного представника - опікуна ОСОБА_3 , про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ), в особі законного представника - опікуна ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) інфляційні витрати в розмірі 704 066,34 грн. та 3 % річних в розмірі 194 605,40 грн., а всього 898 671,74 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ), в особі законного представника - опікуна ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 10 620,34 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Вступна та резолютивна частини проголошена 19 лютого 2025 року.

Повний текст постанови складено 20 лютого 2025 року.

Судді: