КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Справа № 947/6441/25
Провадження № 2/947/1882/25
УХВАЛА

21.02.2025 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Калініченко Л.В., оглянувши матеріали справи за позовною заявою Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за теплову енергію,

В С Т А Н О В И В :

17.02.2025 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за теплову енергію.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу за вказаним позовом розподілено судді Калініченко Л.В.

Оглянувши позовну заяву, суддя дійшла до висновку про залишення заяви без руху, з наступних підстав.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Частиною 4 статті 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 8.07.2011 р., за подання юридичною особою позовної заяви майнового характеру стягується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2025 році з 01 січня встановлений у розмірі 3028 гривні.

Отже, судовий збір за подання до суду юридичною особою позовної заяви майнового характеру становить у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 3028,00 грн. та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Приймаючи викладене, оскільки позивачем у позовній заяві визначено ціну позову в сумі 91579,89 грн., за пред`явленим позовом підлягає сплаті судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Разом з позовом, представником КП «Теплопостачання міста Одеси» - Люшенко Тетяною надано до суду заяву про відстрочення від сплати судового збору в розмірі 3028 гривень.

В обґрунтування вимог, заявник зазначає, що КП «Теплопостачання міста Одеси» є соціально значимим теплопостачальним підприємством, яке надає послуги теплопостачання та гарячого водопостачання 95 % споживачів міста. За останні 5 років господарська діяльність підприємства є збитковою.

Внаслідок дії Постанови Кабінету Міністра України від 18.07.2014 р. № 217 «Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу» після розподілу коштів у розпорядженні підприємства залишається близько 13% оборотних коштів, яких не вистачає навіть на сплату заробітної плати та обов`язкових платежів у бюджет.

Станом на 01.06.2024 р. відносно КП «Теплопостачання міста Одеси» відкриті виконавчі провадження про стягнення заборгованості на користь енергопостачальних підприємств, на рахунки накладено арешт, що підтверджується роздруківкою інформаційного запиту про виконавче провадження.

Зокрема, арешт на рахунки накладений за зведеним виконавчим провадженням № 49692669, в межах якого здійснюється стягнення на користь ПАТ «Одесаобленерго», ПАТ «Одеська ТЕЦ», ПАТ «НАК Нафтогаз України». Загалом сума стягнення складає приблизно 800 000 000, 00 грн., виконавче провадження № 48495608.

Крім того, з боку споживачів теплової енергії перед КП «Теплопостачання міста Одеси» існує значна заборгованість. Враховуючи підвищення тарифів на теплову енергію, теплопостачальна організація, при вимушеному зверненні до суду за стягненням заборгованості за отриману теплову енергію, не провадить нарахування штрафних санкцій для категорії споживачів «Населення». Однак, це не звільняє скаржника від зобов`язань перед контрагентами та не перешкоджає їм, у свою чергу, нараховувати штрафні санкції КП «Теплопостачання міста Одеси».

Викладені обставини не дають можливості підприємству своєчасно перерахувати судовий збір з арештованих рахунків.

КП «Теплопостачання міста Одеси» оскаржуються, в тому числі у судовому порядку, постанови державного виконавця про арешт рахунків. До того ж в умовах дії одноставкових тарифів на теплову енергію грошові кошти від споживачів надходять переважно під час опалювального сезону.

Крім того, в справі № 815/7182/13-а від 10.03.2018 р. (Апеляційна скарга Одеського управління Офісу великих податків ДФС на рішення одеського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2018 р. за позовом Комунального підприємства "Теплопостачання міста Одеси" до Одеського управління Офісу великих платників податків ДФС) Одеському управлінню Офісу великих податків ДФС було надано відстрочку на сплату судового збору до ухвалення судового рішення. По справі № 22-ц/785/6650/18 від 31.07.2018 р. (Апеляційна скарга КП «Теплопостачання міста Одеси» на рішення Київського районного суду м. Одеси) комунальному підприємству «Теплопостачання м. Одеси» було надано відстрочку у сплаті судового збору до ухвалення рішення по справі.

Відповідно до частини 3 статті 8 Закону України «Про судовий збір», суд враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умов, якщо предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

У відповідності до ч. 1ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж ухвалення судового наказу по справі.

