ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 684/170/24

Провадження № 22-ц/820/521/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,

з участю представника апелянта,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Агропродукт» на ухвалу Старосинявського районного суду Хмельницької області в складі судді Галиш І.Б. від 17 грудня 2024 року в частині відмови в розподілі судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Агропродукт», ПрАТ «Райз-Максимко», третя особа Старосинявська селищна рада про скасування державної реєстрації додаткових угод до договорів оренди землі.

Заслухавши доповідача, пояснення учасника справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ТОВ «Поділля Агропродукт», ПрАТ «Райз-Максимко», третя особа Старосинявська селищна рада про скасування державної реєстрації додаткових угод до договорів оренди землі.

До початку розгляду справи по суті представник позивача подав заяву про залишення без розгляду позовної заяви на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Представник відповідача подав заяву про стягнення з позивача 10500 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 7572,80 грн. витрат за проведення почеркознавчої експертизи. Вказував, що в період з 15.05.2024 року по 17.12.2024 року представник відповідача Кришталь О.О. надав послуги щодо вивчення, аналізу первинних документів, процесуальних документів позивача, складання процесуальних документів, участі в судовому засіданні. Також відповідачем понесені витрати на оплату експертизи, платіжна інструкція №175387421 від 30.10.2024 року на суму 7572,80 грн.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17.12.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Агропродукт», ПрАТ «Райз-Максимко», третя особа Старосинявська селищна рада про скасування державної реєстрації додаткових угод до договорів оренди землі залишено без розгляду.

У задоволенні заяви представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Агропродукт» про стягнення з позивача ОСОБА_1 судових витрат, пов`язаних з розглядом справи відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Поділля Агропродукт» просить скасувати ухвалу суду в частині відмови в розподілі судових витрат у справі як незаконну та задовольнити його заяву. Підставою позову позивач зазначав те, що його підпис у договорі оренди, додаткових угодах до договору оренди йому не належить, він додаткові угоди з ТОВ «Поділля Агропродукт» не укладав, тому просив скасувати державну реєстрацію додаткових угод до договорів оренди землі. ТОВ «Поділля Агропродукт» сплачено 7572,80 грн. судових витрат на проведення почеркознавчої експертизи, яка доручена експертам Хмельницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Проведеною експертизою від 26.11.2024 року встановлено, що підписи від імені ОСОБА_1 у вказаних додаткових угодах та актах у графі «орендодавець» виконані ОСОБА_1 , тобто, спростовано твердження, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача. Вважає, що дії позивача звернення з позовом є недобросовісними, оскільки позивач умисно ввів в оману суд щодо непідписання ним додаткових угод, отже, спір виник внаслідок неправомірних дій позивача. Суд першої інстанції не врахував поведінку позивача, а також вчинення відповідачем дій з метою захисту своїх прав, та понесення у зв`язку з цим судових витрат.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини, що мають значення для справи, допустив порушення норм процесуального права, у зв`язку з чим ухвалу суду слід скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Відмовляючи в розподілі понесених відповідачем судових витрат, суд першої інстанції виходив з відсутності процесуальних підстав для стягнення цих судових витрат з позивача, визначених ч. 5 ст. 142 ЦПК України.

Проте апеляційний суд не погоджується з цим висновком суду першої інстанції, зважаючи на таке.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч.1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Загальне правило щодо компенсації судових витрат у разі залишення позову без розгляду передбачено ч. 5 ст. 142 ЦПК України - у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

У випадку, встановленому ч. 5 ст. 142 ЦПК України, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення позову без розгляду, за умови дотримання відповідною стороною вимог ч. 9 ст. 141 цього Кодексу (ч. 6 ст.142 ЦПК України).

Згідно з частиною 9 статті 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

ЦПК України не містить правових норм, які б встановлювали критерії визначення необґрунтованості дій позивача.

Водночас виходячи з системного тлумачення норм ч.ч. 5, 6 ст. 142, ч. 9 ст. 141 ЦПК України, необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних із розглядом справи, відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які доводять зловживання процесуальними правами.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що підпис від імені орендодавця у додаткових угодах до договору оренди виконано не ним, він додаткові угоди з ТОВ «Поділля Агропродукт» не укладав, тому з цих підстав просив скасувати державну реєстрацію додаткових угод до договорів оренди землі. Ухвалою Старосинявського районного суду від 19 червня 2024 року за клопотанням сторін призначено судову почеркознавчу експертизу, оплату за проведення експертизи покладено на позивача ОСОБА_1 та відповідача ТОВ «Поділля Агропродукт» в рівних частках.

Після отримання судом висновку судово-почеркознавчої експертизи №750/24-26 від 26.11.2024 року, за яким підпис від імені ОСОБА_1 в оспорюваних додаткових угодах №№ 238, 239 від 01.01.2018 року до договорів оренди землі та відповідних актів прийому-передачі об`єкта оренди (земельної ділянки) у графі «орендодавець» виконані ОСОБА_1 , 06.12.2024 року представник позивача подав заяву про залишення позову без розгляду.

