Справа № 154/4170/24
Провадження № 2/156/70/25
Рядок статзвіту № 38
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

19 лютого 2025 року сел. Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Малюшевської І.Є.,

за участю секретаря судового засідання Киці Л.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного провадження в залі суду в сел. Іваничі цивільну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал»

до ОСОБА_1 , представник відповідача - адвокат Явтушенко Ірина Владиславівна,

про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

учасники справи:

представник позивача Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» - не з`явився,

відповідачка ОСОБА_1 - не з`явилася,

представник відповідачки адвокат Явтушенко І.В.,

в с т а н о в и в :

І. Зміст спору

Представник ТзОВ «ФК «Профіт Капітал» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Свій позов мотивує тим, що 12.04.2018 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено Угоду № С-001-0 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Відповідно до умов Договору кредиту № С-001-0 від 12.04.2018 року, банк відкриває клієнту поточний рахунок у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватись в рамках угоди та договору, у том числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням електронного платіжного засобу, та випускає клієнту міжнародну платіжну картку MasterCard. Банк надав клієнту кредит шляхом встановлення відповідної кредитної лінії по поточному рахунку на наступних умовах: максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000,00 грн (п.п. 3.1 договору 1); ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладення угоди, становить 5 500,00 грн (п.п.3.2 договору кредиту 1).

Згідно п.п. 3.3 Договору Кредиту за користування Кредитом Позичальник сплачує проценти в розмірі 48% річних.

Банк на виконання умов Договору кредиту надав Позичальнику грошові кошти у сумі 5500,00 грн строком до 12.04.2024 року, а Позичальник відповідно зобов`язався повернути його разом іншими платежами (відповідно до тарифів Банку, які розміщені на сайті Банку за адресою: www.ideabank.ua). Як йдеться в Угоді, Клієнт ознайомлений з умовами Угоди, ДКБО, Тарифами Банку та іншими умовами обслуговування, які оприлюднені на інтернет-сторінці Банку www.ideabank.ua та які йому роз`яснені, зрозумілі та з якими він цілком згідний.

Згідно із Законом України «Про споживче кредитування», реальна процентна ставка складає 76,7% (п. 5.11 Договору кредиту 1). Банк свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі відкривши поточний рахунок № НОМЕР_1 , що зазначено та надавши кредитні кошти в розмірі 5500,00 грн в межах кредитного ліміту визначеного в п.п. 3.2 Договору 1.

Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує.

У зв`язку з неповерненням заборгованості за Договорами кредиту та відповідно до Довідки-розрахунку заборгованість ОСОБА_1 за Договором № С-001-0 від 12.04.2018 року станом на 19.12.2023 року (дата відступлення) становить 14340,32 грн та складається з:

- заборгованості за основним боргом - 5465,98 грн.;

- заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 8874,34 грн.;

- заборгованість на нарахованими та несплаченими комісіями - 0,00 грн.

Також 09.11.2018 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено Угоду № С-001-0 про відкриття кредитної лінії та обслуговування Кредитної Картки.

Відповідно до умов Договору кредиту № С-001-0 від 09.11.2018 року, Банк відкриває Клієнту поточний рахунок у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватись в рамках Угоди та Договору, у том числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням електронного платіжного засобу, та випускає клієнту міжнародну платіжну картку MasterCard.

Як йдеться в п. 3 Договору Банк надає Клієнту Кредит шляхом встановлення відповідної Кредитної лінії по поточному рахунку на наступних умовах:

Максимальний ліміт Кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000,00 грн (п.п. 3.1 Договору 2); Ліміт Кредитної лінії, доступний Клієнту на момент укладення Угоди, становить 7000,00 грн (п.п.3.2 Договору кредиту 2). Згідно п.п. 3.3 Договору Кредиту за користування Кредитом Позичальник сплачує проценти в розмірі 24% річних. Банк на виконання умов Договору кредиту надав Позичальнику грошові кошти у сумі 7000,00 грн строком на 09.11.2024 року, а Позичальник відповідно зобов`язався повернути його разом іншими платежами (відповідно до тарифів Банку, які розміщені на сайті Банку за адресою: www.ideabank.ua). Як йдеться в Угоді, Клієнт ознайомлений з умовами Угоди, ДКБО, Тарифами Банку та іншими умовами обслуговування, які оприлюднені на інтернет-сторінці Банку www.ideabank.ua та які йому роз`яснені, зрозумілі та з якими він цілком згідний.

Згідно з Законом України «Про споживче кредитування», реальна процентна ставка складає 124,74% (п. 5.11 Договору кредиту 2). Банк свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі відкривши поточний рахунок № НОМЕР_2 , що зазначено та надавши кредитні кошти в розмірі 7000,00 грн в межах кредитного ліміту визначеного в п.п. 3.2 Договору 2.

Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує.

За Договором № С-001-0 від 09.11.2018 року станом на 19.12.2023 року (дата відступлення) становить 20599,68 грн, яка складається з:

- заборгованості за основним боргом - 6994,86 грн.;

- заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 13604,82 грн.;

- заборгованість на нарахованими та несплаченими комісіями 0,00 грн.

19.12.2023 року між акціонерним товариством «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» укладено договір факторингу № 19/12-2023, відповідно до п. 2.1 якого АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ», а ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених Договором факторингу. Права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим Договором, відступаються ( передаються) в розмірі заборгованості Боржників перед АТ «Ідея Банк», та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день укладення цього договору. Так, ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» зобов`язання за Договором факторингу виконав в повному обсязі, та відповідно перерахував суму на користь АТ «Ідея Банк».

22.12.2023 року між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» був укладений Договір факторингу № 22/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ «Оптіма Факторинг» передав (відступив), а ТОВ «ФК «Профіт Капітал»» прийняв права вимоги до за Кредитним договором № С-001-0 від 12.04.2018 року, № С-001-0 від 09.11.2018 року.

Відповідно до п. 2.1 за цим договором ТОВ «Оптіма Факторинг» відступає ТОВ «ФК «Профіт Капітал», а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Оптіма Факторинг» за плату та на умовах, визначених цим договором.

Згідно з положенням п. 2.2 цього договору, права вимоги відступається в розмірі заборгованості боржників перед ТОВ «Оптіма Факторинг», та визначені в друкованому реєстрі боржників, що підписується сторонами та в реєстрі боржників в електронному вигляді та надсилається разом з Актом приймання-передачі реєстру боржників в електронному вигляді. Пунктом 3.2 цього договору передбачена загальна сума фінансування після відступлення прав вимоги. На виконання вимоги даного договору, ТОВ «ФК «Профіт Капітал» перерахувало на рахунок ТОВ «Оптіма Факторинг» визначену договором суму та відповідно були здійснено передачі реєстру боржників.

За таких обставин, до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» починаючи з 22.12.2023 року, відповідно до договору факторингу №22/12-2023 перейшло право за кредитними Договорами та угодами № С-001-00 від 12.04.2018 року, № С-001-0 від 09.11.2018 року, що укладено між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 .

У зв`язку із такими обставинами, представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» суму заборгованості за Договором №С-001-0 від 12.04.2018 року станом на 19.12.2023 року в розмірі 14 340,32 грн, Договором №С-001-0 від 09.11.2018 року станом на 19.12.2023 року в розмірі 20 599,68 грн, а також суму понесених судових витрат.

ІІ. Позиція учасників процесу

Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» у судове засідання не з`явився. Одночасно з поданням позовної заяви, подав клопотання про розгляд справи без участі представника.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомила.

В судовому засіданні представник відповідачки ОСОБА_1 адвокат Явтушенко І.В. позовні вимоги визнала частково в сумі стягнення основного боргу: за кредитним договором від 11.04.2018 в сумі 5465,98 гривень та за кредитним договором від 09.11.2018 року 6994,86 гривень.

Щодо нарахованих відсотків, то представник відповідача вважає, що позовні вимоги в цій частині не підлягають до задоволення у зв`язку з тим, що в цій частині позивачем не надано розрахунку.

Виходячи з позову представник відповідача виснувала, що проценти були нараховані з дати укладення кредитного договору і по дату відступлення прав вимоги (19.12.2023). З долученої до матеріалів справи довідки-розрахунку слідує, що така фіксує час відступлення права вимоги та суми. З відомостей цієї довідки-розрахунку неможливо перевірити правильність нарахування процентів. Разом з тим, проценти нараховуються в межах строку дії кредитного договору, тобто у даному випадку - 12 місяців. Строк дії Угод становить 12 місяців, а тому договірні відносини припиняються за угодою № С-001-0 від 12.04.2018 року 12.04.2019 року, за угодою № С-001-0 від 09.11.2018 року - 09.11.2019 року, внаслідок чого у позивача припиняється право на нарахування відсотків за Угодою № С-001-0 від 12.04.2018 року - в розмірі 48 %, за угодою № С-001-0 від 09.11.2018 року - 24% однак проценти нараховані поза межами цих строків. За розрахунком сторони відповідача за угодою № С-001-0 від 12.04.2018 року строк прострочення становить 155 днів на суму 987,96 гривень, а за угодою № С-001-0 від 09.11.2018 290 днів на суму 1985,95 грн. Саме таку суму нарахованих відсотків відповідачка визнає. Враховуючи викладене, представник відповідачки ОСОБА_1 адвокат Явтушенко І.В. просила суд позовні вимоги задовольнити частково та розподілити судові витрати у цій справі.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

Ухвалою від 20.12.2024 попереднім складом суду відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження з викликом сторін по справі. Судове засідання призначено на 22.01.2025 року.

