_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/172/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2025 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Огренич І.В.

за участю секретаря Коростій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Одеської міської ради (65026, м. Одеса, площа Думська, 1) про визнання права власності на частку будинку, яка є відумерлою спадщиною з виплатою грошової компенсації за зазначену частину майна,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом в якому просить припинити право спільної часткової власності Одеської міської ради на частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , визнати за ОСОБА_1 право власності на частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 та виплатити Одеській міській раді грошову компенсацію за зазначену частину майна, яка є відумерлою спадщиною. При цьому позивачка посилається на те, що ОСОБА_2 є власником частини житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , загальною прощею 43,7 кв.м, житловою площею 22,2 кв.м, душу, - літ «Д», сараю літ. «Е», сараю літ. «С», вбиральні літ. «Т», навісу літ. «Н», огорожі № 4-5,на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Інша частина вказаного будинку належить Одеській міській раді як відумерла спадщина на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 17.01.2023 по справі № 947/22909/22. Оскільки, позивачка з 2010 року проживала та проживає у зазначеному будинку, сплачувала та сплачує комунальні платежі, користується також іншою половиною будинку, що належить відповідачу, остання виявила намір придбати та оформити право власності на спірну частину будинку, яка передана у власність територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради. ОСОБА_2 звернулась із відповідною пропозицією до Одеської міської ради, однак Одеська міська рада відмовила у задоволенні вказаного прохання та повідомила, що порушене нею питання може бути вирішено в судовому порядку.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

13.11.2023 представник позивачки - адвокат Губська Х.Ю. надала до суду клопотання, про призначення судової будівельно-технічної експертизи, проведення якої доручити експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2023 року по справі призначено судову будівельно-технічну експертизу щодо визначення технічної можливості виділити у самостійне житлове приміщення частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , проведення якої доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (, 65026, Одеська обл., місто Одеса, вул. Рішельєвська, будинок 8) провадження у справі зупинено.

29.01.2024 до Київського районного суду м. Одеси надійшов лист з ОНДІСЕ «Про погодження строків проведення експертизи», згідно якого, у зв`язку з великим навантаженням, просять погодити проведення експертизи понад 90 днів.

08.02.2024 до суду надійшло клопотання представника позивача, адвоката Губської Христини Юріївни про відкликання матеріалів цивільної справи №947/35434/23 з Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, для вирішення питання щодо доручення проведення експертизи іншій експертній установі, а саме ПП «Одеський науково-дослідницький центр експертних досліджень ім. Скибінського С.С.».

29.02.2024 цивільна справа № 947/35434/23 була повернута до Київського районного суду м. Одеси, без виконання.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 04 березня 2024 року провадження по справі було поновлено.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 13 березня 2024 року доручено проведення судової будівельно-технічної експертизи, призначеної ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 21.12.2023, ПП «Одеський науково-дослідницький центр експертних досліджень ім. Скибінського С.С.».

03.04.2024 до суду надійшло клопотання судового експерта Скибінської Т.А. про надання додаткових документів.

10.06.2024 до суду надійшов висновок експерта №013/2024 оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи від 28.05.2024.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 19 червня 2024 року провадження у справі поновлено.

28.08.2024 представником позивача, адвокатом Губською Х.Ю. подано заяву про зменшення позовних вимог з урахуванням висновків судової будівельно-технічної експертизи та повернення ОСОБА_3 різниці сплаченої на депозит Київського районного суду м. Одеси вартості грошової компенсації у сумі 86 664,91 грн.

20.11.2024 Одеською міською радою надані реквізити рахунку для перерахування грошової компенсації.

27.11.2024 представником позивача, адвокатом Губська Х.Ю. подано заяву про виклад позовних вимог у новій редакції.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 23.01.2025 підготовче засідання у справі закрито, призначено розгляд справи по суті на 11.02.2025.

Представник позивача - адвокат Губська Х.Ю. до судового засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у відсутність, позовні вимоги просила задовольнити.

