Справа № 930/2316/24
Провадження №2-о/930/8/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2025 року м.Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області у складі:

головуючої судді Войницької Т.Є.

за участі секретаря судового засідання Вакар Г.І.

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Військова частина НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , Міністерство оборони України, про встановлення факту батьківства,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулась до суду із даною заявою, у якій просить суд встановити факт батьківства зниклого безвісти 04.06.2024 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по відношенню до доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заява обґрунтована тим, що з 2018 року ОСОБА_1 перебувала у цивільному шлюбі з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до того часу, як він зник безвісти 04.06.2024 року.

Від цих відносин у них є спільна дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Записи про батька дітей у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 cm. 135 СК України.

07.02.2023 року ОСОБА_5 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб, а вже 03.11.2023 рішенням Немирівського районного суду їхній шлюб було розірвано, заявниця повернула своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_6 ».

Заявниця зазначає, що після того як вони розлучилися все одно проживали разом, як чоловік та дружина вели спільне господарство та виховували дітей. Із самого дня народження спільної дитини та по день зникнення безвісти ОСОБА_3 за особливих обставин, вони проживали разом однією сім`єю, вели спільне господарство, разом виховували дітей, утримували їх та він виконував усі обов`язки батька дитини передбачені сімейним законодавством. За час їхнього спільного життя з цивільним чоловіком вони не встигли подати заяву про визнання його батьком дитини. Попередньо заявниця зверталася до відділу РАЦС з метою встановити факт батьківства, однак отримала рекомендацію звернутися в суд.

Встановлення факту батьківства заявниці потрібно для отримання пільг для дитини, в якої батько зник безвісти та подальших виплат.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала заяву із наведених у ній підстав та просила її задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення заяви. Зазначила, що її син ОСОБА_3 проживав з ОСОБА_1 та у них народилася дитина ОСОБА_4 , яку він вважав своєю донькою.

Представник заінтересованої особи військової частини НОМЕР_1 у судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. 21.01.2025 від представника надійшли пояснення, згідно яких вважає, що заява про встановлення батьківства є необґрунтованою та не підлягає задоволенню. Зазначив, що визнання батьківства можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для визнання батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази,що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визначення батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи. Однак станом на сьогодні, відсутня можливість проведення судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи, оскільки ОСОБА_3 вважається зниклим безвісти. Також, в матеріалах справи відсутні будь-які докази (інформація), яка б свідчила про те, що ОСОБА_3 за час до зникнення безвісти вживав дії та заходи з метою встановлення та підтвердження свого батьківства відносно ОСОБА_4 .

Представник заінтересована особа Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. 29.01.2024 надіслав до суду пояснення. В яких зазначив, що рішення суду щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги. Вважає, що згідно європейської та національної практики на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини. Просив суд врахувати зміст зазначених письмових пояснень при ухваленні рішення.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснила, що заявниця її сусідка. Вони дружили сім`ями. ОСОБА_8 її кум, хрестив її дитину. Він проживав з ОСОБА_1 . У них є спільна дитина ОСОБА_9 . ОСОБА_10 працював на пилорамі, а ОСОБА_11 була в декреті. Тримали спільно господарство.

Суд, заслухавши заявника, заінтересовану особу ОСОБА_2 , допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Згідно з п. 5 ч. 2ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно ч.2ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти,від яких залежить виникнення,зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У відповідності до п. 7 вказаної вище Постанови, суд вправі розглядати справи про встановлення факту, що має юридичне значення, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Згідно з вимогами ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 03.11.2023 року у справі № 930/2351/23 шлюб між ОСОБА_12 та ОСОБА_3 розірвано.

Батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказано ОСОБА_13 та ОСОБА_1 , відомості про батька зазначено відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 08.12.2022 року.

Зі змісту сповіщення ІНФОРМАЦІЯ_3 від 10.06.2024 встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 04.06.2024 року рахується як безвісти зниклий в адміністративних межах смт.Білогорівка Лисичанської міської громади Сєвєродонецького району Луганської області.

Згідно витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин №7 від 04.07.2024 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зник на території бойових дій ( під час воєнних дій).

Встановлення факту батьківства необхідно заявнику для отримання пільг для дитини, в якої батько зник безвісти та подальших виплат.

Визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, врегульовано статтями 125, 126 та 128 СК України.

Так, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду, згідно до частини 2 статті 125 СК України.

За змістом статті 126 СК України заява жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, може бути подана до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст.126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.128 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

Статтею 130 СК України, визначено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій ст.128 цього Кодексу матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, як досягла повноліття.

Згідно з п.7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3- у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст.135 СК. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Справи про визнання батьківства щодо дитини суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства.

Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що СК України не визначає будь-яких особливостей предмету доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2018 року у справі №760/3977/15-ц (провадження № 61-2081зпв18) зазначено, що висновок судово-генетичної експертизи не є єдиним доказом походження дитини від певної особи, такий факт може бути доведено й іншими доказами.

Такого ж висновку Верховний Суд дійшов в постанові у справі №569/13821/18 від 18.02.2021 року.

У частинах першій-третій статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Також, суд вважає надані фотографії, які вказують на те, що зниклий безвісти ОСОБА_3 , заявниця ОСОБА_1 разом із дітьми проводили спільно час, святкували дні народження, що також підтвердила у судовому засіданні і допитий судом свідок ОСОБА_7 та заінтересована особа ОСОБА_2 , є належними та допустимими доказами у справі.

Зібраними в ході судового розгляду доказами, на думку суду, вимога заявника про встановлення факту батьківства найшли своє підтвердження та підлягає задоволенню.

Враховуючи вказане, суд дійшов до висновку, що слід встановити факт батьківства ОСОБА_3 , який 04.06.2024 року зник безвісти, відносно дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст.ст.13, 19, 81, 263-265, 266, 315, 316 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити.

Встановити факт батьківства зниклого безвісти 04.06.2024 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по відношенню до доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 03.02.2025 року.

Суддя Т. Є. Войницька