ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року

м. Черкаси

Справа № 692/1203/24
Провадження № 22-ц/821/329/25
категорія: 307020000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Новіков О.М.

суддів: Василенко Л.І., Карпенко О.В.

секретаря: Довженко Т.В.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

представник позивача: адвокат Бочаров Олександр Михайлович

відповідач: Великохутірська сільська рада Золотоніського району Черкаської області, ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бочарова Олександра Михайловича на рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 18 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Великохутірської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, ОСОБА_2 , про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Великохутірської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, ОСОБА_2 , про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його двоюрідна баба ОСОБА_3 . Після її смерті залишилася спадщина, до складу якої входило право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП «Росія», що знаходиться в с. Великий Хутір, Золотоніського (колишнього Драбівського) району, Черкаської області, розміром 3,14 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало покійній на підставі сертифікату про право власності на земельну частку (пай) серії ЧР № 0218982 від 01 березня 1997 року.

Спадщину прийняла її рідна сестра та баба позивача - ОСОБА_4 шляхом фактично вступу в права управління та володіння спадковим майном, оскільки на момент смерті проживала разом з померлою.

ІНФОРМАЦІЯ_2 перерва ОСОБА_5 померла, після її смерті залишилася спадщина, яку прийняв її син та батько позивача - ОСОБА_6 шляхом подання заяви про прийняття спадщини до нотаріуса.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 помер, після його смерті залишилася спадщина, яку прийняла його дружина та мати позивача ОСОБА_7 шляхом подання заяви про прийняття спадщини до нотаріуса.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 померла, після її смерті спадщину прийняли позивач та його рідна сестра - відповідач ОСОБА_2 . Під час оформлення спадщини позивач та ОСОБА_8 уклали договір про поділ спадкового майна розподіливши спадщину, яка залишилась після смерті матері ОСОБА_7 : одну земельну ділянку (пай) оформив позивач та дві земельні ділянки (пай) оформила ОСОБА_2 .

У вересні 2024 року позивач звернувся до державного нотаріуса із заявою на видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) розміром 3,14 га в умовних кадастрових номерах, однак постановою позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки були відсутніми оригінал сертифікату на право на земельну частку пай та докази родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Позивач не має можливості надати оригінал сертифікату про право власності на земельну частку (пай) серії ЧР № 0218982, виданого 01 березня 1997 року, оскільки вказаний сертифікат зберігається в архіві відділу головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, та не може підтвердити родинні відносини між своєю бабою ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , оскільки відсутнє свідоцтво про народження ОСОБА_3 , а актовий запис про народження ОСОБА_3 в Черкаському державному архіві відсутній.

Вирішити питання спадкування права на земельну частку (пай) іншим способом позивач не може.

Тому просив встановити факт родинних відносин, а саме: що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , була рідною сестрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , та визнати за позивачем в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 , право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Росія», що знаходиться в с. Великий Хутір, Золотоніського (колишнього Драбівського) району Черкаської області, розміром 3,14 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (місцевості).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 18 грудня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Встановлено факт родинних відносин, а саме той факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , була рідною сестрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10 .

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що, дослідивши обставини справи, суд вважав доведеним твердження позивача ОСОБА_1 про факт родинних відносин та вважав достовірно встановленим той факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , була рідною сестрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , тому у цій частині позовні вимоги підлягають до задоволення.

Що до вимоги про визнання за позивачем у порядку спадкування права на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП «Росія», то позов цій частині не підлягає до задоволення, оскільки позивачем не наведено доводів та не надано доказів неможливості реалізувати своє спадкове право у нотаріальному порядку. Підставами для відмови нотаріуса у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину були: відсутність оригіналу сертифікату на право на земельну частку пай та докази родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які на даний час відпали.

Враховуючи те, що позивач може реалізувати свої спадкові права шляхом отримання документу, що посвідчує його право власності в нотаріальному порядку, а суд не може підміняти собою органи нотаріату, позов у цій частині до задоволення не підлягає.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У січні 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Бочаров Олександр Михайлович подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення та таким, що ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення в частині відмовлених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким визнати за позивачем в порядку спадкування право на земельну частку (пай).