Так, доступ до суду є правом особи, гарантованим, зокрема, частиною першою статті 4 ЦПК України, частиною першою статті 55 Конституції України, пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Разом з тим, за змістом ч.1 ст. 4 ЦПК України, ст. 15 ЦК України лише в разі порушення, невизнання або оспорювання прав, свобод чи законних інтересів особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за відповідним захистом.

Позивач як сторона спірних додаткових угод мав очевидну обізнаність про підписання ним вказаних угод та актів прийому-передачі земельних ділянок. А відтак це свідчить, що позивач вийшов за межі змісту свого права та вчинив необґрунтовані та недобросовісні дії щодо подачі позову до відповідача про скасування реєстрації спірних угод з підстав їх непідписання ним.

Цими необґрунтованими діями позивач порушив охоронюваний законодавством баланс між сторонами спору, який має на меті збереження майнових прав та інтересів сторони, яка потерпає від фінансових збитків.

Так, позивач, звернувшись з цим позовом до відповідача, зумовив відповідачу ТОВ «Поділля Агропродукт» необхідність захищатися проти позову, що потягло понесення відповідачем судових витрат, пов`язаних з отриманням правничої допомоги та проведенням судової почеркознавчої експертизи.

Такий висновок цілком узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеної у постанові від 29.03.2023 року у справі №712/15541/18.

Суд першої інстанції ці обставини не врахував, вказавши лише про право позивача на залишення позову без розгляду і відсутність підстав для визнання цієї процесуальної дії необґрунтованою.

Суд помилково зробив висновок, що відповідач не має права на компенсацію йому понесених витрат у зв`язку з залишенням позову без розгляду, поклавши тягар доказування необґрунтованості дій позивача на відповідача, і не дослідивши фактичні обставини справи та умови, за яких позивач просив залишити позов без розгляду.

Суд першої інстанції не врахував правові висновки викладені, зокрема, в постановах Верховного Суду від 21.12.2020 року у справі №484/146/16-ц, від 11.03.2021 року у справі №558/9/18, від 31.08.2021 року у справі №570/5535/17, щодо обов`язку учасників справи добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами.

Згідно платіжної інструкції №175387421 від 30.10.2024 року ТОВ «Поділля Агропродукт» сплатило за проведення експертизи 7572,80 грн., тому ці витрати підлягають стягненню з позивача на користь відповідача.

Щодо розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають компенсації, слід зазначити таке.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу відповідачем надано договір про надання юридичних та інших послуг №15-05 від 15 травня 2024 року, за яким правову допомогу надає адвокат Кришталь О.Л., відповідно до п.2.2.1 фактичний обсяг наданих послуг зазначено в акті.

Відповідно до акту №1 здачі приймання наданих послуг від 16.12.2024 року, виконавець в період з 15.05.2024 року по 17.12.2024 року на умовах договору №15-05 від 15.05.2024 року надав замовнику, а замовник прийняв послуги: 1. Збір, вивчення, аналіз позовної заяви ОСОБА_1 до ТОВ «Поділля Агропродукт» про скасування державної реєстрації додаткових угод до договорів оренди. Складання додаткових заяв на виконання ухвал суду, заяв про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, заяв про долучення доказів, клопотань у справі -3 год. (1 год.- 2500 грн.) 7500 грн.; участь у судових засіданнях у справі №684/170/24 1 год. 3000 грн. Загальна вартість наданих послуг складає: 10500 грн.

Згідно з ч. 6 ст. 137 ЦПК обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як вбачається з матеріалів справ, представник відповідача брав участь у судовому засіданні 17.12.2024 року, а також подавав клопотання по суті спору про витребування доказів, призначення судової почеркознавчої експертизи.

В матеріалах справи відсутні докази оплати вартості наданих адвокатом послуг, проте це не може виступати самостійною підставою для відмови у стягненні витрат на правничу допомогу (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного суду від 01 листопада 2022 року у справі №757/24445/21-ц).

В свою чергу ОСОБА_1 та його представник не заявляли щодо неспівмірності понесених судових витрат зі складністю справи тощо.

Отже, наявні підстави для стягнення з позивача на користь відповідача 10500 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

За наведеного оскаржувану ухвалу в частині відмови у розподілі судових витрат слід скасувати, та ухвалити нове судове рішення, стягнути з позивача на користь відповідача 10500 грн. витрат на правничу допомогу та 7572,80 грн. витрат за проведення судової експертизи.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Агропродукт» задовольнити.

Ухвалу Старосинявського районного суду Хмельницької області від 17 грудня 2024 року в частині відмови у розподілі судових витрат скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Агропродукт» (місцезнаходження: вул. Заводська, 7, смт. Браїлів Жмеринського району Вінницької області, ) 10500 грн. понесених витрат на правничу допомогу та 7572,80 грн. витрат за проведення судової експертизи.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 19 лютого 2025 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк