Справа № 477/333/25
Провадження № 2-з/477/3/25
У Х В А Л А

про забезпечення позову

20 лютого 2025 року м. Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Полішко В.В., розглянувши заяву заступника керівника Миколаївської окружної прокуратури Савицької Марії Валеріївни про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

19 лютого 2025 року від позивача заступника керівника Миколаївської окружної прокуратури звернулася до суду з позовом, в якому просить конфіскувати у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області земельну ділянку ОСОБА_1 площею 11,0589 га з кадастровим номером :04:000:0090, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах Шевченківської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області (колишня Полігонівська сільська рада Жовтневого району Миколаївської області). Стягнути з відповідача на користь Миколаївської обласної прокуратури судовий збір.

Цього ж дня заступник керівника Миколаївської окружної прокуратури звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи щодо забезпечення позову шляхом заборони органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0090, площею 11,0589 га, розташованої в межах Воскресенської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області Шевченківської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області (колишня Полігонівська сільська рада Жовтневого району Миколаївської області); заборони ОСОБА_1 вчиняти із земельною ділянкою площею 11,0589 га, кадастровий номер :04:000:0090, розташованої в межах Шевченківської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області (колишня Полігонівська сільська рада Жовтневого району Миколаївської області) дії, спрямовані на зміну її цільового призначення, її поділу, об`єднання з іншими ділянками; укладати договори; вчиняти інші правочини щодо неї.

Свою заяву мотивує тим, що відповідач ОСОБА_1 , будучи іноземним громадянином, упродовж року після набуття права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення (з 15 березня 2018 року до сьогодні) не відчужив її, що є підставою для її конфіскації у власність держави. Вказала, що на сьогодні ОСОБА_1 без перешкод використовує спірну земельну ділянку на території України, передавши її в оренду товариству, та отримує від неї дохід на території України.

Суд, вважає можливим здійснити розгляд заяви про забезпечення позову без виклику сторін.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, судом встановлено наступне.

Відповідно до частини 1 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 статті 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частина 1 статті 150 ЦПК України передбачає такі види забезпечення позову, зокрема, накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Згідно з часиною 2 статті 150 ЦПК України, суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Як вбачається з роз`яснень, викладених у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 2 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність, та брати до уваги не тільки інтереси позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Також, відповідно до пункту 20 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову, зокрема, і заборонити вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном).

Отже, заходи забезпечення позову застосовуються судом як гарантія реального виконання рішення суду. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливість виконання рішення.

На підставі викладеного, враховуючи доведеність обґрунтованості доводів заступника прокурора стосовно того, що у випадку незастосування заходів забезпечення позову існує вірогідність відчуження спірної земельної ділянки, суд дійшов висновку, що є підстави припускати, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, а тому існують підстави для забезпечення позову в обраний прокурором спосіб, оскільки такий вид забезпечення позову суд вважає обґрунтованим і достатнім, виходячи з обставин справи.

Станом на час розгляд судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

Керуючись статтями 149, 150, 151, 153, 154, 258, 260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву заступника керівника Миколаївської окружної прокуратури Савицької Марії Валеріївни про забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову по цивільній справі № 477/333/25, а саме:

заборонити ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , суб`єктам державної реєстрації прав вчиняти будь-які дії по відчуженню, у тому числі шляхом укладання договору купівлі-продажу, дарування, міни, іпотеки, передачі в оренду, переоформлення та державної реєстрації, реєстраційних дій пов`язаних із реєстрацією та перереєстрацією речових прав на нерухоме майно, заборонити внесення будь-яких змін до Державного реєстру речових прав на рухоме майно (з відкриттям розділу), вчинення відчуження у примусовому порядку (в порядку виконавчого провадження, виконавчих написів та інших дій) щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0090, площею 11,0589 га, розташованої в межах Шевченківської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області (колишня Полігонівська сільська рада Жовтневого району Миколаївської області);

Заборонити ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , вчиняти із земельною ділянкою площею 11,0589 га, кадастровий номер :04:000:0090, яка розташована в межах Воскресенської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області Шевченківської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області (колишня Полігонівська сільська рада Жовтневого району Миколаївської області) дії, спрямовані на зміну її цільового призначення, її поділу, об`єднання з іншими ділянками; укладати договори; вчиняти інші правочини щодо неї

Копії ухвали направити заявнику для відома.

Копію ухвали направити уповноваженим органам для виконання.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Відповідно до ст.ст.354-355 ЦПК України ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 15 днів з дня одержання заявником її копії.

Водночас, відповідно до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. Тобто, через Жовтневий районний суд Миколаївської області.

Суддя В.В.Полішко