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.12.2024 року, у зв`язку із звільненням з 24 грудня 2024 року з посади у відставку судді Бахаєва І.М., головуючим суддею у зазначеній справі визначено суддю Малюшевську І.Є.

Ухвалою від 31.12.2024 року суддею Малюшевською І.Є. прийнято до провадження цивільну справу № 156/4170/24 за поданою в порядку позовного провадження позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профіт Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

13.01.2025 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким відповідачка позовні вимоги визнає частково: за тілом кредиту за угодами № С-001-0 від 12.04.2018 року та № С-001-0 від 09.11.2018 року в сумі 6994,86 грн та 6997,84 грн відповідно. З вимогою про стягнення заборгованості по простроченим відсоткам за Угодою № С-001-0 від 12.04.2018 року в сумі 8874,34 грн та Угодою № С-001-0 від 09.11.2018 року в сумі 13604,82 грн відповідачка не згідна, виходячи з того, що довідка-розрахунок заборгованості за вищевказаними Угодами, фактично не дає змогу відповідачу перевірити заявлені суми прострочених відсотків, оскільки сам розрахунок в ній відсутній. Відповідач, з метою визначення своєї позиції в частині сум заборгованості прострочених відсотків, проаналізував надані Позивачем виписки по рахунках у порівнянні із заявленими сумами в довідці-розрахунку. Розмір заборгованості по простроченим відсоткам, зазначений позивачем в документах, які, на його думку, підтверджують правильність її нарахування не співпадають та навпаки суттєво різняться з випискою по рахунках. Будь-яких інших даних, які б підтверджувались первинними бухгалтерськими документами та надавали можливість як суду, так і Відповідачу, їх перевірити позивачем не надано.

Строк дії Угод становить 12 місяців, а тому договірні відносини припиняються за угодою № С-001-0 від 12.04.2018 року 12.04.2019 року, за угодою № С-001-0 від 09.11.2018 року -09.11.2019 року, внаслідок чого у позивача припиняється право на нарахування відсотків за Угодою № С-001-0 від 12.04.2018 року - в розмірі 48 %, за угодою № С-001-0 від 09.11.2018 року - 24% поза межами цих строків. На даний час, за наданими документами, доданими до позовної заяви в підтвердження суми заборгованості по відсотках, відповідачка позбавлена можливості перевірити їх правильність, так як розрахунок заборгованості не містить окремо розділів планового погашення та фактичного погашення заборгованості по тілу кредиту, відсотках, сумах страхового платежу, комісій, пені та штрафу, простроченої заборгованості по тілу кредиту, відсотках, пені та штрафів, із зазначенням кількості днів прострочення, залишку заборгованості та його зміну при внесенні чергового мінімального платежу, або суми на погашення кредиту.

Таким чином, у зв`язку з недоведеністю розміру заборгованості за простроченими відсотками по Угоді № С-001-0 від 12.04.2018 року в сумі 8 874,34 грн, по Угоді № С-001-0 від 09.11.2018 року в сумі 13 604,82 грн відповідачка просить відмовити в задоволені позовних вимог в цій частині.

Ухвалою суду від 22.01.2025 року задоволено клопотання представника відповідача адвоката Явтушенко І.В. про долучення доказів до матеріалів справи та про витребування доказів. Зокрема, витребувано від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал»: 1) детальний розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за Угодою № С-001-0 від 12.04.2018 року в сумі 5465,98 грн. заборгованості за основним боргом, 8874,34 грн. заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками, з зазначенням періоду нарахування заборгованості, щомісячного розрахунку заборгованості суми основного боргу та відсотків, із зазначенням кількості днів прострочення та відсоткової ставки по кредиту, нарахованих штрафів та пені, які включені в мінімальний платіж; 2) детальний розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за Угодою № С-001-0 від 09.11.2018 року в сумі 6994,86 грн. заборгованості за основним боргом, 13604,82 грн. заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками, з зазначенням періоду нарахування заборгованості, щомісячного розрахунку заборгованості суми основного боргу та відсотків, з зазначенням кількості днів прострочення та відсоткової ставки по кредиту, нарахованих штрафів та пені, які включені в мінімальний платіж.