За змістом положень ст. 8 Закону питання про відстрочення судом сплати судового збору з підстав майнового стану вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належним і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Велика Палата Верховного суду при розгляді справи №0940/2276/18 від 14.01.2021 зробила висновок, що з аналізу ж статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Особа, яка заявляє клопотання (заяву) про звільнення/ розстрочку, відстрочку від сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Водночас, ст. 129 Конституції України, як однією із засад судочинства, визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Крім того, загальний принцип рівності усіх перед законом визначено нормами ст. 24 Конституції України, 6 ЦПК України.

У контексті особи, які звертаються до суду, за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів, зобов`язані дотримуватись процесуальної форми подання позову. При здійсненні судочинства, суд повинен забезпечити процесуальну рівність сторін, не допускати процесуальних переваг однієї сторони перед іншою.

Крім того, Європейський суд з прав людини наголошує, що він ніколи не виключав можливості того, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Однак, положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року не означає й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах, а відтак, вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» заява № 28249/95 від 19.06.2001).

Позивачем додана інформація про завершення виконавчого провадження, в якій КП «Теплопостачання міста Одеси» є боржником. Інші відомості не зазначені та не надані відомості, які свідчать про відсутність у КП «Теплопостачання міста Одеси» коштів на сплату судового збору, а тому посилання позивача на ст. 8 Закону України «Про судовий збір», як за підставу звільнення від сплати судового збору є помилковими.

В цілому заява позивача не містить достатніх обґрунтувань про неможливість сплати судового збору і таке не підтверджено належними доказами. Такими доказами, наприклад, можуть бути довідки про доходи (у тому числі, фіскальних органів), про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка фіскального органу про перелік розрахункових та інших рахунків, тощо.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів,можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (пункт 44 рішення Європейського суду з прав людини від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»; пункти 63, 64 рішення Європейського суду з прав людини від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland»).

Наведені позивачем доводи не дають достатніх підстав для звільнення позивача від сплати судового збору за пред`явленим позовом, що відповідає статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

За таких обставин, суддя позбавлений можливості перевірити майновий стан позивача та вирішити питання щодо відстрочення сплати судового збору і тому в задоволенні клопотання позивача щодо відстрочення сплати судового збору слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, судом встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам статті 175, 177 ЦПК України, у зв`язку з чим позивачеві за необхідно виправити недоліки поданої заяви, а саме:

- надати до позову належний документ на підтвердження сплати судового збору за пред`явленим позовом майнового характеру, який підлягає сплаті у розмірі 3028,00 грн.;

- суд роз`яснює, що судовий збір, який повинен бути сплачений за реквізитами Київського районного суду міста Одеси, а саме: Отримувач коштів - ГУК в Од.обл./Київський р-н/22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37607526; Банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.); Рахунок отримувача - UA0015756; Код класифікації доходів бюджету: 22030101; Призначення платежу; *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________(ПІБ чи назва установи, організації позивача), Київський районний суд м. Одеси(назва суду, де розглядається справа).

Одночасно суд зазначає, що ст. 129 Конституції України гарантовано, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений законом.

Процесуальні дії судді чітко врегульовані нормами ЦПК, які повинні правильно розумітися сторонами і застосовуватися, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду.

Отже, процесуальні вимоги визначені Законом є рівними для усіх учасників судового процесу, а відтак зазначене не свідчить про занадто формальне ставлення до передбачених законом вимог та в жодному разі не робить суд недоступним для заявника, оскільки в контексті п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню.

Частинами 1, 2 статті 185 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 77 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху також у разі, якщо позовну заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави, визначеної абзацом другим частини першої цієї статті, суд у такій ухвалі зазначає про обов`язок такої особи зареєструвати електронний кабінет відповідно до статті 14 цього Кодексу.

Оскільки встановлено не відповідність позовної заяви вимогам ст. 175, 177 ЦПК України, суддя вважає, що позовна заява Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за теплову енергію, підлягає залишенню без руху та слід надати позивачеві строк для усунення вищевказаних недоліків поданої заяви, терміном в п`ять днів з дня отримання копії ухвали, та роз`яснити, що в іншому випадку позовна заява буде вважатися неподаною і повернута.

Керуючись ст. ст. 14, 43, 175, 177, 185 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви представника Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» - Люшенко Тетяни про відстрочення від сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за теплову енергію залишити без руху.

Надати позивачеві строк для усунення недоліків поданої заяви п`ять днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити позивачеві, що у разі виконання недоліків поданої заяви відповідно до ухвали суду у встановлений строк, позовна заява буде вважається поданою в день первісного її подання до суду. У разі не усунення недоліків поданої заяви у строк, встановлений судом, позовна заява буде залишена без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Калініченко Л. В.