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга адвоката Бочарова Олександра Михайловича мотивована тим, що, оскільки у позивача відсутній оригінал сертифікату і отримати його неможливо, а також, враховуючи те, що сертифікат був виданий після смерті ОСОБА_3 , тому належним способом захисту прав позивача було звернення до суду із вимогами про визнання права власності на земельну частку (пай) в судовому порядку. Вказує, що відповідно до матеріалів справи та як зазначено в позовній заяві, позивач та відповідач ОСОБА_2 попередньо уклали договір про поділ спадщини та здійснили розподіл спадщини, яку оформили у нотаріуса, де відповідач оформила більшу частину спадщини (дві земельні ділянки (пай), тому на думку позивача буде справедливим визнати дану земельну ділянку за позивачем, оскільки нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії, крім цього згідно з договором про поділ спадщини та свідоцтва про право на спадщину, він успадкував тільки одну земельну ділянку (пай). У разі визнання за ним права власності на землю спадщина буде розподілена порівну.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

02 січня 2025 року до Черкаського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Бочарова Олександра Михайловича на рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 18 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Великохутірської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, ОСОБА_2 , про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 січня 2025 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Новіков О.М., судді Василенко Л.І., Карпенко О.В.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 02 січня 2025 року відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 08 січня 2025 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи про її розгляд.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом першої інстанції встановлено, що, згідно з даними Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 4, сформованого 18.07.2024, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце народження: с. Великий Хутір, Драбівський р-н, Черкаська область, померла ІНФОРМАЦІЯ_6 у с. Великий Хутір, Драбівський р-н, Черкаська область у віці 82 роки.

Згідно з повідомленням Державного архіву Черкаської області Черкаської ОДА від 16.10.2024, виявити актовий запис про народження ОСОБА_3 за 1913 рік по с. Великий Хутір, Золотоніського (раніше Драбівського) району, Черкаської області немає можливості. Книги реєстрації актових записів про народження по зазначеному населеному пункту за 1913-1914 роки на зберігання до держархіву області не надходили.

Відповідно до листа Державного архіву Полтавської області Полтавської ОВА вх. № 5278/24-Вх від 06.12.2024, метричні книги для запису народжених парафіян Пелагіївської православної церкви с. Великий Хутір, Золотоніського повіту, Полтавської губернії за 1913-1914 роки на зберігання додержавного архіву Полтавської області на надходили, тому нема можливості надати копію метричного запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно з відповіддю виконавчого комітету Великохутірської сільської ради Золотоніського району Черкаської області № 02-40/926 від 23.07.2024 на запит адвоката Бочарова О.М., ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_11 , була постійним жителем с. Великий Хутір, Драбівського (Золотоніського) району, Черкаської області. На день смерті була зареєстрована та проживала за адресою АДРЕСА_1 та на день смерті ОСОБА_3 у будинку була зареєстрована та проживала сестра - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10 . Підстава: погосподарська книга, що ведеться за даними паспортів під час реєстрації та зняття з реєстрації, реєстрації народження та реєстрації смерті громадян за 1996-2000р. № 7, номер об`єкта погосподарського обліку № 571.

Відповідно до листа Великохутірської сільської ради Черкаської області вх. №4687/24-Вх від 05.11.2024 інформація стосовно актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у Великохутірській сільській раді та її виконавчому комітеті відсутня, так як проведення реєстрації актів цивільного стану виконавчим комітетом Великохутірської сільської ради бере початок з 1960 року. Згідно з даними погосподарських книг, що ведеться за даними паспортів під час реєстрації та зняття з реєстрації, реєстрації народження та реєстрації смерті громадян за 1996-2000 роки № 7, номер об`єкта погосподарського обліку 571, на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , крім неї у будинку за адресою АДРЕСА_1 була зареєстрована та проживала ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , сестра, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10 . Відповідно до записів погосподарських книг та свідчень односельців ОСОБА_3 та ОСОБА_4 являються родичами другого ступеня спорідненості, а саме: рідними сестрами. Оскільки у Великохутірській сільській раді та її виконавчому комітеті відсутні акти цивільного стану (свідоцтва про народження вказаних громадян) підтвердити дану інформацію сільська рада не може.

Згідно з копією погосподарської книги № 7 Великохутірської сільської ради народних депутатів на 1996-2000 у списку членів господарства вказані: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - голова сім`ї, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 - сестра.