30.01.2025 від позивача надійшла заява щодо виконання вимог ухвали суду, в яких вказує, що розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № C-001-0 від 12.04.2018 року здійснено станом на 19.12.2023 року, а розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № C-001-0 від 09.11.2018 року - станом на 19.12.2023 року. В частині періоду розрахунків заборгованості за кредитними договорами (в тому числі за основним боргом, заборгованості за відсотками, заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями), позивач посилався на те, що довідки-розрахунки були складені за період з 12.04.2018 та з 09.11.2018 (дата видачі коштів) по 19.12.2023 (дата відступлення права вимоги). Розрахунки заборгованості зроблені за основним боргом, за нарахованими та несплаченими відсотками, нарахованими та несплаченими комісіями були здійснені саме АТ «Ідея Банк» станом на 19.12.2023 року, а право вимоги за Угодами № C-001-0 від 12.04.2018 року, № C-001-0 від 09.11.2018 року перейшло ТОВ «ФК «Профіт Капітал» за вже сформованим розрахунком заборгованості.

Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» та відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. У зв`язку із неявкою в судове засідання та наявністю у матеріалах справи заяви про здійснення розгляду справи без участі представника, суд розглянув справу без участі представника позивача. Інтереси відповідачки у судовому засіданні представляла адвокат Явтушенко І.В. Відтак, підстави для відкладення розгляду справи відсутні.

ІV. Встановлені судом фактичні обставини справи

12.04.2018 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено Угоду № С-001-0 про відкриття кредитної лінії та обслуговування Кредитної Картки (а.с.6-7).

Відповідно до умов Договору кредиту № С-001-0 від 12.04.2018 року, Банк відкриває Клієнту поточний рахунок у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватись в рамках Угоди та Договору, у том числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням електронного платіжного засобу, та випускає клієнту міжнародну платіжну картку MasterCard.

Банк надає Клієнту Кредит шляхом встановлення відповідної Кредитної лінії по поточному рахунку на наступних умовах: максимальний ліміт Кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000,00 грн (п.п. 3.1 Договору 1); ліміт Кредитної лінії, доступний Клієнту на момент укладення Угоди, становить 5 500,00 грн (п.п.3.2 Договору кредиту 1).

Згідно п.п. 3.3 Договору Кредиту за користування Кредитом Позичальник сплачує проценти в розмірі 48% річних.

Банк на виконання умов Договору кредиту надав Позичальнику грошові кошти у сумі 5500,00 грн строком до 12.04.2024 року, а Позичальник відповідно зобов`язався повернути його разом іншими платежами (відповідно до тарифів Банку, які розміщені на сайті Банку за адресою: www.ideabank.ua). Як йдеться в Угоді, Клієнт ознайомлений з умовами Угоди, ДКБО, Тарифами Банку та іншими умовами обслуговування, які оприлюднені на інтернет-сторінці Банку www.ideabank.ua та які йому роз`яснені, зрозумілі та з якими він цілком згідний.

Згідно із Законом України «Про споживче кредитування», реальна процентна ставка складає 76,7% (п. 5.11 Договору кредиту 1). Банк свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі відкривши поточний рахунок № НОМЕР_1 , що зазначено та надавши кредитні кошти в розмірі 5500,00 грн в межах кредитного ліміту визначеного в п.п. 3.2 Договору 1.

З виписки за період з 18.05.2018 року по 30.09.2019 року (а.с.24-40) слідує, що відповідачка отримала кредитні кошти, користувалася ними та частково погашала кредит, однак своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконала.

За розрахунком позивача (а.с.41) у зв`язку з неповерненням кредитних коштів за Договором № С-001-0 від 12.04.2018 року станом на 19.12.2023 року (дата відступлення) заборгованість ОСОБА_1 становить 14340,32 грн та складається з:

- заборгованості за основним боргом - 5465,98 грн.;

- заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 8874,34 грн.;

- заборгованість на нарахованими та несплаченими комісіями - 0,00 грн.

Розмір заборгованості позивач підтверджує довідкою-розрахунком (а.с.34).

У липні 2024 року позивач звернувся до відповідачки з досудовою вимогою щодо стягнення заборгованості за Договором № С-001-0 від 12.04.2018 року (а.с.42-43), однак відповідачка борг добровільно не сплатила.

Крім того, 09.11.2018 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено Угоду № С-001-0 про відкриття кредитної лінії та обслуговування Кредитної Картки (а.с.14-15).

Відповідно до умов Договору кредиту № С-001-0 від 09.11.2018 року, Банк відкриває Клієнту поточний рахунок у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватись в рамках Угоди та Договору, у том числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням електронного платіжного засобу, та випускає клієнту міжнародну платіжну картку MasterCard.

