Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/8478/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.02.2025 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі головуючого-судді Трагнюк В.Р., секретар судового засідання Конар В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Продан Оксана Василівна, до Королівської селищної ради Берегівського району Закарпатської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом, третя особа: державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В.,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Продан Оксана Василівна, звернулася в суд із позовом до Королівської селищної ради Берегівського району Закарпатської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом, третя особа: державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В.

Позовні вимоги мотивує тим, що позивач є спадкоємцем по смерті свого чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Факт родинних відносин підтверджуєгься свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 09.08.1975 року.

Покійному ОСОБА_2 на праві приватної власності належали дві земельні ділянки з складу земель сільськогосподарського призначення на території Сасівської сільської ради загальною площею 3,20 га.

За прийняттям спадщини позивач звернулася до Виноградівської державної нотаріальної контори, однак у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно державний нотаріус ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй відмовила. Така ситуація обумовлена тим, що по смерті чоловіка віднайти оригінал державного акту на право приватної власності на землю або інших документів аналогічного характеру, які б посвідчували належність майнових прав спадкодавцю не вдалося.

За таких обставин через відсутність необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно позивач позбавлена можливості оформити прийняття спадщини у регламентованому порядку.

Сторони по справі в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Позивач та її представник судове засідання не з`явилися, представник позивача подала заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги просить задоволити .

Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги не заперечує.

Представник третьої особи в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Позивач (дружина спадкодавця) є спадкоємцем першої черги до майна померлого ОСОБА_2 (а.с.6-7)

Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю серії IV-3K №035975 від 15.11.2002 року, який вказує на належність двох земельних ділянок загальною площею 3,20 га (2,53 га та 0,67 га) з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Сасівської сільської ради матері спадкодавця - ОСОБА_4 (а.с.11).

Первісний власник спадкового майна ОСОБА_4 померла ще ІНФОРМАЦІЯ_2 та залишила заповіт на користь свого сина чоловіка позивача, який 28.01.2009 року за реєстровим №3 було посвідчено секретарем виконавчого комітету Сасівської сільської ради. Чоловік позивача спадщину по смерті своєї матері прийняв, однак свідоцтво про право на спадщину не отримав (а.с.8-11).

У той же час ч.3 ст 1296 ЦК України регламентовано, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Верховний Суд роз`яснив, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державну реєстрацію права (таку правову позицію відображено в постанові ВС від 14.08.2019 р. у справі №523/3522/16-ц).

Відповідно покійному ОСОБА_2 на праві приватної власності належали дві земельні ділянки з складу земель сільськогосподарського призначення на території Сасівської сільської ради загальною площею 3,20 га.

Позивач (спадкоємець за законом) прийняла спадщину, оскільки проживала разом з спадкодавцем на час смерті такого (ст.1268 ЦК України), (а.с.4 зв.с., 6).

За прийняттям спадщини позивач звернулася до Виноградівської державної нотаріальної контори, однак у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно державний нотаріус ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй відмовила (а.с. 22).

Відсутність правовстановлюючого документу на нерухоме майно у складі спадщини є перешкодою у оформленні спадщини у нотаріальному порядку.

Разом з тим судом досліджено копію спадкової справи №269/2020, яка заведена після смерті ОСОБА_2 (а.с.31)

При дослідженні судом встановлено, що ОСОБА_1 дійсно звернулася із заявою в нотаріальну контору для прийняття спадщини (а.с.32).

Спадкоємці ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 (діти спадкодавця) подали заяви про відмову від спадкового майна на користь матері ОСОБА_1 (а.с.33-35).

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За змістом ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до п. п. 4.15, 4.18 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року за № 295/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації, нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, Витяг з Реєстру прав власності з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до ст. 10-13 глави ІІІ Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31. 01.1966 року, затвердженої заступником міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, погодженої заступником голови Верховного суду Української РСР 15.01.1966 року (втратила чинність 19.01.1996 року), при відсутності правовстановлюючих документів право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради та висновком інвентарбюро.

Проаналізувавши встановлені обставини суд прийшов до висновку, що умови для отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом у нотаріальному порядку відсутні. Відтак, невизнане право позивача, набуте ним шляхом переходу права власності в порядку спадкування, підлягає судовому захисту у обраний ним спосіб, передбачений законом.

Таким чином, розглянувши цивільну справу у межах заявлених вимог, суд приймає рішення про задоволення заявлених вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 43, 49, 211, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рнокпп НОМЕР_2 , мешканкою АДРЕСА_1 , право власності на:

- земельну ділянку площею 2,53 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Сасівської сільської ради;

- земельну ділянку площею 0,67 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Сасівської сільської ради.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття до Закарпатського апеляційного суду.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду складено 19.02.2025 року.

ГоловуючийВ. Р. Трагнюк