ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/4864/23 Номер провадження 22-ц/814/410/25Головуючий у 1-й інстанції Стрюк Л. І. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Обідіної О.І.

суддів: Дряниці Ю.В., Карпушина Г.Л.,

за участю секретаря Дороженка Р.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Баликової Наталії Іванівни на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 07 серпня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Мачухівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, Полтавської районної ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2013 року адвокат Баликова Н.І. в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за останньою право власності за набувальною давністю на секцію №6 загальною площею 55,3 кв. м, житловою 35,4 кв.м. літню кухню і гараж в гуртожитку за адресою АДРЕСА_1 .

Вказувала, що ОСОБА_1 як працівник Полтавської районної лікарні в 1977 році отримала для проживання приміщення АДРЕСА_2 , в якій була зареєстрована та проживає до даного часу.

Зважаючи, що ОСОБА_1 з 1977 року безперервно, добросовісно та відкрито користується вказаним майном, утримує його в належному стані, оплачує комунальні послуги, вважає, що є всі підстави для визнання права власності за набувальною давністю, оскільки інших шляхів для узаконення нею свого житла немає.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 07 серпня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні заявлених вимог суд виходив з відсутності правових підстав для визнання за позивачем права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Не погодившись з рішенням суду, адвокат Баликова Н.І. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду та увалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Вказує, що спірне майно є законним об`єктом володіння, право власності на яке може бути набуто за набувальною давністю, оскільки ОСОБА_1 майже 47 років добросовісно, безперервно володіє спірним майном.

Гуртожиток перебував у спільній власності територіальних громад Полтавського району, розпорядником якого була Полтавська районна рада.

Звертає увагу, що представник відповідача Мачухівської сільської ради не заперечував проти задоволення позову та пояснив в суді першої інстанції, що гуртожиток не перебуває на балансі сільської ради, а власником будівлі є Полтавська районна рада.

Всі попередні звернення ОСОБА_1 до органів місцевого самоврядування не дали позитивних результатів, що змусило позивача звернутись за судовим захистом в порядку ст. 344 ЦК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 з 1977 року зареєстрована та фактично проживає у приміщенні АДРЕСА_2 , утримує його, вільно, відкрито та добросовісно користується ним.

Згідно з повідомленням Полтавської районної ради №337 від 06.11.2023, рішенням четвертого пленарного засідання першої сесії районної ради від 15.01.2021 №1/УIII-44 зі спільної власності територіальних громад Полтавського району та з балансу комунального некомерційного підприємства «Полтавська центральна районна клінічна лікарня» безоплатно передано у комунальну власність Мачухівської сільської ради цілісний майновий комплекс (будівлі, споруди, індивідуально визначене майно) неврологічного відділення за адресою: АДРЕСА_1 ; у Полтавській районній раді відсутній технічний паспорт на громадський будинок (гуртожиток).

Відповідно до технічного паспорту, виготовленого 20.11.2023 р., гуртожиток по АДРЕСА_1 станом на 05.07.2013 року (час проведення останньої інвентаризації) має загальну площу 262,1 кв.м, та складається з шести приміщень (секцій). Приміщення (секція) №6, загальною площею 55,3 з 1977 року перебуває в користуванні ОСОБА_1 .

На той час, гуртожиток АДРЕСА_3 перебував на балансі Комунального підприємства «Полтавська центральна клінічна лікарня» та надавався для проживання працівникам вищевказаного підприємства.

З 06 жовтня 1977 року згідно наказу Полтавської районної лікарні №119 від 05 жовтня 1977 року ОСОБА_1 було призначено на посаду інженера з техніки безпеки Полтавської районної лікарні. Будучі працівником даної лікарні, вона отримала для проживання приміщення №6 у гуртожитку АДРЕСА_1 .

У вищезазначене приміщення №6 вона вселилась 06.10.1977 року, зареєструвала місце проживання в гуртожитку, де і проживає по даний час .

Відповідно до повідомлення №1510 від 10.10.2023 КП «Полтавська центральна районна клінічна лікарня Полтавської міської ради» цілісний майновий комплекс (будівлі, споруди, індивідуально визначене майно) неврологічного відділення за адресою: АДРЕСА_1 на балансі КП «Полтавська ЦРКЛ ПМР» не перебуває, правовстановлюючі документи та технічний паспорт відсутні.

З відповіді Полтавської районної ради від 06.11.2023 року №337 вбачається, що рішенням четвертого пленарного засідання першої сесії районної ради від 15 січня 2021 року №1/УІІІ-44 зі спільної власності територіальних громад Полтавського району та з балансу комунального некомерційного підприємства «Полтавська центральна районна клінічна лікарня» безоплатно передано у комунальну власність Мачухівської сільської рада цілісний майновий комплекс (будівлі, поруди, індивідуально визначене майно) неврологічного відділення за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 .

21 грудня 2023 року ФОП ОСОБА_2 за замовленням позивача виготовлено технічний паспорт на секцію АДРЕСА_4 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру 0заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №359880310 від 25.12.2023 року, що право власності на гуртожиток АДРЕСА_1 не зареєстровано.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №359879166 від 25.12.2023 року, що право власності на секцію АДРЕСА_4 не зареєстровано.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що правових підстав для визнання за позивачем права власності на секцію в гуртожитку як на окреме житлове приміщення за набувальною давністю не має, оскільки по справі відсутні обов`язкові елементи, визначені положеннями ст. 344 ЦК України.

При цьому суд зазначив, що позивач як особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є власником та розпорядником гуртожитку, увесь цей час правомірно ним користувалась, а відтак не наділена правом вимоги про визнання права власності на вказане житло за давністю користування останнім.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Ознаки володіння, які є необхідними для набуття права власності на майно за набувальною давністю, визначені у статті 344 ЦК України.

Так згідно із ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 ЦК України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація).

Аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до статті 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

Отже йдеться про добросовісне, але неправомірне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка в подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю. Підставою добросовісного заволодіння майном не може бути, зокрема, будь-який договір, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність. Володіння майном за договором, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), виключає можливість набуття майна у власність за набувальною давністю, адже у цьому разі володілець володіє майном не як власник.

Відповідна особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною (яка не має власника або власник якої невідомий). Нерухоме майно може стати предметом набуття за набувальною давністю якщо воно має такий правовий режим, тобто є об`єктом нерухомості, який прийнято в експлуатацію.

Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. При цьому володілець не зобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б з ним власник.

Давнісне володіння має бути безперервним протягом певного строку, тобто бути тривалим. Для нерухомого майна тривалість володіння складає десять років.

Набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, необхідним є встановлення, зокрема, добросовісності та безтитульності володіння. Наявність у володільця певного юридичного титулу унеможливлює застосування набувальної давності. При цьому безтитульність визначена як фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Отже, безтитульним є володіння чужим майном без будь-якої правової підстави. Натомість володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року в справі №910/17274/17 (провадження № 12-291гс18) .

В даному випадку судом вірно встановлено та не заперечено сторонами, що позивач на достатній правовій підставі, як працівник лікарні, в 1977 році була вселена до житлової секції гуртожитку, який перебував на балансі лікарні до 2021 року, що свідчить про правомірність користування нею вказаним майном, а відтак таке володіння не може вважатись безтитульним.

Зазначені висновки суду першої інстанції є обґрунтованими, відповідають матеріалам справи та ґрунтуються на практиці Верховного Суду при розгляді справ з подібними правовідносинами.

Так, у своїй постанові від 15 листопада 2022 року у справі № 293/1061/21 Верховний Суд вказав, що позов про право власності за набувальною давністю не може заявляти особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є власником.

Таким чином, дослідивши усі наявні у справі докази та встановивши відповідні правовідносини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачем не доведено усіх обставин, передбачених статтею 344 ЦК України, необхідних для набуття права власності за набувальною давністю, у зв`язку із чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Доводи апеляційної скарги вищевикладених висновків суду першої інстанції не спростовують та не містять посилань на обставини, які б свідчили про їх помилковість.

Так, в самій апеляційній скарзі апелянт вказує, що гуртожиток по АДРЕСА_1 перебував на балансі «Полтавської Центральної лікарні» та надавався для проживання працівникам вказаного підприємства, в тому числі і позивачу, яка на час вселення обіймала посаду інспектора з техніки безпеки, у зв`язку з чим вона отримала для проживання приміщення секції №6 в даному гуртожитку.

Наведенні обставині свідчать про те, що позивач була вселена і користувалась увесь цей час зазначеною секцією як своїм житловим приміщенням правомірно, що виключає таку ознаку ст. 344 ЦК України як безтитульність володіння.

Враховуючи, що поняття «безтитульності» визначено як фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном, тобто безтитульним є володіння чужим майном без будь-якої правової підстави, за вказаних обставин у позивача не виникає права власності на зазначене майно в порядку ст. 344 ЦК України.

Отже, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що у даному спорі неможливим є набуття права власності за набувальною давністю у зв`язку з недоведеним позивачем належними та допустимими доказами наявності усієї сукупності умов, які передбачені конструкцією ч. 1 ст. 344 ЦК України, оскільки ОСОБА_1 володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є власником, отже доводи апеляційної скарги про те, що маються підстави для задоволення позову не підтверджуються матеріалами справи.

За вказаних обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення суду першої інстанції як ухваленого з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 1, ст. 375, ст. 382 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Баликової Наталії Іванівни залишити без задоволення.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 07 серпня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 12 лютого 2025 року.

Судді: О.І. Обідіна Г.Л. Карпушин Ю.В. Дряниця