З п. 3 Договору слідує, що Банк надає Клієнту Кредит шляхом встановлення відповідної Кредитної лінії по поточному рахунку на наступних умовах: максимальний ліміт Кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000,00 грн (п.п. 3.1 Договору 2); Ліміт Кредитної лінії, доступний Клієнту на момент укладення Угоди, становить 7000,00 грн (п.п.3.2 Договору кредиту 2). Згідно п.п. 3.3 Договору Кредиту за користування Кредитом Позичальник сплачує проценти в розмірі 24% річних. Банк на виконання умов Договору кредиту надав Позичальнику грошові кошти у сумі 7000,00 грн строком на 09.11.2024 року, а Позичальник відповідно зобов`язався повернути його разом іншими платежами (відповідно до тарифів Банку, які розміщені на сайті Банку за адресою: www.ideabank.ua). Як йдеться в Угоді, Клієнт ознайомлений з умовами Угоди, ДКБО, Тарифами Банку та іншими умовами обслуговування, які оприлюднені на інтернет-сторінці Банку www.ideabank.ua та які йому роз`яснені, зрозумілі та з якими він цілком згідний.

Згідно з Законом України «Про споживче кредитування», реальна процентна ставка складає 124,74% (п. 5.11 Договору кредиту 2). Банк свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі відкривши поточний рахунок № НОМЕР_2 , що зазначено та надавши кредитні кошти в розмірі 7000,00 грн в межах кредитного ліміту визначеного в п.п. 3.2 Договору 2.

З виписки за період з 13.11.2018 року по 30.09.2019 року (а.с.35-40) слідує, що відповідачка отримала кредитні кошти, користувалася ними та частково погашала кредит, однак своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконала.

За Договором № С-001-0 від 09.11.2018 року станом на 19.12.2023 року (дата відступлення) заборгованість відповідачки становить 20 599,68 грн та складається з:

- заборгованості за основним боргом - 6994,86 грн.;

- заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 13604,82 грн.;

- заборгованість на нарахованими та несплаченими комісіями 0,00 грн.

Розмір заборгованості позивач підтверджує довідкою-розрахунком (а.с.41).

У липні 2024 року позивач звернувся до відповідачки з досудовою вимогою щодо стягнення заборгованості за Договором № С-001-0 від 09.11.2018 року (а.с.44-45), однак відповідачка борг добровільно не сплатила.

19.12.2023 року між акціонерним товариством «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» укладено договір факторингу № 19/12-2023, відповідно до п. 2.1 якого АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ», а ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених Договором факторингу (а.с.50-62). Права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості Боржників перед АТ «Ідея Банк», та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день укладення цього договору. Так, ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» зобов`язання за Договором факторингу виконав в повному обсязі, та відповідно перерахував суму на користь АТ «Ідея Банк».

22.12.2023 року між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» був укладений Договір факторингу № 22/12-2023 (а.с.63-67), відповідно до умов якого ТОВ «Оптіма Факторинг» передав (відступив), а ТОВ «ФК «Профіт Капітал»» прийняв права вимоги до за Кредитним договором № С-001-0 від 12.04.2018 року, № С-001-0 від 09.11.2018 року. Відповідно до п. 2.1 за цим договором ТОВ «Оптіма Факторинг» відступає ТОВ «ФК «Профіт Капітал», а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Оптіма Факторинг» за плату та на умовах, визначених цим договором.

Згідно з положенням п. 2.2 цього договору, права вимоги відступається в розмірі заборгованості боржників перед ТОВ «Оптіма Факторинг», та визначені в друкованому реєстрі боржників, що підписується сторонами та в реєстрі боржників в електронному вигляді та надсилається разом з Актом приймання-передачі реєстру боржників в електронному вигляді. Пунктом 3.1 цього договору передбачена загальна сума фінансування після відступлення прав вимоги яка становить 11 861 032,61 грн.

На виконання вимоги даного договору ТОВ «ФК «Профіт Капітал» перерахувало на рахунок ТОВ «Оптіма Факторинг» 11 861 032,61 грн та відповідно було здійснено передачу реєстру боржників (а.с.68-71).

За таких обставин, до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» починаючи з 22.12.2023 року відповідно до договору факторингу №22/12-2023 перейшло право за кредитними Договорами та угодами № С-001-00 від 12.04.2018 року, № С-001-0 від 09.11.2018 року, що укладено між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 .

У зв`язку із неналежним виконанням ОСОБА_1 своїх зобов`язань позивач, як правонаступник, змушений звернутися до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості.

