Справа № 464/6356/24
пр.№ 2/464/60/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.02.2025 Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді Горбань О.Ю.,

секретар судового засідання Бринош А.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Сихівського відділу ДРАЦС м.Львова ЗМУ МЮ про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини. Обґрунтовує позовні вимоги тим, що позивачпроживав у громадянському шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , яка весь час спільного проживання була одружена з відповідачем ОСОБА_3 . Під час спільного проживання з ОСОБА_2 у них народилась дочка ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Оскільки відповідач ОСОБА_2 на момент зачаття дитини перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , Сихівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у графі батько дитини вказано « ОСОБА_3 ». Наполягає, що ОСОБА_6 з народження проживав за адресою реєстрації та фактичного проживання позивача: АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_2 20.03.2023 покинула сина та доньку. Після проведення 06.08.2024 тесту на батьківство позивач дізнався про результат свого батьківства на 99,9%. Так як відповідач ОСОБА_3 постійно проживає за межами України, з початку війни не повертався до України, можливості внести зміни в актовий запис про народження дитини шляхом подання відповідних заяв є неможливим. На даний час діти проживають зі позивачем, знаходяться на його повному утриманні. ОСОБА_2 дітьми не цікавиться, участі у вихованні, матеріальному забезпеченні, задоволенні емоційно-моральних потреб дітей не приймає, син проживає з позивачем по АДРЕСА_1 , однак не зареєстрований. Позивач фактично здійснює догляд за дитиною, виконує батьківські обов`язки, однак в юридичних документах відсутні його дані, як батька, що шкодить його інтересам та інтересам дитини. Просить позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою від 15 жовтня 2024 року прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Від представника відповідача Сихівського відділу ДРАЦС м.Львова ЗМУ МЮ Сирко Т.Є. надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Від відповідача ОСОБА_2 11.12.2024 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. Позовні вимоги визнала повністю.

15.01.2025 до матеріалів справи долучено оригінал висновку про біологічне батьківство.

Ухвалою від 17.01.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, від них надійшла спільна заява про проведення судового засідання у їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю, від заявленого клопотання про допит свідків відмовляються.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суду не повідомила, у відзиві виклала свою позицію щодо визнання позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не прибув, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

У зв`язку з неявкою сторін та з врахуванням поданих заяв, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, всебічно, об`єктивно, повно та безпосередньо у судовому засіданні дослідивши наявні у справі докази, оцінюючи ці докази з огляду на їх належність, допустимість, достовірність, кожного окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наданих доказів у їх сукупності, приходить до наступних висновків.

За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Сімейного кодексу України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 122 Сімейного кодексу України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Встановлено, що шлюб укладений 20 травня 2011 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , зареєстрований Годовицько-Басівською сільською радою Пустомитівського району Львівської області Львівської області, актовий запис №2.

Із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 вбачається, що 15 листопада 2022 року Сихівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) складено відповідний актовий запис №1045 про те, що ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 . В графі «мати» зазначено « ОСОБА_2 », в графі «батько» зазначено « ОСОБА_3 ».

Таким чином, дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народилася у період перебування сторін у зареєстрованому шлюбі. Відомості про батьківство ОСОБА_8 записані відповідно до ст. 122 Сімейного кодексу України.

Відповідно до висновку про біологічне батьківство № MGU 0811 від 06.08.2024 ймовірність батьківства ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 складає 99,% (а.с. 81).

Відповідно до ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Відповідно до частин першої-третьої статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою одним із батьків. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі статтею 135 СК України.

Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Згідно з п. 7, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

В третьому абзаці п. 13 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що: «щодо предмету доказування у даній категорії справи, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи».

Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року).

Згідно ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ «Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні» затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Пунктом 2.13.1. «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5, передбачено, що підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є в тому числі рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька, матір дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до п. 2.16.4 Розділу ІІ «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає доведеним, що позивач є батьком малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , цей факт визнаний відповідачкою і підтверджений висновком про біологічне батьківство, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивачем доведено належними і допустимими доказами ті обставини, на які він посилається, суд прийшов до висновку про доцільність задоволення позовних вимог.

На підставі ст. 3, 19, 125-128 СК України, керуючись ст. 2, 10, 11, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьком дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір`ю якого є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Внести зміни до актового запису № 1045 від 15 листопада 2022 року про народження дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складеного Сихівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), змінивши відомості: у графі «Прізвище, ім`я, по батькові» дитини з прізвища « ОСОБА_9 » на прізвище « ОСОБА_10 », з по батькові « ОСОБА_11 » на по батькові « ОСОБА_12 »; у графі «Батько» замість " ОСОБА_3 " записати «ОСОБА_1 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає: АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_2 .

Відповідач 1: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає: АДРЕСА_2 , РНКОПП НОМЕР_3 ;

Відповідач 2: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживає: АДРЕСА_2 , РНКОПП невідомий.

Відповідач 3: Сихівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), місцезнаходження: м.Львів, просп.Червоної Калини, 109, .

Рішення складено 18 лютого 2025 року.

Суддя О.Ю.Горбань