1Справа № 335/2890/24 2/335/95/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді Алєксєєнка А.Б., за участю секретаря судового засідання Ігнатенко Г.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2024 року Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що відповідачам у справі на праві власності належить нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

В період з квітня 2019 року по квітень 2021 позивач відпустив теплову енергію у вищевказане приміщення на загальну суму 22 841,53 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості наданим до позовної заяви.

Позивачем були сформовані та надані відповідачу рахунки на оплату спожитої послуги, проте відповідачі не виконали свого обов`язку по сплаті за надану послугу з постачання теплової енергії у зв`язку із чим у виникла заборгованість у розмірі 22 841,53 грн..

Посилаючись на вказані обставини позивач просить суд солідарно стягнути з відповідачів наявну заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у сумі 2 422,40 грн..

Ухвалою суду від 18 березня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи.

Ухвалою суду від 08 липня 2025 року у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про витребування доказів було відмовлено.

01 серпня 2024 року відповідачем ОСОБА_2 подано до суду відзив на позовну заяву у якому заперечуючи проти задоволення позовних вимог зазначив, що позивачем не надано належних і допустимих доказів надання послуг з теплопостачання у спірний період на заявлену у позові суму заборгованості. При цьому зазначив, що у нежитловому приміщенні відповідачів взагалі відсутні батареї, а відтак враховуючи вказані обставини просив суд у задоволенні позовних вимог Концерну «Міські теплові мережі» відмовити у повному обсязі.

14 серпня 2024 року представником позивача подано до суду письмові пояснення у яких представник позивача наполягаючи на задоволенні заявлених позовних вимог зазначила про те, що у період з 04.2019 по 04.2021 відповідачам було надано послугу з постачання теплової енергії на загальну суму 22 984,53 грн., з урахуванням внесених сплат заборгованість відповідачів становить 22 841,53 грн.

Споживач має право відключитися від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) відповідно до Порядку відключення споживачів від системи централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого наказом Мінрегіону від 26 липня 2019 року №169. Водночас, відповідачами не надано доказів щодо відключення приміщення від системи централізованого опалення. Відтак, оскільки приміщення за адресою надання послуг не було законним чином відключено від централізованого опалення, вимоги позивача щодо стягнення з відповідачів суми заборгованості за надані житлово-комунальні послуги є законними та обґрунтованими та просить їх задовольнити у повному обсязі.

09 січня 2025 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву відповідача ОСОБА_3 у якому останній заперечуючи проти задоволення позовних вимог зазначив, що заявлені позовні вимоги не підтверджено належними та допустими доказами.

Представник позивача належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, разом з тим в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 про дату, час та місце судового засідання повідомлявся судом у встановленому законодавством порядку, проте у судове засідання не з`явився, разом з тим подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з відрядженням та відсутністю в Україні у період з 15.02.2025 по 10.03.2025.

Відповідач ОСОБА_2 про дату, час та місце судового засідання повідомлявся судом у встановленому законодавством порядку, проте у судове засідання не з`явився, разом з цим подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 18 лютого 2025 року у задоволенні клопотання відповідачів про відкладення розгляду справи було відмовлено, відзив на позовну заяву поданий відповідачем ОСОБА_2 та відзив на позовну заяву поданий відповідачем ОСОБА_3 повернуто відповідачам без розгляду.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України та частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Концерн «Міські теплові мережі» є юридичною особою, відповідно до статуту підприємства основною метою діяльності Концерну «МТМ» є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності Позивача та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу Позивача.

Предметом діяльності підприємства є виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла, а також побутових потреб населення та підприємств, установ, організацій та її збут та інше.

Правовідносини між Теплопостачальною організацією та Споживачем в сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії регулюються Цивільним кодексом України, «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення і типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», (далі-Правила), затвердженими постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630 та іншими нормативно-правовими актами України.Відповідно до п.5 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Судом встановлено, що відповідачам по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належить по частки нежитлового приміщення №ХІ літ. А-5, загальною площею 109 м2, за адресою: АДРЕСА_1 що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №355557087 від 23.11.2023 року.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено обов`язок споживача укласти договори про надання житлово-комунальних послуг.