Відповідачка позовні вимоги визнає частково: за тілом кредиту за угодами № С-001-0 від 12.04.2018 року та № С-001-0 від 09.11.2018 року в сумі 5465,98 грн та 6997,84 грн відповідно. З вимогою про стягнення заборгованості по простроченим відсоткам за Угодою № С-001-0 від 12.04.2018 року в сумі 8874,34 грн та Угодою № С-001-0 від 09.11.2018 року в сумі 13604,82 грн відповідачка не згідна, за розрахунком сторони відповідача за угодою № С-001-0 від 12.04.2018 року строк прострочення становить 155 днів на суму 987,96 гривень, а за угодою № С-001-0 від 09.11.2018 290 днів на суму 1985,95 грн. Саме таку суму нарахованих відсотків відповідачка визнає.

Детальних розрахунків заборгованості відповідача за кредитними договорами, в тому числі на виконання вимог ухвали суду від 22.01.2025 року про витребування доказів, позивачем суду не надано. Детального контррозрахунку відповідачем суду не надано.

V. Застосоване судом законодавство

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

VІ. Висновки суду

Суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49, 51 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Згідно з умовами Кредитних договорів Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором.

Як вбачається з матеріалів справи кредитні договори є правомірним, його недійсність законом прямо не встановлена та судом він недійсним не визнаний, а тому відповідно до ст. 204 ЦК України є правомірним і повинен виконуватися, виходячи зі змісту норм матеріального права та з урахуванням умов і змісту самого договору.

Відповідачка визнає позов в частині заборгованості за основним боргом: за Договором № С-001-0 від 12.04.2018 року у розмірі 5465,98 грн.; за Договором № С-001-0 від 09.11.2018 року у розмірі 6994,86 грн. Отже, в цій частині позовні вимоги підлягають до задоволення.

Щодо заборгованості за нарахованими та не сплаченими відсотками за Договором № С-001-0 від 12.04.2018 року та за Договором № С-001-0 від 09.11.2018 року суд зазначає таке.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року по справі № 723/304/16-ц (провадження N 14-360цс19), в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року по справі № 638/13683/15-ц (провадження N 14-680цс19), в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-16гс22), тобто дана судова практика є сталою.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) після спливу визначеного договором строку кредитування або у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 15 серпня 2023 року у справі № 753/6745/17, установивши, що умова договору передбачає нарахування процентів як міри відповідальності після закінчення строку кредитування, тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання, слід застосовувати як статтю 625 ЦК України, так і інше законодавство, яке регулює наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до п. 128 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»).

Ухвалою суду від 22.01.2025 року у позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» було витребувано детальні розрахунки заборгованості ОСОБА_1 за Угодою № С-001-0 від 12.04.2018 року та за Угодою № С-001-0 від 09.11.2018 року. Детальні розрахунки суду не надано, представник позивача у заяві від 29.01.2025 року стверджував, що розрахунки заборгованості зроблені саме АТ «Ідея Банк» станом на 19.12.2023 року на основі виписок по кредитним договорам № C-001-0 від 12.04.2018 року, № C-001-0 від 09.11.2018 року.

Верховний Суду складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 25 травня 2021року у справі N554/4300/16-ц дійшов висновку, що "належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі." Аналогічна правова позиція стосовно первинних документів застосована і в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 січня 2018 року по справі N 161/16891/15-ц та в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 червня 2018 року у справі N 364/737/17. Отже, позиція Верховного Суду щодо необхідності доведення перерахування коштів та розміру заборгованості виключно первинними документами. До аналогічних висновків дійшов й Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 29.01.2020 року у справі N 755/18920/18.

Вказані довідки-розрахунки заборгованості, як докази існування між сторонами кредитних правовідносин та наявності заборгованості, самі по собі не є належними та допустимими доказами укладення кредитних договорів та наявності заборгованості за цими договорами, оскільки не є первинними документами, а отже не є безспірними доказами розміру заборгованості, а є лише обґрунтуванням позовних вимог щодо розміру заборгованості, яка повинна бути підтверджена саме первинними документами, на що вказує ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Слід також зазначити, що зміст довідок-розрахунків заборгованості за кредитними договорами № С-001-0 від 12.04.2018 року (а.с.34) та № С-001-0 від 09.11.2018 року (а.с.41), які здійснені первісним кредитором, лише констатують суму заборгованості, визначену первісним кредитором та не відповідають Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", як наслідок, не можуть підтверджувати існування тих чи інших операцій. Відтак, надані позивачем довідки-розрахунки заборгованості, не можуть бути доказом безспірності заборгованості та її розміру, оскільки є документами, що створені первісним кредитором, а, відтак, інформація зазначена в них, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких вони були складені, не може бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач.

