Єдиний унікальний номер 341/2260/24
Номер провадження 2/341/143/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року м.Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в особі судді Гаполяка Т.В., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рубіжанської міської військової адміністрації Сіверськодонецького району Луганської області, про визнання права власності,-

в с т а н о в и в :

1.Стислий виклад позиції позивача, відповідача.

ОСОБА_1 звернулася в Галицький районний суд Івано-Франківської області з позовом до Рубіжанської міської військової адміністрації Сіверськодонецького району Луганської області та просить суд визнати за нею право власності на:

житловий будинок, позначений за планом літерою (А), з службовими будівлями літною кухнею літера (Б), літною кухнею літера (Дд) та спорудами сараєм літера (Г), гаражем літера (Е), сараєм літера (Ж), навєсом літера (З), вбиральнею літера (И), душем літера (К), огорожею (1-4), спорудою (6), який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку площею 0.1000 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги покликається на те, що 16 липня 2002 року на підставі укладеного договору дарування прийняла у дар будинок АДРЕСА_1 . Даний будинок на підставі договору дарування посвідченого приватним нотаріусом, зареєстрований в Рубежанському бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності за нею. На підставі рішень Рубежанської міської ради №198 від 04 березня 2003 року, від 07 грудня 2005 року, №40 від 17 січня 2006 року нею здійснено добудову до житлового будинку, його перепланування, збудовано гараж, приватизовано земельну ділянку розміром 0.1000 га за адресою: АДРЕСА_1 та отримано Державний акт на право власності на земельну ділянку Серія ЛГ №178114. Зазначає, що державним реєстратором прав на нерухоме майно Галицької міської ради Масляк О. відмовлено їй у проведенні реєстраційних дій у зв`язку із тим, що не отримано інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 1 січня 2013 року.

Враховуючи те, що м.Рубіжне відноситься до Рубіжанської військової адміністрації, його включено до території активних бойових дій, віднесено до тимчасово окупованої Російською Федерацією території України, отримати інформацію щодо зареєстрованого права власності у БТІ неможливо, у звязку з чим змушена звернутися з позовом до суду.

В підготовче судове засідання позивачка не з`явилася. На адресу суду скерувала заяву, в якій позов підтримала, просила розглядати справу у її відстуності .

В підготовче судове засідання відповідач Рубіжанська міська військова адміністрація Сіверськодонецького району Луганської області представника не скерувала. Представницею Мальченко Л. подано заяву про розгляд справи у відсутності представника адміністрації та про визнання позову.

2.Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

З копій паспорту громадянина України ОСОБА_1 , довідки про реєстрацію місця проживання особи №2516 від 24 лютого 2021 року, довідки №2603- від 05 січня 2023 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи встановлено, що місце реєстрації проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.5-8).

ОСОБА_1 прийняла у дар житловий будинок АДРЕСА_1 , що стверджується копією договору дарування від 16 липня 2002 року(а.с.9).

Житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований в Рубежанському бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності за ОСОБА_1 , що стверджується копією реєстраційного напису(а.с.10).

Відповідно до даних наявної у справі копії технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду АДРЕСА_1 від 01 липня 2002 року, житлова площа будинку становить 46,7 м2(а.с.15).

ОСОБА_1 надано дозвіл на добудову до житлового будинку та перепланування в житловому будинку, такі роботи нею виконані, що стверджується копією рішення виконавчого комітету Рубежанської міської ради народних депутатів №198 від 04 березня 2003 року( а.с.16)

Згідно плану перебудови житлового будинку АДРЕСА_1 , житлова площа будинку становить 58,6 м2(а.с.17-19).

ОСОБА_1 надано дозвіл на будівництво гаражу, що стверджується копією виписки з рішення виконавчого комітету Рубежанської міської ради народних депутатів №40 від 17 січня 2006 року( а.с.22)

ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка 0,1000 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.21)

Державним реєстратором Масляк О. відмовлено ОСОБА_1 у проведенні реєстраційних дій за Заявою у зв`язку із не отриманням інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 1 січня 2013 року(а.с.24).

Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

3.Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, суд, з дотриманням положень частини 6 статті 259 ЦПК України та частини 5 статті 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше десять днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог частини 4 статті 268 ЦПК України, підписав судове рішення без його проголошення.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

За статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як встановлено вимогами статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з частини 1 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З приписів статті 392 ЦК України слідує, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Тобто передумовою для застосування статті 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачами у позові про визнання права власності є особи, які вже є власниками. Вказана стаття не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

Відповідно до п. 1.2 глави 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, право власності на житловий будинок, квартиру, дачу, садовий будинок, гараж, інші будівлі, споруди, земельну ділянку, що відчужуються, може бути підтверджено, зокрема, одним таких документів або їх дублікатів: нотаріально посвідченим договором купівлі-продаж; пожертви, довічного утримання (догляду), ренти, дарування, міни, спадковим договором свідоцтвом про придбання арештованого нерухомого майна з публічних торгів (аукціонів); свідоцтвом про придбання заставленого майна на аукціоні (публічних торгах); свідоцтвом про право власності; державним актом на право власності на земельну ділянку; свідоцтвом про право на спадщину; свідоцтвом про право власності на частку в спільному майн подружжя; договором про поділ спадкового майна; договором про припинення права ні утримання за умови набуття права на нерухоме майно; договором про припинення права н; аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно; договором про виділення частки в натурі (поділ); іпотечним договором, договором про задоволення вимог іпотекодержателя, якщо умовами таких договорів передбачено передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки; рішенням суду; договором купівлі-продажу, зареєстрованим на біржі, укладеним відповідно до вимог законодавства, тощо.

Позивач втратив документ, що засвідчує його право власності (витяг про реєстрацію права власності). При цьому отримання дублікату не можливе, що підтверджується особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Разом з тим, Верховний Суд у постанові від 18 лютого 2015 року у справі № 6-244цс14 зазначив, що за правилами статті 392 ЦК України, позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1622цс15 вказується, що відповідно до частини 5 статті 11 ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (ч. 1 ст. 328 ЦК України). Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, утому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення.

Виходячи з викладеного вище, аналізуючи надані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки позивачем було доведено його право власності на спірний будинок та земельну ділянку, проте оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно такі відомості відсутні, а отримати інформацію щодо зареєстрованого права власності позивачки спірний будинок та земельну ділянку з тимчасово окупованої території (м. Рубіжне Луганської області) на теперішній час неможливо, позивачка не може розпоряджатися своїм майном, що порушує її права власності, у зв`язку з чим, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 12, 13, 76-82, 89, 141, 223, 263-265, 282 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , право власності на:

житловий будинок, позначений за планом літерою (А), з службовими будівлями літною кухнею літера (Б), літною кухнею літера (Дд) та спорудами сараєм літера (Г), гаражем літера (Е), сараєм літера (Ж), навєсом літера (З), вбиральнею літера (И), душем літера (К), огорожею (1-4), спорудою (6), який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку площею 0.1000 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

позивачка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

відповідач Рубіжанська міська військова адміністрація Сіверськодонецького району Луганської області, адреса місця знаходження: Робоча, 164Б, м.Дніпро, Код .

СуддяТарас ГАПОЛЯК