Справа № 444/589/25
Провадження № 2/444/766/2025
УХВАЛА

про залишення позову без руху

19 лютого 2025 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Ясиновський Р. Б., вивчивши матеріали цивільної справи за позовною заявою позивача ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Нове життя" про визнання права власності на нерухоме майно: площадку для зберігання сільськогосподарського інвентаря, площадку для зберігання техніки будівлю тракторні гаражі, водонапірну башту та пожежну водойму, -

ВСТАНОВИВ:

Від позивача ОСОБА_1 18 лютого 2025 року до Жовківського районного суду Львівської області надійшла позовна заява до відповідача Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Нове життя" про визнання права власності на нерухоме майно: площадку для зберігання сільськогосподарського інвентаря, площадку для зберігання техніки будівлю тракторні гаражі, водонапірну башту та пожежну водойму.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 лютого 2025 року справу передано для розгляду в провадження судді Жовківського районного суду Львівської області Ясиновського Р.Б.

Вивчивши позовну заяву та документи додані до неї, приходжу до наступного висновку.

Порядок визначення ціни позову визначається ст. 176 ЦПК України.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Позивач у позові зазначив, що "Відповідно до наявних докуменів, що додаються до даного позову вартість майна, щодо якого подано позов становить 17 690 грн., тому судовий збір сплачено у сумі 1211 грн. 20 коп."

В підтвердження вартості спірного нерухомого майна позивачем подано копії протоколів № 1 Загальних зборів власників майнових паїв Колективного сільськогосподарського підприємства "Нове життя" від 09 жовтня 2014 року, копії актів прийому-передачі від 03 листопада 2014 року, копії додатків № 1 до акту прийому-передачі майна від 03 листопада 2014 року, копію накладної № 13 від 03 листопада 2014 року, копію накладної № 14 від 03 листопада 2014 року, копію накладної № 17 від 03 листопада 2014 року, копію накладної № 14 від 03 листопада 2014 року.

Разом з тим, подані позивачем вищевказані документи не є документами, які визначають дійсну вартість нерухомого майна актуальну станом на час звернення до суду із позовом.

Підпунктом а) п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» визначено, що під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

В якості доказу дійсної вартості майна суду можуть бути подані звіт про оцінку майна або висновок суб`єкта оціночної діяльності відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Отже, документом, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання відповідно до договору є звіт про оцінку майна (ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»), висновок про вартість майна є його невід`ємною частиною.

Тобто, дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» і в якості доказу вартості майна суду може бути поданий звіт про оцінку саме ринкової вартості майна.

Від так аналіз позовної заяви та доданих до неї матеріалів не дозволяє встановити ціну позову щодо вимог майнового характеру, оскільки неможливо встановити вартість спірного майна актуальну станом на час звернення із позовом до суду.

Для визначення ціни позову позивачу слід долучити до позовної заяви оцінку вартості нерухомого майна актуальну станом на час звернення до суду, чи інший доказ про його вартість та визначити дійсну ціну позову відповідно до ч. 2 ст.176 ЦПК України, та розрахувати суму судового збору, яка підлягає сплаті.

Вказані в ухвалі недоліки позбавляють суд можливості відкрити провадження за цією справою та призначити її до розгляду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищенаведене, подальший рух позовної заяви неможливий і позивача слід надати термін для усунення вказаних недоліків.

При цьому суддя зауважує, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням права позивача на доступ до правосуддя.

Так, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, сформульованою, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" (пункт 31), в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою; регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Суддя також враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, у пункті 55 справи "Креуз проти Польщі", про те, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти ("Kreuz v. Poland" № 28249/95).

Отже, встановлюючи конкретні вимоги до змісту та форми позовної заяви, а також до документів, які мають бути до неї додані, ЦПК України при цьому покладає обов`язок на суд перевірити виконання позивачем цих вимог та прийнятності позовної заяви на стадії вирішення питання про відкриття провадження по справі.

Враховуючи вищенаведене, подальший рух позовної заяви неможливий і позивачу слід надати термін для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 176, 185 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву позивача ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Нове життя" про визнання права власності на нерухоме майно: площадку для зберігання сільськогосподарського інвентаря, площадку для зберігання техніки будівлю тракторні гаражі, водонапірну башту та пожежну водойму залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, та роз`яснити, що в разі невиконання вимог судді про усунення недоліків в наданий строк, відповідно до вимог статті 185 ЦПК України, позовна заява буде вважатись неподаною та повернута позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Копію ухвали направити позивачу для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 )

Відповідач: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Нове життя" (, адреса місцезнаходження: вул. Учительська, 7, с. Добросин, Львівський район, Львівська область, 80337).

Суддя Ясиновський Р. Б.