Відповідно до даних Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № (не вказано), сформованого 14.10.2024, ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_12 , її батьками вказані ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Згідно з копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого 18.09.1954 Золотоніським Райбюро ЗАГС Черкаської області, ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_13 у с. Великий Хутір та його батьками вказані ОСОБА_12 та ОСОБА_4 .

Згідно з копією свідоцтва про одруження серія НОМЕР_2 , виданого сільЗАГС с. Великий Хутір, Золотоніського району, Черкаської області 14.09.1960, ОСОБА_6 та ОСОБА_13 одружились 06.09.1960, про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження зроблено відповідний запис № 38. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини: ОСОБА_14 .

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 , виданого 17.02.20 (дані відсутні) року, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_14 у с. Великий Хутір, Драбівського р-ну Черкаської області у віці 71 рік.

Згідно з копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4 , виданого 27.01.2020 виконавчим комітетом Красенівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , померла ІНФОРМАЦІЯ_9 у с. Красенівка, Чорнобаївського р-ну, Черкаської області у віці 77 роки.

Згідно з копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_5 , виданого 03.04.1961 Великохутірським сіль ЗАГС Золотоніського району Черкаської області, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_16 та його батьками вказані ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Відповідно до копії листа ГУ Держгеокадастру у Черкаській області № 29-23-0.31-4660/2-24 від 08.07.2024, згідно з наявною у відділі № 1 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин ГУ, відповідно до книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) про КСП «Росія», с. Великий Хутір Золотоніського (Драбівського) району Черкаської області, на ім`я ОСОБА_3 наявний запис щодо реєстрації сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0218982 згідно розпорядження Драбівської РДА № 127 від 01.03.1997. Розмір земельної частки (паю) становить 3,14 умовних кадастрових гектарів та її вартість в цінах 1997 року становить 15617,00 грн.

За інформацією відділу Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0218982 не був отриманий ОСОБА_3 , про що свідчить відсутність відповідного підпису у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) та на даний час зберігається в архіві відділу. Відповідно до книг реєстрації державних актів на право приватної власності на землю, книг реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі по Великохутірській сільській раді станом на 31.12.2012 відсутній запис про реєстрацію державного акта на право власності на земельну ділянку взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0218982 на ім`я ОСОБА_3 .

Згідно з копією Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЧР № 0218982, виданого 13.04.1997 Драбівською РДА, він виданий члену КСП «Росія», с. Великий Хутір, Драбівського р-ну, Черкаської області, ОСОБА_3 на підставі рішення Драбівської районної державної адміністрації № 127 від 01.03.1997, в тому, що їй належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного с/г підприємства «Росія» розміром 3,14 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Сертифікат зареєстровано 20.04.1997 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) № 1004.

Відповідно до Державного Акту на право колективної власності на землю серія ЧР № 2-17, наданого ГУ Держгеокадастру у Черкаській області листом № 29-23-0.31-7042/2-24 від 11.10.2024 на запит адвокату О. Бочарову, даний акт виданий КСП «Росія» с. Великий Хутір Драбівського району Черкаської області про передачу у колективну власність земель площею 5072,2 землі у межах згідно з планом. Серед списку осіб, які мають право на одержання земельного сертифікату, поряд з іншими, наявний запис про ОСОБА_3 .

Згідно із заявою в.о. сільського голови Великохутірської сільської ради Черкаської області Н. Грицаченко, вх. № 4688/24-Вх від 05.11.2024, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , сертифікат на право на земельну частку (пай) по Великохутірській сільській раді не отримувала, так як померла ІНФОРМАЦІЯ_6 . Сертифікати на право на земельну частку (пай) видавались на підставі рішення Драбівської РДА від 01.03.1997 № 127 та були зареєстровані у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 20.04.1997. Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), які видаються громадянам з колективної та інших форм власності здані у відділ № 1 управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин ГУ Держгеокадастру у Черкаській області.

Згідно з копією спадкової справи № 50/2000, вона заведена Драбівською державною нотаріальною конторою 09.02.2000 після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , на підставі заяви ОСОБА_6 від 09.02.2000, який просив видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з належними до нього надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Інших спадкоємців, окрім нього, немає. У справі наявний заповіт, зареєстрований за № (нечітко) від 23.01.1997, посвідчений секретарем виконкому Великохутірської сільської ради Драбівського району Черкаської області Савченко Н.Ф., відповідно до якого ОСОБА_4 зробила заповітне розпорядження на випадок смерті, за яким все своє майно заповіла ОСОБА_6 .

