Постанова

Іменем України

19 лютого 2025 року

м. Київ

провадження № 22-ц/824/7773/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мазурик О. Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Желепи О. В., Поливач Л. Д.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області

від 10 вересня 2024 року про повернення позовної заяви

в складі судді Яковлєвої Л. В.

у цивільній справі №359/7894/24 Бориспільського міськрайонного суду Київської області

за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська обласна ЕК"

про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії

У С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовної заяви

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська обласна ЕК" (далі - ТОВ "Київська обласна ЕК", Товариство), в якому просив суд:

- визнати незаконними дії ТОВ "Київська обласна ЕК" щодо нарахування заборгованості по оплаті ним послуг з електропостачання та безпідставних погроз відключенням електропостачання;

- зобов`язати ТОВ «Київська обласна ЕК» виконувати належним чином свої договірні зобов`язання стосовно електропостачання його квартири (своєчасна та достовірна фіксація показників електролічильника, правильне та своєчасне без донарахувань та перерахунків оформлення квитанцій по оплаті електропостачання тощо);

- стягнути з ТОВ «Київська обласна ЕК» на його користь моральну шкоду в розмірі 100 000 грн;

- витребувати від відповідача договір №400264571 від 16 серпня 2011 року на користування електроенергією, укладений між його покійною матір`ю ОСОБА_2 та ТОВ «Київська обласна ЕК»;

- звільнити від сплати судового збору на підставі Закону України «Про захист прав споживачів».

Короткий зміст ухвал суду першої інстанції

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 липня 2024 року позов ОСОБА_1 залишено без руху. Зазначено строк виконання ухвали та попереджено позивача про наслідки її невиконання.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 вересня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу у зв`язку з невиконанням вимог ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 липня 2024 року про залишення позову без руху.

Суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав доказів, що він є споживачем послуг з електропостачання, яке здійснює ТОВ «Київська обласна ЕК», а тому Закон України «Про захист прав споживачів» на нього не поширюється і він повинен був сплатити судовий збір, чого не зробив.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

25 вересня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Київського апеляційного суду з апеляційною скаргою на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 вересня 2024 року, в якій просить оскаржувану ухвалу суду першої скасувати, справу направити для продовження розгляду.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Київського апеляційного суду від 17 жовтня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто заявникові з підстав невиконання вимог ухвали Київського апеляційного суду від 01.10.2024 в частині необхідності сплати судового збору за подачу апеляційної скарги.

Постановою Верховного Суду від 29 січня 2025 року ухвалу Київського апеляційного суду від 17 жовтня 2024 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до апеляційного суду зі стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 11 лютого 2025 року відкрито апеляційне провадження та ухвалою від 11 лютого 2025 року призначено апеляційну скаргу до розгляду в порядку письмового провадження.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Апеляційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що ухвала суду є незаконною, вона порушує його право на доступ до правосуддя.

Вказує, що вимога суду першої інстанції про сплату судового збору у цій справі є помилковою, оскільки суперечить законодавству, так як він є споживачем послуг, яка надається відповідачем, і відповідно до пункту 22 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнений від сплати судового збору.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач також посилається на відповідну судову практику Великої Палати Верховного Суду та Конституційного Суду України.

Відомості про повідомлення скаржника

За приписами ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про повернення позовної заяви розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

ОСОБА_1 належним чином повідомлений про розгляд його апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції від 10.09.2024 в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) сторін (а. с. 197-198).

Позиція Київського апеляційного суду

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження та дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Київський апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом частини третьої статті 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Визнаючи неподаною та повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, а саме не надав суду документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для залишення позовної заяви без руху, враховуючи наступне.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Згідно з пунктом 22 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Згідно з пунктом 17 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів», послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

Звертаючись до суду із позовом до ТОВ «Київська обласна ЕК», ОСОБА_1 просив суд:

- визнати незаконними дії ТОВ «Київська обласна ЕК» щодо нарахування заборгованості по оплаті ним послуг з електропостачання та щодо безпідставних погроз відключенням електропостачання;

- зобов`язати ТОВ «Київська обласна ЕК» виконувати належним чином свої договірні зобов`язання стосовно електропостачання його квартири (своєчасна та достовірна фіксація показників електролічильника, правильне та своєчасне без донарахувань та перерахунків оформлення квитанцій по оплаті електропостачання тощо);

- стягнути з ТОВ «Київська обласна ЕК» на його користь моральну шкоду в розмірі 100 тис грн;

- витребувати від відповідача договір №400264571 від 16 серпня 2011 року на користування електроенергією, укладений між його покійною матір`ю та ТОВ «Київська обласна ЕК».

