УХВАЛА

17 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 761/40281/20

провадження № 61-15413ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Дундар І. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 15 травня 2024 року у справі за позовом

ОСОБА_1 до Київського державного фахового хореографічного коледжу, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору:

ОСОБА_2 , про визнання наказу про звільнення недійсним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

18 листопада 2024 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 15 травня 2024 року.

Ухвалою Верховного Суду від 29 листопада 2024 року касаційну скаргу залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків, а саме подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень та надати докази поважності причин його пропуску.

Зокрема, заявник зазначав, що повний текст оскаржуваної постанови апеляційного суду позивачем було отримано 18 жовтня 2024 року.

На виконання ухвали Верховного Суду від 29 листопада 2024 року ОСОБА_1 направив матеріали на усунення недоліків, а саме клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 15 травня 2024 року. Щодо підстав для поновлення строку на касаційне оскарження зазначає, що 15 травня 2024 року Київський апеляційний суд виніс постанову, якою відмовлено у задоволенні позову. Повний текст цієї постанови судом не було направлено ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку (рекомендованим листом), як це передбачено приписами статті 272 ЦПК України, що вважається належним способом вручення судового рішення та підтвердженням дати вручення. Подання нею касаційної скарги на постанову суду з пропущенням строку на касаційне оскарження відбулося не з її вини. Пропущення нею строку на касаційне оскарження відбулося з поважних причин. Приписи ЦПК України, якими встановлено порядок направлення копій судового рішення особі, яка не має офіційної електронної адреси та не зареєстрована в підсистемі «Електронний суд», свідчать про обов`язок суду направити копії судового рішення рекомендованим листом з повідомленням про вручення, днем вручення якого є день проставлення в поштовому повідомленні позначки про вручення судового рішення. Справу суд розглядав за матеріалами в паперовій формі, враховуючи, що частиною 11 статті 272 ЦПК України передбачено, що в разі розгляду справи за матеріалами в паперовій формі, судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення, а доказів реєстрації позивачки в підсистемі «Електронний суд» матеріали справи не містить. Тому у цій справі суд зобов`язаний надіслати позивачці рішення в паперовій формі рекомендованим листом.

Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

У частині другій статті 390 ЦПК України передбачено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. У частині третій статті 390 ЦПК України передбачено, що строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Однак вказані підстави не можна вважати поважними, оскільки особою, яка подала касаційну скаргу, не надано будь-яких належних доказів порушення апеляційним судом порядку вручення/направлення оскаржуваної постанови (довідка суду, тощо). Заявником не додано до матеріалів касаційного провадження жодних належних доказів (документів) на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження, які об`єктивно перешкоджали ОСОБА_1 подати касаційну скаргу у передбачений ЦПК України строк, а також до часу звернення із скаргою, що вказує на необґрунтованість заявленого нею клопотання.

Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що позивач у судовому засіданні щодо задоволення апеляційної скарги заперечував, посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість. Таким чином, ОСОБА_1 необхідно надіслати суду обґрунтовану заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, в якій вказати підстави поважності пропуску строку та надати належні докази (документи), які їх підтверджуватимуть.

Разом з тим, ухвала Верховного Суду від 29 листопада 2024 року виконана не у повному обсязі, а саме не надано докази поважності причин його пропуску.

Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Відповідно до частини першої статті 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом. У частині другій статті 127 ЦПК України передбачено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Аналіз клопотання свідчить про наявність підстав для продовження строку на усунення недоліків. Тому суд, на підставі частини другої статті 127 ЦПК України, продовжує його.

Керуючись статтями 120, 127, 260, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги до 18 березня 2025 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І. О. Дундар