Згідно з копією спадкової справи № 521 від 09.11.2010 вона заведена Драбівською державною нотаріальною конторою на підставі заяви від 09.11.2010 ОСОБА_15 , яка діяла від імені ОСОБА_7 . ОСОБА_7 спадщину після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_14 , приймає та просив видати свідоцтво про право на спадщину за законом, інших спадкоємців окрім заявника, немає.

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 79060137 від 07.11.2024, спадкова справа номер у спадковому реєстрі 65598345, номер у нотаріуса 119/2020 після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 , заведена 28.02.2020 у Чорнобаївській державній нотаріальній конторі Золотоніського району Черкаської області.

Згідно з копією спадкової справи № 119/2020 вона заведена Чорнобаївською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 , на підставі заяви ОСОБА_2 від 28.02.2020, яка вказала, що майно померлої матері ОСОБА_7 приймає. Також у спадковій справі наявна заява ОСОБА_1 від 11.07.2020, який вказав, що майно померлої матері ОСОБА_7 приймає. Окрім того у спадковій справі наявна спільна заява ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом та договором про поділ спадщини на спадкове майно: земельні ділянки площею 3,0194 га, 3,0194 га та 3,6309 га, та договір про поділ спадщини від 13.11.2020, яким розподілено вказане спадкове майно між ОСОБА_16 та ОСОБА_2 .

Згідно з копією свідоцтва про право на спадщину за законом № 1732, спадкова справа № 119/2020, виданого 13.11.2020 державним нотаріусом Чорнобаївської державної нотаріальної контори Бабак Л.М., спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна ОСОБА_7 , 1942 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 є її син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , спадщина, на яку видано свідоцтво складається з земельної ділянки площею 3,6309 га, кадастровий номер 712068600:03:002:2423, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Великохутірської сільської ради, Драбівський р-н, Черкаська область.

Відповідно до копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 262 від 02.10.2024, державним нотаріусом Чорнобаївської державної нотаріальної контори Бабак Л.М. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) розміром 3,14 в умовних кадастрових гектарах після смерті ОСОБА_7 у зв`язку з відсутністю оригіналу сертифікату на право на земельну частку, що належить ОСОБА_3 або оригіналу державного акту на право власності на землю, а також підтвердження родинних відносин ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надано не було, право власності в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не зареєстроване.

Згідно з копією довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості № 201-08577390 від 14.10.2024, вартість земельної частки розміром 31400,00 км.м., цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, становить 110911,67 грн.

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, Черкаський апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Бочарова Олександра Михайловича не підлягає до задоволення.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зважаючи на те, що апелянт в апеляційній скарзі просить суд скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог та просить суд апеляційної інстанції ухвалити нове рішення в цій частині, колегія суддів перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду в частині відмовлених у задоволенні позовних вимог, адже, згідно з ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 367 ЦПК України, і зважаючи на роз`яснення, викладені в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.10.2008 року, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та заявлених вимог у суді першої інстанції.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

У Цивільному процесі України застосовується стандарт доказування «баланс ймовірностей» (balance of probabilities), який вимагає визнавати факт доведеним тоді, коли комплекс представлених стороною доказів дозволяє судді прийти до висновку про те, що спірний факт ймовірніше існує, аніж не існує.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Статтею 525 ЦК УРСР передбачалось, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Згідно положень ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Згідно зі ст. 530 ЦК УРСР при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Відповідно до положень ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно з частиною першою статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно з ч. 1 ст. 46 Закону України «Про нотаріат» нотаріус, що вчиняє нотаріальні дії, має право витребовувати від фізичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Згідно з п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 282/20595 із змінами і доповненнями, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України.