Сукупний аналіз вищенаведених положень Закону України "Про захист прав споживачів" та наведені позовні вимоги ОСОБА_1 вказують на те, що такі вимоги повністю пов`язані із захистом прав споживачів.

Відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов`язаними з порушенням їх прав.

У статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік пільг щодо сплати судового збору.

Системне тлумачення норм статті 5 Закону України «Про судовий збір» та статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» дозволяє зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб у переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, встановленого статтею 5 Закону України «Про судовий збір», не може безумовно означати те, що споживачі такої пільги не мають або позбавлені, оскільки така пільга встановлена спеціальною нормою (стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів»), що закріплена в законі, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів.

Отже, стаття 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку осіб, яким надано пільги щодо сплати судового збору, як і не містить норми про те, що пільги надаються лише за пред`явлення позову. Спеціальний закон, звільнивши споживачів від сплати судового збору за подання позову, визначив, що ця пільга надається з метою захисту споживачами їх порушених прав.

Порушені права можуть захищатись як у суді першої інстанції (при пред`явленні позову), так і на наступних стадіях цивільного процесу. Ці стадії судового захисту є єдиним цивільним процесом, завданням якого є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушеного права.

Аналогічний висновок зроблений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі №761/24881/16-ц (провадження №14-57цс18). Ця судова практика є незмінною.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі №160/15864/20 (провадження №11-177апп21) зазначено, що стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів» підтверджує можливість судового захисту прав споживачів, передбачених законодавством, і встановлює певні особливості судового захисту їх прав, однією з яких є звільнення споживачів від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. У регулюванні сплати судового збору положення зазначеної норми права є спеціальними щодо положень статті 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки остання загалом урегульовує питання звільнення різних суб`єктів звернення до суду від сплати судового збору за різні процесуальні дії (об`єкти сплати судового збору) в судах усіх інстанцій.

Отже, споживачі звільняються від сплати судового збору на всіх стадіях цивільного процесу у випадку, якщо вони є позивачами і звертаються до суду із позовами про захист прав споживачів.

Підсумовуючи наведене, слід зробити висновок про те, що особи, які є позивачами у справах про захист прав споживачів, не повинні сплачувати судовий збір при поданні позовних заяв.

При цьому, як у поданій позовній заяві (а. с. 1-3), так і в заяві позивача про відкриття провадження, поданій до суду першої інстанції після залишення позову без руху (а. с. 43-46), ОСОБА_1 безпосередньо посилався на положення Закону України «Про захист прав споживачів», а також на відповідну судову практику Великої Палати Верховного Суду і доводив, що він, як споживач, звільнений від сплати судового збору у цій категорії справ.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про повернення ОСОБА_1 його позовної заяви у зв`язку із несплатою судового збору.

Також, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про повернення позовної заяви з підстав не виконання позивачем вимог ухвали без руху в частині надання доказів, які підтверджують факт порушення його прав, як споживача та права, як власника і споживача звернутися до суду з даним позовом, оскільки на стадії вирішення питання про відкриття провадження суд не може оцінювати обраний позивачем спосіб захисту, обставини справи та докази. На цьому наголосила Велика Палата Верховного Суду від 31.08.2023 у справі №990/114/23.

Отже, постановляючи ухвалу, суд першої інстанції на зазначене вище уваги не звернув, а тому висновок суду першої інстанції про повернення позовної заяви з підстав того, що позивачем не надано доказів сплати судового збору та доказів, які підтверджують факт порушення прав позивача, як споживача та власника майна, є необґрунтованим.

Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа не може бути безпідставно позбавлена на захист свого порушеного права, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

Враховуючи наведене, доводи, викладені в апеляційній скарзі, що ухвала суду першої інстанції про повернення позовної заяви є безпідставною та перешкоджає подальшому провадженню у справі, колегія суддів вважає обґрунтованими.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, порушення норм процесуального права, яке призвело до помилковості ухвали є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції зі стадії вирішення питання про відкриття провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 369, 374, 379, 383, 384, 389 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 вересня 2024 року - скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції зі стадії вирішення питання про відкриття провадження

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий О. Ф. Мазурик

Судді О. В. Желепа

Л. Д. Поливач