Представник Одеської міської ради у судове засідання не з`явився, повідомлявся, про причини неявки суд не сповістив.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, ОСОБА_1 є власником частини житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 ,посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Юшиним А.Ю. 29 червня 2016 року, реєстраційний № 1367.

Спадщина складається з житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , загальною прощею 43,7 кв.м, житловою площею 22,2 кв.м, душу, - літ «Д», сараю літ. «Е», сараю літ. «С», вбиральні літ. «Т», навісу літ. «Н», огорожі № 4-5, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З наявних у справі судових рішень судом встановлено, що ОСОБА_1 з 2010 року проживала разом з ОСОБА_4 та її сином ОСОБА_5 у будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 без реєстрації.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1

Після смерті ОСОБА_4 позивачка успадкувала частку житлового будинку.

Крім позивачки, після смерті ОСОБА_4 , спадкоємцем частки житлового будинку за заповітом був ОСОБА_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер. В межах встановленого законом строку ОСОБА_2 звернулась до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М. з заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову, оскільки документально не підтверджено родині відносини зі спадкодавцем, ОСОБА_5 та відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно.

ОСОБА_2 зверталась до суду з позовною заявою до Одеської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М. про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 04.12.2019 по справі № 520/21162/18 встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 однією сім`єю з ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 в період з 2010 року по 22 червня 2017 року та визнано за Корнован право власності на частини житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , загальною прощею 43,7 кв.м, житловою площею 22,2 кв.м, душу, - літ «Д», сараю літ. «Е», сараю літ. «С», вбиральні літ. «Т», навісу літ. «Н», огорожі № 4-5, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постановою Одеського апеляційного суду від 01.12.2021 по справі № 520/21162/18 рішення Київського районного суду м. Одеси від 04 грудня 2019 року скасовано. В позові відмовлено. Постановою Верховного Суду від 28.07.2022 року постанову суду апеляційної інстанції залишено без змін.

В подальшому, рішенням Київського районного суду м. Одеси від 17.01.2023 по справі № 947/22909/22 визнано спадщину після смерті ОСОБА_5 , що складається з 1/2 житлового будинку за адресою: : АДРЕСА_2 - відумерлою та встановлено порядок виконання рішення, відповідно до якого, у разі набрання рішенням законної сили, воно є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на 1/2 житлового будинку за адресою: : АДРЕСА_2 , за територіальною громадою м. Одеси в особі Одеської міської ради.

За таких обставин, будинку АДРЕСА_2 перейшла у власність Одеської міської ради.

05.04.2023 ОСОБА_2 надіслала на електронну адресу Одеської міської ради та засобами поштового зв`язку ПАТ «УКРПОШТА» звернення щодо придбання частини будинку АДРЕСА_2 та просила розглянути Одеською міською радою питання щодо можливості викупу нею, власником 1/2 частини будинку АДРЕСА_2 , іншої частки вказаного будинку, яка залишилась після смерті ОСОБА_5 та яка передана у власність територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради з визначенням ціни викупу незалежною експертною оцінкою.

02.05.2023 на електронну адресу представника позивача, адвоката Губської Х.Ю. надійшла відповідь Юридичного департаменту Одеської міської ради за вих. №63-Г/ з якого вбачається, що відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі- квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. За умови відсутності підстав для приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію житлового фонду» питання щодо набуття права власності ОСОБА_1 на частину будинку за адресою: АДРЕСА_2 , як співвласниці іншої частини даного будинку, може бути розглянуто у судовому порядку відповідно до норм цивільного законодавства.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно із ст.ст.355, 356 ЦК України власність двох чи більше із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

В силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Керуючись цими положеннями, правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження спільною частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні права власності мають рівні права.

Відповідно до ч.2 ст.364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Згідно до ч.3,4 ст.364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Таким чином, співвласник вправі вимагати грошової або матеріальної компенсації вартості його частки у власності лише у разі, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом чи якщо спільне майно є неподільною річчю.

Згідно положень ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

З аналізу ч.2 ст.365 ЦК України випливає, що згоди особи, право якої на частку у спільному майні припиняється, на отримання грошової компенсації не вимагається, а позивачу необхідно лише довести обставини, передбачені ч.1 ст. 365 ЦК України, й внести розмір цієї компенсації на депозитний рахунок суду.

Припинення права особи на частку в спільному майні допускається за наявності будь-якого з передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.365 ЦК України умов та з урахуванням того, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї (відповідна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року № 6-81цс11) та за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

При цьому право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року № 6-68цс12.

Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику та членам його сім`ї, вирішується в кожному окремому випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном.

Надаючи оцінку наявності підстав, передбачених ст. 365 ЦК України для припинення права часткової власності, суд приймає до уваги, що за висновком судової будівельно-оціночної експертизи №013/2024 від 28.05.2024, спірний будинок не може бути поділений в натурі між співвласниками, не може бути визначений порядок користування, він є неподільним, у зв`язку із чим виділ у натурі частки відповідача є неможливим.

Припинення права власності відповідача на частку житлового будинку у даному випадку не завдасть Одеській міській раді істотної шкоди, адже будь-яких доказів на користь того, що припинення права власності Одеської міської ради на вказаного будинку призведе до істотної шкоди останньої, матеріали справи не містять.

Суд зауважує, що захист прав чи інтересів територіальної громади у цьому випадку є реальним, спрямованим на дійсне відновлення порушеного права та/або інтересу,

Так, згідно звіту про оцінку майна №18-230522-010 ринкова вартість житлового будинку загальною площею 43,7 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 складає 808 115 грн. 81 коп. Ринкова вартість частки об`єкту ( ОСОБА_6 ) складає без ПДВ: 404 057, 91 грн. Ринкова вартість частки об`єкту (Власник Одеська міська рада) складає без ПДВ: 404 057, 91 грн.

З метою захисту порушеного права чи інтересу територіальної громади розмір грошової компенсації вартості частки у спільному майні був визначений позивачем, виходячи з його ринкової вартості на час звернення до суду.

ОСОБА_1 внесла на депозит Київського районного суду м. Одеси грошові кошти у розмірі 404 057, 91 грн., в рахунок компенсації вартості частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , які можуть бути перераховані за рішенням суду на користь Одеської міської ради.

Згідно пункту 12 Постанови пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у правах за позовами про захист права приватної власності" при визначенні грошової компенсації, суд повинен виходити з того, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору.

Згідно з висновком судової будівельно-оціночної експертизи №013/2024 від 28.05.2023 ринкова вартість частки об`єкту складає 317 393,00 грн.

При таких обставинах та з огляду на те, що спірне майно є неподільним, відсутності доказів істотного порушення прав відповідача, та внесення на депозитний рахунок грошових коштів компенсації вартості частини житлового будинку, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, суд приходить до висновку про необхідність повернення ОСОБА_2 надміру внесених на депозитний рахунок грошових коштів, що становлять різницю у вартості нерухомого майна.

Керуючись ст. 2, 12,13, 76-83, 141, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Припинити право спільної часткової власності Одеської міської ради на частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Виплатити Одеській міській раді на реквізити: банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку (МФО) 899998, отримувач ГУДКСУ в Одеській обл., код отримувача (ЄДРПОУ) 37607526, рахунок UA0015744, код класифікації доходів бюджету 24060300 «Інші надходження» - з депозитного рахунку ТУ ДСА в Одеській області грошові кошти в сумі 317 393 (триста сімнадцять тисяч триста дев`яносто три) гривні, в якості компенсації вартості 1/2 частки житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , внесені на депозитний рахунок ОСОБА_1 згідно квитанції № ПН1265 від 06.11.2023.

Повернути ОСОБА_3 , ІПН НОМЕР_2 , кошти, внесені на депозитний рахунок ТУ ДСА в Одеській області в сумі 86 664 (вісімдесят шість тисяч шістсот шістдесят чотири) грн. 91 коп., згідно квитанції № ПН1265 від 06.11.2023 з наступним призначенням платежу: «компенсація частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 згідно ст. 365 ЦК України за позовом ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) до ОМР».

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Повний текст рішення складено та підписано 19.02.2025.

Суддя І. В. Огренич