Судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Зайцева А. Ю.
справа № 713/431/22
У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у якому просила:
визнати недійсною довіреність, посвідчену 30 грудня 2020 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Войціховським А. В., зареєстровану в реєстрі за № 3833, № 3834;
визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , в інтересах якої діяла ОСОБА_2 , посвідчений 31 грудня 2020 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Войціховським А. В., зареєстрований в реєстрі за № 3839;
визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0, 15 га, кадастровий номер 732055300:01:003:1391, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , в інтересах якої діяла ОСОБА_2 , посвідчений 31 грудня 2020 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Войціховським А. В., зареєстрований в реєстрі за № 3841.
На обґрунтування позовних вимог зазначала, що 20 січня 2022 року їй стало відомо, що належний їй на праві власності будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельна ділянка площею 0, 15 га, кадастровий номер 732055300:01:003:1391, вибули з її власності на підставі договорів купівлі-продажу від 31 грудня 2020 року, укладених ОСОБА_2 (невісткою), яка нібито діяла від її імені на підставі довіреності, та ОСОБА_3 (онукою).
Довіреність від 30 грудня 2020 року, якою вона нібито уповноважила ОСОБА_2 розпоряджатися належним їй майном, підлягає визнанню недійсною, оскільки у неї було відсутнє волевиявлення на видачу цієї довіреності, вона підписана невідомою їй особою ОСОБА_4 , складена з порушенням вимог щодо її форми та посвідчення.
Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 08 серпня 2022 року позов задоволено.

Визнано недійсною довіреність, посвідчену 30 грудня 2020 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Войціховським А. В., зареєстровану в реєстрі за № 3833, № 3834.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , в інтересах якої діяла ОСОБА_2 , посвідчений 31 грудня 2020 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Войціховським А. В., зареєстрований в реєстрі за № 3839.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,15 га, кадастровий номер земельної ділянки 732055300:01:003:1391, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , в інтересах якої діяла ОСОБА_2 , посвідчений 31 грудня 2020 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Войціховським А. В., зареєстрований в реєстрі за № 3841.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 09 листопада 2022 року рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 08 серпня 2022 року в частині вимог до ОСОБА_4 скасовано, в задоволені позову в цій частині відмовлено, оскільки ОСОБА_4 є неналежним відповідачем у справі. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Суди двох інстанцій встановили, що довіреність, видана ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_5 , підписана не довірителем, а іншою особою ОСОБА_4 , разом з тим ОСОБА_1 не надавала згоди на посвідчення такої довіреності та на продаж ОСОБА_5 від її імені належного їй майна.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановою від 13 вересня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнив. Рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 08 серпня 2022 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 09 листопада 2022 року скасував і ухвалив нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовив, з тих підстав, що позивач не довела позовних вимог, зокрема відсутність її волевиявлення на видачу спірної довіреності.

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із заявою, в якій просила скасувати постанову Верховного Суду від 13 вересня 2023 року та ухвалити нове судове рішення, яким залишити без змін рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 08 серпня 2022 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 09 листопада 2022 року.

На обґрунтування заяви посилалась на пункт 1 частини першої статті 423 ЦПК України.

Вирішуючи питання про достовірність доказів, а також про перевагу одних доказів над іншими (що суперечить статті 400 ЦПК України), Верховний Суд зробив це без належного фахового обґрунтування, адже на той момент в матеріалах справи не було жодного експертного медичного висновку, який би тлумачив наявні у справі медичні документи.

Такий документ з`явився лише у січні 2024 року. На підставі постанови старшого слідчого ВРЗЗС слідчого відділу Чернівецького районного управління поліції ГУ НП в Чернівецькій області, Чернівецьке обласне бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров`я України провело експертизу. Відповідно до висновку від 11 січня 2024 року комісія експертів не відзначила наявність будь-яких об`єктивних даних, характер та особливості яких заперечували б можливість функціонування її верхніх кінцівок, зокрема виконання письмових текстів (підписів) на момент, що передував її виписці зі стаціонарного лікування (30 грудня 2020 року).

Ці обставини слід кваліфікувати як нововиявлені, а не як нові, оскільки в цьому випадку йде мова про її стан здоров`я, зафіксований у медичних документах у 2020 році. Експерти не діагностували новий стан особи, а надали професійне тлумачення вже існуючого на момент судового розгляду діагнозу.

З висновку експертизи слідує, що вона могла за наявності власного волевиявлення підписати текст оспорюваної довіреності. Отже, відсутність її підпису, а також стрімкий продаж всього її майна невідомій особі за день до її виписки з лікарні свідчить про відсутність у неї волі та волевиявлення на вчинення оспорюваних правочинів.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалою від 19 лютого 2025 рокуу задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 13 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Войціховський А. В. про визнання довіреності та договорів купівлі-продажу недійсними відмовив.

Свою ухвалу колегія суддів мотивувала тим, що висновок експертизи не є доказом нововиявлених обставин, тобто не підтверджує їхню наявність, а є новим доказом, який не існував на час розгляду справи та не оцінювався судом. Подання такого доказу спрямоване на переоцінку тих доказів, які вже дослідили суди. Тому жодних підстав для перегляду остаточного судового рішення, яке ухвалив Верховний Суд під час первинного розгляду справи, немає.

Не погоджуюсь з такими висновками колегії суддів виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, на яку посилалася заявник, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

За змістом наведених правових норм необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки учасників справи. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Як на нововиявлену заявник посилалась на обставини встановлені у висновку експертів Чернівецького обласного бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров`я України від 11 січня 2024 року, проведеного на підставі постанови старшого слідчого ВРЗЗС слідчого відділу Чернівецького районного управління поліції ГУ НП в Чернівецькій області, згідно якого комісія експертів не відзначила наявність будь-яких об`єктивних даних, характер та особливості яких заперечували б можливість функціонування її верхніх кінцівок, зокрема виконання письмових текстів (підписів) на момент, що передував її виписці зі стаціонарного лікування (30 грудня 2020 року).

Ці фактичні обставини, а саме фізична можливість підписувати документи у момент вчинення оспорюваного правочину у лікарні, існували на момент ухвалення судами рішень у справі, про що неодноразово заявляла позивач та не було спростовано відповідачами, саме на яких у цих правовідносинах покладається обов`язок доведення неспроможності відчужувача чи довірителя підписати правочин щодо розпорядження власним майном.

Разом з тим, ці фактичні обставини викладені у фаховій формі в експертному висновку судово-медичної експертизи, яка була проведена у кримінальному провадженні пізніше ніж Верховний Суд ухвалив рішення у цій справі, а тому не були та не могли бути відомі заявнику раніше.

Ці обставини є суттєвими і можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається, адже у ньому судом було надано оцінку доказам та відмовлено у позові саме за недоведеність.

Суддя А. Ю. Зайцев