Суд наголошує, що обґрунтований розрахунок повинен містити обчислення (суму боргу, ставки проценту, комісії, пені; початок періоду нарахування основного боргу або процентів, комісії, пені; закінчення періоду нарахування основного боргу або процентів комісії, пені; кількість днів прострочення, нарахування основного боргу або процентів, комісії, пені; розрахунок основного боргу або процентів, комісії, пені; розмір основного боргу або процентів, комісії, пені; підсумковий, загальний розмір заборгованості за всіма критеріями тощо), та порядок нарахування відповідних сум за кожним відмінним критерієм заборгованості (додавання, множення, нарахування процентів, підсумок тощо) та підстави такого нарахування, передбачені законом або умовами договору.

Щодо виписок по рахунках за період з 12.04.2018 по 19.12.2023 та з 09.11.2018 року по 19.12.2023 (а.с. 24-33, 35-40), то вказані виписки неможливо ідентифікувати як ті, що відображають заборгованість за кредитними договорами № С-001-0 від 12.04.2018 року та № С-001-0 від 09.11.2018 року. Суд погоджується з відповідачем щодо того, що, у виписках відсутні відомості для обчислення заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками, а саме: відомості щодо фактичного погашення заборгованості по тілу кредиту, відсотках, сумах страхового платежу, комісій, пені та штрафу, простроченої заборгованості по тілу кредиту, відсотках, пені та штрафів, з зазначенням кількості днів прострочення, залишку заборгованості та його зміну при внесенні чергового мінімального платежу, або суми на погашення кредиту, що позбавляє можливості самостійного здійснення розрахунку заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками.

Суд наголошує, що відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи недоведеність позивачем позовних вимог у частині заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками, та позицію сторони відповідача, а саме те, що ОСОБА_1 визнає заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за кредитним договором № С-001-0 від 12.04.2018 року у розмірі 987, 96 гривень та за кредитним договором № С-001-0 від 09.11.2018 року у розмірі 1985,95 гривень, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в цій частині в межах суми, визнаної відповідачем.

Зважаючи на вищевикладене, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягає до часткового задоволення.

VІІ. Судові витрати

Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 3 028,00 грн., тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (44,17%) у сумі 1337,47 гривень (3028?44,17/100=1337,47).

Крім того, сторонами також заявлені вимоги щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу: позивачем - у розмірі 14000 гривень, а відповідачем у розмірі 8 000 гривень.

Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Представником позивача суду надано: копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КВ № 6416; копію довіреності від 26.03.2024 року; копію договору про надання правничої допомоги №02-24 від 01.07.2024 року, укладений між ТОВ «ФК «Профіт Капітал» та Адвокатським об`єднанням «Правничий курс», відповідно до умов якого об`єднання бере на себе зобов`язання по наданню клієнту за його зверненням на довгостроковій основі правової допомоги у відповідності з умовами цього договору, а клієнт зобов`язується прийняти надану йому правову допомогу та здійснити її оплату у відповідності до умов цього договору; копії додаткової угоди №1/1 від 01 липня 2024 року до Договору про надання правничої допомоги №02-24 від 01.07.2024 року; копію Акта №1 від 01.07.2024 року приймання-передачі реєстру боржників ТОВ «ФК «Профіт Капітал», відповідно до якого доручило АО «Правовий курс» здійснити підготовку документів щодо боржника ОСОБА_1 ; копію акту прийому-передачі наданої правової допомоги від 05.09.2024; копію платіжної інструкції в національній валюті №918 від 05.09.2024 року, відповідно ТОВ «ФК «Профіт Капітал» сплатило АО «Правовий курс» 182 000 грн за послуги по стягненню заборгованості (а.с.73-86).

На підтвердження понесених на правничу допомогу судових витрат відповідачкою надано: договір про надання професійної правничої допомоги № 105 від 06.01.2025 року (а.с.118), розрахунок витрат за надання професійної правничої допомоги від 10.01.2025 року (а.с.119), квитанцію до прибуткового касового ордеру № 01/2025 від 10.01.2025 року на суму 4000,00 грн (зворот а.с.119). Також у зв`язку з тим, що відповідачка понесла судові витрати в частині здійснення представництва в суді першої інстанції та підготовки клопотання про витребування доказів на підтвердження таких витрат надано: додаткову угоду до договору про надання професійної правничої допомоги № 105 від 06.01.2025 року (а.с.135), розрахунок витрат за надання професійної правничої допомоги від 21.01.2025 року (зворот а.с.135), квитанцію до прибуткового касового ордеру № 02/2025 від 21.01.2025 року на суму 3500,00 грн (а.с.136). Також ОСОБА_2 просила стягнути з позивача на користь відповідача витрати на представництво інтересів у судовому засіданні 18.02.2025 року у розмірі 500 гривень.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За наслідками розгляду цієї справи позовні вимоги судом задоволено на 44,17%. Отже, судові витрати сторін на професійну правничу допомогу підлягають розподілу таким чином: з відповідача на користь позивача слід стягнути 6183,80 гривень (14000?44,17/100=6183,80), а з позивача на користь відповідача 4187,25 гривень (8000?55,83/100=4466,40).

