Справа № 456/3258/24
Провадження № 2/456/145/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бучківської В. Л. ,

при секретарі Коцур А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в :

В провадженні Стрийського міськрайонного суду Львівської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою суду від 27.06.2024 провадження у справі відкрито.

Судові засідання у справі були призначені на 16.07.2024, 25.09.2024, 31.10.2024, 28.11.2024, 20.12.2024, 20.01.2025, 17.02.2025, на адресу сторін судом неодноразово скеровано рекомендовані повідомлення з врученням, які повернулися на адресу суду з відміткою «адресати відсутні за вказаною адресою».

17.09.2024 на адресу суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про розгляд справи за його відсутності, написи на конверті якого заповнено аналогічним почерком тому, який міститься на конверті, в якому міститься заява відповідача ОСОБА_2 , адресована суду 25.09.2024 про розгляд справи за її відсутності.

При цьому підпис на заяві позивача ОСОБА_1 різниться з підписом, який міститься на позовній заяві, адресованій суду засобами поштового зв`язку. Заслуговує на увагу і той факт, що конверт, в якому містилася позовна заява з додатками заповнено аналогічним почерком тому, який міститься на конверті, в якому міститься заява відповідача ОСОБА_2 , адресована суду 25.09.2024 про розгляд справи за її відсутності.

У зв`язку з цим розгляд справи було неодноразово відкладено та повідомлено сторін про необхідність з`явитися в судове засідання.

25.11.2024 на електронну адресу суду позивачем та відповідачем одночасно подано заяви про розгляд справи у їх відсутності, без електронного цифрового підпису, у зв`язку з чим розгляд справи відкладено та повідомлено сторін про необхідність з`явитися в судове засідання.

При цьому, 04 грудня 2024 року на електронні адреси, з яких надійшли заяви сторін скеровано листа, в якому повідомлено про сумніви, які виникли у суду в частині подання позивачем ОСОБА_1 позову до суду та процесуальних документів, адресованих суду.

12.12.2024 відповідач ОСОБА_2 звернулася до суду з листом, в якому просить розглянути справу по суті та ухвалити рішення про розірвання шлюбу.

20.12.2024 у зв`язку з тим, що у суду виникли обґрунтовані сумніви в тому, що саме ОСОБА_1 , який є іноземним громадянином і який не значиться зареєстрованим за адресою, вказаною в позовній заяві і який жодного повідомлення від суду не отримав, у зв`язку з відсутністю за вказаною адресою, звернувся до суду з вказаним позовом та подавав процесуальні документи у справі, судом визнано обов`язковою явку позивача в судове засідання, призначене на 09.45 год. 20 січня 2025 року.

17.01.2025 від позивача ОСОБА_1 (з вказівкою на місце проживання: АДРЕСА_1 ) надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. При цьому підпис на вказаній заяві, різниться з підписом на позовній заяві та інших процесуальних документах, надісланих позивачем до суду. На конверті міститься вказівка на місце проживання позивача: АДРЕСА_1 , за якою позивач повідомлення суду не отримує.

20.01.2025 у зв`язку з тим, що у суду виникли обґрунтовані сумніви в тому, що саме ОСОБА_1 , який є іноземним громадянином і який не значиться зареєстрованим за адресою, вказаною в позовній заяві і який жодного повідомлення від суду не отримав, у зв`язку з відсутністю за вказаною адресою, звернувся до суду з вказаним позовом та подавав процесуальні документи у справі, судом повторно визнано обов`язковою явку позивача в судове засідання, призначене на 12.30 год. 17 лютого 2025 року.

При цьому суд неодноразово роз`яснював сторонам у листах, що неявка позивача в судове засідання згідно з правовими приписами п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України може бути підставою для залишення позову без розгляду та про право на участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції на підставі ст.212 ЦПК України.

При цьому суд роз`яснював відповідачу про право на подання позову про розірвання шлюбу в порядку та у спосіб, передбачений законом.

В судове засідання 17.02.2025 сторони не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, будучи неодноразово належним чином повідомленими про час і місце проведення судових засідань.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовну заяву слід залишити без розгляду, з наступних підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин..

Положеннями ч. 5 ст. 223 ЦПК України встановлено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд вправі відкласти розгляд справи в судовому засіданні, якщо визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на те, що нез`явлення позивача перешкоджає розгляду справи, оскільки суд позбавлений можливості встановити, чи саме ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до суду, незважаючи на те, що суд визнав обов`язковою явку позивача, останній в судові засідання не з`явився, а тому є всі підстави для залишення позову без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Листом Верховного Суду України від 25 січня 2006 року №1-5/45 визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», вказано, що в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

У рішенні ЄСПЛ "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 року, Суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні об ов`язки.

Суд прийняв вичерпні заходи для повідомлення учасників справи про час та місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і захистити свої права.

За змістом ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права особа сама визначає обсяг своїх прав і обов`язків у цивільному процесі. Тому особа, визначивши свої права, реалізує їх на свій розсуд. Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства.

Враховуючи завдання судочинства, принцип правової визначеності, поширення загального правила, закріпленого в ч.1 ст.372 ЦПК України, відкладення судового розгляду у випадку неявки в судове засідання будь-кого з осіб, що беруть участь у справі, за відсутності відомостей про причини неявки в судове засідання не відповідало б конституційним цілям цивільного судочинства, що, у свою чергу, не дозволить розглядати судову процедуру в якості ефективного засобу правового захисту в тому сенсі, який закладений в ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст.ст. 7, 8 і 10 Загальної декларації прав людини і ст.14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права.

У своїй постанові від 11.03.2021 у справі №558/9/18 КЦС ВС роз`яснив, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. ВС зауважив, що, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що залишення позовної заяви без розгляду не порушує права та інтереси як позивача, за яким відповідно до ч. 2 ст. 257 ЦПК України зберігається право звернутися до суду повторно, так і відповідача, а тому позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, слід залишити без розгляду.

Відповідно до правових висновків, викладених у постановах Верховного

Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 725/486/22 (провадження

№ 61-7107св22), від 30 листопада 2022 року у справі № 759/14068/19 (провадження № 61-8505св22), від 20 січня 2023 року у справі № 465/6147/18 (провадження № 61-8101св22), якщо учасник надав суду електронну адресу, зазначивши її у заяві (скарзі), то потрібно припустити, що учасник справи бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це передусім покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них. З огляду на це суд, який комунікує з учасником за допомогою повідомлених ним засобів, діє правомірно і добросовісно. Тому потрібно виходити з презумпції обізнаності: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення.

Крім цього колегія суддів враховує, що в умовах воєнного стану надсилання судових рішень на електронну пошту, яка зазначена учасником процесу в поданих ним документах як власна електронна адреса, є доцільним і спрямованим на досягнення мети, яка полягає у повідомленні учасника процесу про ухвалене судове рішення (пункт 6.8 постанови Верховного Суду від 28 квітня 2023 року у справі № 904/272/22).

На підставі наведеного, ухвалу суду, окрім засобів поштового зв`язку, слід надіслати на електронні адреси сторін, які використовувалися при поданні процесуальних документів до суду.

Керуючись ч. 5 ст.223, п. 3 ч. 1 ст.257, ст. 353 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, залишити без розгляду.

Копію ухвали надіслати сторонам по справі.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її підписання.

Головуючий суддя В.Л.Бучківська