Провадження №: 6/752/179/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2025 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Кирильчук І. А.,

за участю секретаря Замай А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Мироненка Олега Олександровича, заінтересовані особи: ОСОБА_2 (боржник), державний виконавець Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про заміну сторони виконавчого провадження,

в с т а н о в и в:

У грудні 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Мироненко О. О., заінтересовані особи: ОСОБА_2 (боржник), державний виконавець Голосіївського ВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, у якій просить замінити сторону (стягувача) у виконавчому провадженні № НОМЕР_4, відкритому ВДВС Голосїївського районного управління юстиції у м. Києві 30 вересня 2014 року, з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ), що проживав за адресою: АДРЕСА_1 на його правонаступника - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ), що проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Заява обґрунтована тим, що 20 листопада 2013 року рішенням Голосіївського районного суду міста Києва у справі № 2601/21660/12 позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованість за розпискою від 30 грудня 2007 року в розмірі 418 143,40 грн, із яких сума основного боргу - 399 650,00 грн, 3% річних - 18 493,40 грн. Також стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 за розпискою від 03 квітня 2008 року заборгованість в розмірі 163 912,21 грн та судові витрати у розмірі 3 219,00 грн.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 10 квітня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 20 листопада 2013 року скасовано в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості за розпискою від 03 квітня 2008 року та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за розпискою від 03 квітня 2008 року відмовлено.

30 вересня 2014 року постановою про відкриття виконавчого провадження головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження № НОМЕР_4 щодо примусового стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 борг в розмірі 418 143,40 грн.

На даний час зазначене виконавче провадження не закрито, а виконавчий лист знаходиться на виконанні.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 69 років помер стягувач - ОСОБА_3 . Після смерті стягувача його донька - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , прийняла спадщину за заповітом, зокрема, грошові кошти, що підлягають стягненню з ОСОБА_2 згідно виконавчого листа № 2601/21660/12, в межах залишку за виконавчим провадженням № НОМЕР_4, відкритим Голосіївським ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ 30 вересня 2014 року.

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_8 - спадкоємець стягувача.

Спадкоємцем після смерті ОСОБА_8 є її мати - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якій 25 квітня 2024 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округ Ливии A. C. видано свідоцтво про право на спадщину за законом. Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з грошових коштів, шо підлягають стягненню з ОСОБА_2 згідно виконавчого листа № 2601/21660/12, шо виданий 25 серпня 2014 року Голосіївським районним судом міста Києва, в межах залишку за виконавчим провадженням № НОМЕР_4, відкритим Голосіївським ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ 30 вересня 2014 року.

Посилаючись на вказані обставини, заявник просила замінити стягувача на його правонаступника.

У судове засідання 13 лютого 2025 року сторони не з`явилися.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Мироненко О. О. просив розглядати заяву за його відсутності.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату і час судового розгляду повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяв чи клопотань не надали, однак відповідно до частини третьої статті 442 ЦПК України це не є перешкодою для вирішення даного питання.

Вивчивши заяву, додані до неї матеріали та матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом установлено, що 20 листопада 2013 року рішенням Голосіївського районного суду міста Києва у справі № 2601/21660/12 позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованість за розпискою від 30 грудня 2007 року в розмірі 418 143,40 грн, із яких сума основного боргу - 399 650,00 грн, 3% річних - 18 493,40 грн. Також стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 за розпискою від 03 квітня 2008 року заборгованість в розмірі 163 912,21 грн та судові витрати у розмірі 3 219,00 грн.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 10 квітня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 20 листопада 2013 року скасовано в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості за розпискою від 03 квітня 2008 року та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за розпискою від 03 квітня 2008 року відмовлено.

У серпні 2014 року ОСОБА_3 отримав виконавчий лист № 2601/21660/12 та пред`явив його для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві

30 вересня 2014 року постановою про відкриття виконавчого провадження головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження № НОМЕР_4 щодо примусового стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 борг в розмірі 418 143,40 грн.

На даний час зазначене виконавче провадження не закрито, а виконавчий лист знаходиться на виконанні, що підтверджується Інформацією про виконавче провадження від 28 жовтня 2024 року.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 69 років помер стягувач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 , виданим Київським міським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 19 травня 2021 року.

Після смерті стягувача його донька - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , прийняла спадщину за заповітом, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 29 вересня 2022 року, зареєстровано в реєстрі за № 601. Відповідно до зазначеного свідоцтва спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з грошових коштів, що підлягають стягненню з ОСОБА_2 згідно виконавчого листа № 2601/21660/12, в межах залишку за виконавчим провадженням № НОМЕР_4, відкритим Голосіївським ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ 30 вересня 2014 року.

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_8 - спадкоємець стягувача.

Спадкоємцем після смерті ОСОБА_8 є її мати - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якій 25 квітня 2024 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округ Ливии A. C. видано свідоцтво про право на спадщину за законом. Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з грошових коштів, шо підлягають стягненню з ОСОБА_2 згідно виконавчого листа № 2601/21660/12, шо виданий 25 серпня 2014 року Голосіївським районним судом міста Києва, в межах залишку за виконавчим провадженням № НОМЕР_4, відкритим Голосіївським ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ 30 вересня 2014 року.

Конституція України визначає, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (стаття 129-1 Конституції України).

Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно частини першої статті 15 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII), сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Відповідно до частини другої статті 15 Закону№ 1404-VIII стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

У своїй постанові від 01 лютого 2023 року у справі 2-3266/11 Верховний Суд зазначив, що питання процесуального правонаступництва врегульовано частиною першою статті 55 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане з переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Тому особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, в яких виник спір.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 55 ЦПК України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Водночас відповідно до статті 55 ЦПК України заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного строку), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Відповідно до частин першої, другої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Згідно частини п`ятої статті 15 Закону№ 1404-VIII у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом статтей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги, правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження (у виконавчому листі) шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження (у виконавчому листі), тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

За таких обставин, враховуючи приписи статті 442 ЦПК України, а також наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Керуючись статтею 512, 514 ЦК України, статтею 15 Закону України «Про виконавче провадження», статтями 55, 442 ЦПК України», суд,

п о с т а н о в и в:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Мироненка Олега Олександровича, заінтересовані особи: ОСОБА_2 (боржник), державний виконавець Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про заміну сторони виконавчого провадження - задовольнити.

Замінити сторону (стягувача) у виконавчому провадженні № НОМЕР_4, відкритому ВДВС Голосїївського районного управління юстиції у м. Києві 30 вересня 2014 року, з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ), що проживав за адресою: АДРЕСА_1 на його правонаступника - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ), що проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Київського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її проголошення відповідно до вимог, встановлених статтями 353-356 ЦПК України.

Повний текст ухвали складено 24 лютого 2025 року.

Суддя І. А. Кирильчук