Сторона відповідача у відзиві на позовну заяву вказала, що сума витрат позивача на правничу допомогу є неспівмірною, завищеною і не відповідає розумності, об`єму виконаної роботи, а тому просила суд зменшити її розмір до 3 000,00 грн, у зв`язку з недотриманням вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягу та часу, витраченого на її виконання.

Частина 4 ст. 137 ЦПК України визначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З огляду на зазначене положеннями ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи і наданих послуг та фінансового стану учасників справи. Подібні правові висновки викладені у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, провадження №14-382цс19.

До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та не співрозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (п.61 Постанови Верховного Суду від 24 жовтня 2019 у справі № 905/1795/18).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 07.05.2020 року у справі № 320/3271/19.

Взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду позивачем заяв та матеріалів, їх значення для вирішення спору, з урахуванням критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої фактичності та неминучості) та розумності їх розміру, суд дійшов висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на правову допомогу позивача не відповідає принципам розумності в цих правовідносинах, не є обґрунтованим та пропорційним до предмета спірних правовідносин. Стягнення витрат на професійну правничу допомогу з відповідача не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. З огляду на викладене вище, суд вважає наявними підстави для відмови у відшкодування за рахунок відповідача повністю всієї суми заявленого позивачем розміру витрат на професійну правничу допомогу з огляду на невідповідність таких витрат вимогам щодо співмірності, обґрунтованості та пропорційності до предмету спору.

Суд зауважує, що справа не входить до категорії складних та розглядалась у спрощеному провадженні. Крім того, послуги надані адвокатським об`єднанням є типовими для позивача, оскільки стягнення заборгованості також є предметом діяльності позивача, відповідно не потребують витрати значного часу на складання документів та визначення правових позиції.

Таким чином, суд, дослідивши докази, надані позивачем на підтвердження понесених судових витрат, приймаючи до уваги принципи пропорційності, реальності та розумності судових витрат та враховуючи складність справи, докази у справі, їх необхідність, обсяг наданих послуг та виконані роботи, а також заявлені позовні вимоги і розмір їх задоволення, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи, ціною позову, часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт, тривалістю судового розгляду, значення справи для сторін, суд вважає, що розмір витрат позивача є непропорційним до предмету позову, вартість послуг є вочевидь завищеною, тому суд дійшов висновку про зменшення розміру таких витрат до 4 000 гривень.

Дослідивши докази, надані відповідачем на підтвердження понесених судових витрат, приймаючи до уваги принципи пропорційності, реальності та розумності судових витрат та враховуючи складність справи, докази у справі, їх необхідність, обсяг наданих послуг та виконаних робіт, а також заявлені позовні вимоги і розмір їх задоволення, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи, ціну позову, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, тривалість судового розгляду, значення справи для сторін, суд вважає, що розмір витрат позивача є непропорційним до предмету позову, вартість послуг є вочевидь завищеною, тому суд дійшов висновку про зменшення розміру таких витрат до 2 500 гривень.

Керуючись ст. 13, 81, 141, 263-265, 268, 273, 279, 354 ЦПК України, на підставі ст. 526, 527, 530, 610-611, 625, 629, 638, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України, суд,-

у х в а л и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» заборгованість за Договором № С-001-0 від 12.04.2018 року у розмірі 6 453,86 гривень, яка складається із: заборгованості за основним боргом 5 465,98 гривень; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 987,96 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» заборгованість за Договором № С-001-0 від 09.11.2018 року у розмірі 8 980,81 гривень, яка складається із: заборгованості за основним боргом 6 994,86 гривень; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 1 985,95 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 1337 (одна тисяча триста тридцять сім) грн. 47 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» 4000 (чотири тисячі) гривень 00 коп. витрат на правничу допомогу.

В задоволені решти вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» на користь ОСОБА_1 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 коп. витрат на правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профіт Капітал", , адреса: вул. Набережно-Лугова, 8, м. Київ, 04071;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрвоане місце проживання: АДРЕСА_1 .

Представник відповідача: Явтушенко Ірина Владиславівна, РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя І. Є. Малюшевська