Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
провадження №2/279/28/25
Справа № 279/1195/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 року м.Коростень Житомирської області

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді Волкової Н.Я., з секретарем Гонцовською Л.В., за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_4 , представника третьої особи Швеця М.С., розглянувши за правилами загального позовного провадження цивільну справу №279/1195/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Коростенської міської ради про позбавлення батьківських прав, призначення піклувальника, стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду в інтересах неповнолітніх ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про позбавлення батьківських прав відносно дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , призначення її піклувальником дітей, стягнення аліментів на їх утримання.

Зазначила, що відповідачі є батьками вказаних дітей. Батько один-два рази на місяць забирає дітей на вихідні до себе, має заборгованість по аліментах, яка складає 121645, 45 грн. Батьки онуків розлучені. Спеціалістами Служби у справах дітей виконавчого комітету Коростенської міської ради від 01.12.2023 складено акт обстеження умов проживання ОСОБА_1 . Відповідно до акту умови проживання задовільні, квартира з усіма зручностями, кімната облаштована необхідними меблями, окремі місця для сну, сезонні речі, взуття, засоби гігієни, шкільне приладдя. У ході обстеження встановлено, що ОСОБА_6 , 2010 року народження, та ОСОБА_7 , 2011 року народження, проживають з бабусею та її цивільним чоловіком. З їх слів мати дітей їх вихованням вона не займається, лише періодично бачиться з дітьми. Зі слів бабусі, мати вживає наркотичні речовини. Відповідно до Витягу з рішення виконавчого комітету Коростенської міської ради від 07.02.2024 р. №65 було затверджено висновок органу опіки та піклування Коростенської міської ради з питань доцільності позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_5 , ОСОБА_3 відносно малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батьки дітей, ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , не піклуються про фізичний та духовний розвиток дітей, підготовку до самостійного життя, не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу. Батьки ухиляються від виховання дітей, свідомо нехтують своїми обов`язками. ОСОБА_8 часто залишає дітей, зникає в невідомому напрямку, витрачає кошти дітей не за призначенням. Вона притягувалася до адміністративної відповідальності за неналежне виховання дітей. ОСОБА_3 має заборгованість по аліментам. Тому орган опіки та піклування Коростенської міської ради вважає за доцільне ОСОБА_5 та ОСОБА_3 позбавити батьківських прав відносно їх малолітніх дітей. Діти навчаються в Коростенському міському ліцеї №4. Згідно інформації Коростенського міського ліцею №4 від 19.12.2023 №159, відвідують навчання, не пропускають уроків без поважних причин, протягом багатьох років навчанням дітей їх батьки не цікавляться, класні керівники жодного разу не бачили ні батька, ні матері у школі. У навчанні і вихованні ОСОБА_9 та ОСОБА_10 активну участь бере безпосередньо лише бабуся ОСОБА_1 , забезпечуючи їх всім необхідним. Бабуся систематично відвідує батьківські збори та цікавиться навчальними досягненнями онуків, підтримує зв`язок з класними керівниками. ОСОБА_5 та ОСОБА_3 не приділяють дітям належної уваги, не приймають участі у вихованні дітей, не піклуються про їх фізичний, духовний та моральний розвиток, не забезпечують здобуття дітьми освіти, не надають коштів на їх утримання та оздоровлення, ставляться до своїх батьківських обов`язків безвідповідально, тобто свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків. Позивач разом з цивільним чоловіком ОСОБА_11 повністю займаються вихованням, утриманням своїх онуків

Наразі ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є малолітніми. Зважаючи на це, ОСОБА_1 звертається до суду з вимогою про призначення її піклувальником над малолітніми онуками. Таким чином, з метою захисту прав та інтересів своїх онуків ОСОБА_1 звертається до суду з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 та ОСОБА_3 відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і призначення її - ОСОБА_1 піклувальником над своїми онуками.