З аналізу спірних правовідносин судом встановлено, що ОСОБА_1 належить до кола спадкоємців належного померлій ОСОБА_7 майна, до складу якого увійшло право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності колишнього КСП «Росія», що знаходиться в с. Великий Хутір, Золотоніського (колишнього Драбівського) району Черкаської області, розміром 3,14 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (місцевості), що належало на підставі сертифікату про право власності на земельну частку (пай) серії ЧР № 0218982 від 01.03.1997 ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , спадкоємцем якої була її сестра ОСОБА_4 , яка фактично прийняла вказану спадщину, але не оформила її і померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , спадкоємцем якої був її син ОСОБА_6 , який прийняв зазначену спадщину, але не оформив її та помер ІНФОРМАЦІЯ_14 , спадкоємцем якого була його дружина ОСОБА_7 , яка прийняла зазначену спадщину але не оформила її та померла ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Розглядаючи спір, суд першої інстанції, встановлюючи обставини по справі, взяв до уваги вищезазначені факти та, в сукупності з наданими сторонами доказами, оцінив їх під час постановлення своїх висновків.

Так, суд першої інстанції вірно вказав, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , тому спадкові відносини щодо прийняття їх спадщини регулюються нормами чинного на той час ЦК УРСР. ОСОБА_4 прийняла спадщину після смерті сестри ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , шляхом постійного проживання з останньою на час смерті. Спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , був її син ОСОБА_6 , який прийняв спадщину шляхом подачі заяви до нотаріуса, та помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спадкоємцем після смерті ОСОБА_6 була його дружина ОСОБА_7 , яка прийняла спадщину та померла ІНФОРМАЦІЯ_9 , спадкоємцями якої є позивач по справі ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 .

Позивачу відмовлено державним нотаріусом Бабак Л.М. у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) розміром 3,14 в умовних кадастрових гектарах після смерті ОСОБА_7 , зокрема, у зв`язку з відсутністю оригіналу сертифікату на право на земельну частку, що належить ОСОБА_3 або оригіналу державного акту на право власності на землю.

Також, суд першої інстанції вірно вказав, що зматеріалів справи вбачається, що державний акт на право власності на землю взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0218982 на ім`я ОСОБА_3 не реєструвався, а оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) розміром 3,14 умовних кадастрових гектарів серії ЧР № 0218982 від 13.04.1997 ОСОБА_3 не видавався та на даний час зберігається у архіві відділу № 1 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин ГУ Держгеокадастру в Черкаській області.

Таким чином сертифікат втрачено не було, право на земельну частку (пай) розміром 3,14 умовних кадастрових гектарів згідно сертифікату серії ЧР № 0218982 від 13.04.1997 ніким не оспорюється, а позивач, як спадкоємець ОСОБА_3 , не позбавлений можливості звернутись до вказаного відділу та отримати зазначений сертифікат. Під час розгляду вказаної справи судом не були встановлені факти, які підтверджують наявність порушень права ОСОБА_1 , єдиним способом захисту якого може бути визнання права власності на спадкове майно. Окрім того, визнання права на пай виключно за позивачем не відповідає положенням спадкового законодавства, оскільки окрім нього спадкоємцем є також ОСОБА_2 , а спадковим договором питання спадкування земельної частки (пай) розміром 3,14 умовних кадастрових гектарів згідно сертифікату серії ЧР № 0218982 від 13.04.1997, не врегульовувалось.

Отже суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що позов в частині вимог про визнання за позивачем у порядку спадкування права на земельну частку (пай) не підлягає до задоволення,оскільки позивачем не наведено доводів та не надано доказів неможливості реалізувати своє спадкове право у нотаріальному порядку. Підставами для відмови нотаріуса у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину були: відсутність оригіналу сертифікату на право на земельну частку пай та докази родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які на даний час відпали. Враховуючи те, що позивач може реалізувати свої спадкові права шляхом отримання документу, що посвідчує його право власності в нотаріальному порядку, а суд не може підміняти собою органи нотаріату, позов у цій частині до задоволення не підлягає.

Такі висновки суду першої інстанції ґрунтуються на матеріалах справи і відповідають вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення судом 1 інстанції норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Крім того, наведені у апеляційній скарзі доводи зводяться лише до незгоди з висновком суду першої інстанції щодо їх оцінки.

Суд першої інстанції правильно визначився з правовідносинами, що виникли в даному випадку та застосував закон, що їх регулює. За наслідком апеляційного перегляду порушень матеріального чи процесуального закону судом першої інстанції не встановлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі судове рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами колегія суддів не вбача.

Керуючись ст.ст. 35, 258, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бочарова Олександра Михайловичазалишити без задоволення.

Рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 18 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлено 17 лютого 2025 року.

Головуючий: О.М. Новіков

Судді: Л.І. Василенко

О.В. Карпенко