Відповідач ОСОБА_3 подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги не визнає, бажає спілкуватися з дітьми, брати участь у їх вихованні, займається матеріальним забезпеченням дітей, забирає до себе на вихідні. При розірванні шлюбу батьками було визначено місце проживання дітей разом з матір`ю, яка на той час проживала і залишається зареєстрованою на даний час за адресою, за якою також проживає бабуся дітей (позивачка у справі) . За таких обставин той факт, що на час розгляду справи діти проживають окремо від батька за адресою, де проживає мати дітей і бабуся, не свідчить безумовно про те, що батько дітей не бажає брати участь у їх утриманні і вихованні, тобто свідомо умисно нехтує батьківськими обов`язками. ОСОБА_3 систематично сплачує аліменти, з серпня 2021 року кожного місяця сплачував по 50 відсотків від свого доходу. Протягом 2023 року крім поточної сплати аліментів, заборгованість зменшена на 16998 грн., тому твердження позивача , про свідоме ухилення від утримання дітей є надуманими і нічим не доведеними.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Пояснила, що після розлучення відповідачів діти залишились з матір`ю, вона надала їй квартиру, однак та дітьми не займалась, залишала їх, кошти витрачала на власні потреби, у даний час вживає заборонені речовини. Батько участь у житті дітей приймає періодично, аліменти сплачував лише з пенсії, одяг, продукти не купує, бачиться з дітьми 1-2 рази на місяць. Нічого не придбали до школи. Дітей утримує лише вона, однак має невелику пенсію. Забрати дітей до себе їх батькові не пропонувала, їх спільне утримання не обговорювалось.

Представник позивача пояснив, що з часу розлучення відповідачі не займаються вихованням та утриманням дітей, їх виховує, забезпечує та утримує позивач. Батько періодично забирає дітей до себе, але має заборгованість зі сплати аліментів. Мати не працює, дітьми не опікується, аліменти витрачає на власні потреби.

Відповідач ОСОБА_5 позовні вимоги визнала, зазначила про те, що батьківські обов`язки щодо дітей не виконує з їх народження, дітьми опікується її мати.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав, пояснив, що з дітьми спілкується, сплачує аліменти на їх утримання, придбаває одяг. Позивач про потреби дітей його не повідомляє. Після розлучення з матір`ю дітей він звертався до органу опіки, щоб забрати дітей до себе, однак його переконали, що з дітьми усе гаразд. Оскільки діти проживають з матір`ю, то він спілкувався з дітьми періодично. Про нецільове використання аліментів бабуся його не повідомляла. З колишньою дружиною не спілкується. З класними керівниками дітей не спілкується, батьківські збори не відвідує, однак про дітей розпитує знайомих вчителів.

Представник відповідача пояснив, що борг зі сплати аліментів виник через несвоєчасне подання виконавчого листа на виконання, заборгованість зменшує, аліменти сплачує своєчасно, крім цього дає кишенькові дітям. Висновок органу опіки зроблено за відсутності підстав та аргументування фактичних обставин.

Представник органу опіки та піклування Швець М.С. позовні вимоги підтримав, дав пояснення про те, що вихованням дітей займається бабуся, забезпечує їх, утримує. Мати дітьми не цікавиться, з дітьми не проживає. Відповідач ОСОБА_3 подавав заяву про здійснення контролю за використанням аліментів.

Допитані в судовому засіданні свідки відповідача ОСОБА_3 . ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 свідчили про те, що діти постійно спілкуються з батьком, гостюють у нього та бабусі, залишаються ночувати, гарно спілкуються з його дружиною.

Свідок ОСОБА_15 (бабуся дітей по лінії батька) дала показання про те, що діти з батьком не проживають, бо батьки розлучені, діти залишились з матір`ю. Діти приходять до них, коли бажають, можуть залишатись на декілька днів, придбавали дітям одяг, телефони, ролики, син сплачує аліменти. Вона спілкується з матір`ю та бабусею дітей, умови проживання дітей гарні, живуть у бабусі, бо за рішенням суду залишились з матір`ю, але вона з ними не проживає. Син з новою дружиною ходили до опіки щодо дітей, позивач просила її, щоб син відмовився від дітей, однак він не згоден.

У судовому засіданні були опитані неповнолітні діти ОСОБА_16 та ОСОБА_10 , які пояснили, що з батьком вони спілкуються нормально, батько забирає їх до себе на вихідні, ночують у нього, дає кишенькові гроші. Вони проживають у бабусі. Коли приходить мама, то лише питає, як у них справи.

Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши письмові матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне :

Судом встановлено, що відповідачі є батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які з ними не проживають, діти проживають та знаходяться на утриманні бабусі - позивача. Шлюб між відповідачами розірвано, місцем проживання дітей було визначено місце проживання матері, згідно судового рішення батько сплачує аліменти на їх утримання на користь матері.

Позивач добровільно взяла на себе обов`язки з утримання та виховання дітей відповідачів, які проживають в її родині, перебувають на її утриманні.

Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Стаття 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини), ратифікованої Україною згідно з постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до частини першої, другої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до ст.165 СК з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення наведених положень статті 164 СК України свідчить, що ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

При вирішенні судом питання щодо позбавлення батьківських прав визначальним є ставлення батька (матері) до дитини, бажання спілкуватися і брати участь у її вихованні.

Суд, дослідивши подані докази та проаналізувавши їх у сукупності та взаємозв`язку, дійшов переконання, що відповідач ОСОБА_5 (мати дітей) ухилилась від виконання батьківських обов`язків, протягом тривалого часу вихованням та утриманням дітей не займається, їх життям, здоров`ям, навчанням не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, отримувані від співвідповідача аліменти витрачає на власні потреби.

Відповідач ОСОБА_3 (батько дітей) з дітьми не проживає, оскільки судовим рішенням місце проживання дітей було визначено з матір`ю, однак приймає та бажає приймати участь у їх житті та вихованні, про що свідчать факти побачень з дітьми, спілкування з ними, придбання для них одягу, сплата аліментів на їх утримання.

Орган опіки та піклування зробив висновок про доцільність позбавлення обох відповідачів батьківських прав відносно дітей, однак вказаний висновок ґрунтується на матеріалах, які свідчать про ухилення від виконання батьківських обов`язків лише матері дітей.

Судом не встановлено жодних обставин, які б свідчили про те, що батько не бажає брати участь в утриманні, забезпеченні та вихованні дітей, свідомо самоусунувся від виконання своїх обов`язків з виховання та забезпечення дітей. Непроживання дітей з батьком пов`язано з тим, що місцем проживання дітей визначено місце проживання їх матері, позивач не ініціювала питання проживання дітей з батьком.

Враховуючи ті обставини, що відповідач ОСОБА_5 не приймає участь у житті дітей, своєю поведінкою та способом життя негативно впливає на їх психічний та емоційний стан, безвідповідально ставиться до потреб дітей, враховуючи безпосередні інтереси дитини, однак не встановлено, що такі обставини мають місце у поведінці відповідача ОСОБА_3 , суд дійшов висновку про те, що лише відповідач ОСОБА_5 ухилилась від виконання своїх батьківських обов`язків, інтересу до їх збереження не проявляє, тому є підстави для позбавлення її батьківських прав. Таких підстав щодо ОСОБА_3 судом не встановлено, тому вимога про позбавлення його батьківських прав задоволенню не підлягає.

У той же час, відповідачі несуть обов`язок по утриманню дітей, тому позовні вимоги про стягнення з них аліментів підлягають задоволенню.

Оскільки судом встановлено підстави для позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав, що є підставою для припинення стягнення з ОСОБА_3 аліментів на її користь, то в подальшому аліменти з нього мають стягуватись на користь позивача , як особи, яка здійснює утримання та матеріальне забезпечення дітей.

Враховуючи той факт, що фактично неповнолітні діти проживають в родині позивача, батьком дітей вимога про визначення їх місця проживання з ним не висувається, позивач фактично здійснює над дітьми опіку та піклування, існують підстави відповідно до положень ст.60 ч.3,4 ЦП України для встановлення над неповнолітньою ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , піклування та над малолітнім ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , опіки з боку позивача.

Враховуючи вище зазначені обставини, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.263-265 ЦПК України, ст.164,180 СК України, 60 ЦК України,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянку України, РНОКПП НОМЕР_1 , батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У задоволенні позовної вимоги про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно неповнолітньої ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відмовити.

Встановити над неповнолітньою ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , піклування та призначити її піклувальником ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Встановити над малолітнім ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , опіку та призначити його опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Щомісячно стягувати з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянки України, уродженки м.Коростень Житомирської області, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , на утримання ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 (однієї третьої) частини заробітку (доходу), але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 21.02.2024 року до досягнення дітьми повноліття.

Щомісячно стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, уродженця м.Коростень Житомирської області, РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , на утримання ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 (однієї третьої) частини заробітку (доходу), але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дати набрання рішенням законної сили до досягнення дітьми повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах місячного платежу.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня складання повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано .

Сторони та учасники:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , представник позивача адвокат Бугайов Микола Вікторович.

Відповідачі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , представник відповідача адвокат Потопальський Микола Володимирович.

Третя особа орган опіки та піклування Коростенської міської ради , м.Коростень, вул.Грушевського, 22, , представник Швець Максим Сергійович.

Суддя Волкова Н.Я.