Статтею 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач).

Відповідно до п. 4 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або внесення змін до нього може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.

Як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону, споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Так, законодавством передбачений двосторонній обов`язок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови оплати таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору, то ці доводи не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Як встановлено з матеріалів справи, Концерном «Міські теплові мережі» було підготовлено проект Договору та неодноразово надіслано його на адресу відповідачів, однак відповідачами не було надано підписаного договору у строки, визначені діючим законодавством.

Незважаючи на відсутність договору, в цілях недопущення порушення конституційного права громадян (інших мешканців будинку) на забезпечення їх здоров`я (ст. 3 Конституції України) та права на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї (ст. 48 Конституції України), що включає право на житло, стягувач здійснював та продовжує надавати відповідачу послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води.

Враховуючи зміни, внесені Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства віх 06.11.2007 року № 169 «Про затвердження змін до наказу Мінбуду від 22.11.2005 року № 4» «Про затверджена порядку відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення те постачання гарячої води при відмові споживача від централізованого теплопостачання», відключенню від мереж централізованого опалення підлягають лише окремі житлові будинки. Відключення окремих приміщень житлового будинку не передбачено чинним законодавством. Факт надання послуг є безспірним та беззаперечним.

Отже, фактично відносини між сторонами з приводу надання послуг з централізованого опалення централізованого постачання гарячої води між сторонами тривають. Відсутність укладеного між сторонами договору, обов`язковість укладання якого лежить на споживачеві і на теплопостачальній організації не виключає можливості стягнення зі споживача на користь теплопостачальної організації вартості послуг з теплопостачання.

Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 р. за № 630 зазначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим місяцем.

Згідно з наданим позивачем розрахунком суми заборгованості позивач у період з квітня 2019 року по квітень 2021 року відпустив теплову енергію у нежитлове приміщення, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 на загальну суму 22 984,53 грн., що підтверджується актами приймання-передачі та розрахунками наявними в матеріалах справи.

За наданим позивачем розрахунком заборгованості відповідачем за вказаний період оплата послуг за спожиту теплову енергію здійснювалась не у повному обсязі у зв`язку із чим виникла заборгованість у розмірі 22 841,53 грн.

Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст.611 ЦК України, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до положень ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно вимог позовної заяви позивач просить стягнути з відповідачів суму заборгованості за житлово-комунальні послуги у солідарному порядку.

Відповідно до ст.322 ЦК України власник майна зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором і законом.

Згідно із ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, у разі неподільності предмета зобов`язання (ст.541 ЦК України).

Отже, власник несе витрати по утриманню майна відповідно до своєї частки у власності.

Таким чином, зважаючи на те, що нежитлове приміщення належить кожному з відповідачів у рівних долях кожен співвласник повинен відповідати за зобов`язаннями відповідно до своєї частки.

З матеріалів справи не вбачається, що між відповідачами як співвласниками нежитлового приміщення встановлений договором певний порядок розрахунків з постачальником послуг за надані послуги, а тому їх відповідальність за надані послуги має розраховуватись у відповідності до частки кожного у спільному майні, тобто по 1/2 частині.

З огляду на викладене, суму заборгованості необхідно розділи по 1/2 та стягнути з відповідачів суму заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 11 420,76 грн., з кожного.

На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості за послуги з централізованого опалення відповідачами не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачами було вжито заходи по погашенню заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, з відповідачів на користь позивача також необхідно стягнути сплачений при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 2 422,40 грн., на підставі ст.540 ЦК України, у рівних частках.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 7682, 89, 141, 247, 263265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за період квітня 2019 року по квітень 2021 у розмірі 11 420 (одинадцять тисяч чотириста двадцять) гривень 76 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за період квітня 2019 року по квітень 2021 у розмірі 11 420 (одинадцять тисяч чотириста двадцять) гривень 76 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Концерну «Міські теплові мережі» судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:

Позивач Концерн «Міські теплові мережі» (ідентифікаційний номер юридичної особи 32121458, адреса місцезнаходження: 69091, м.Запоріжжя, вул. Героїв полку Азов, буд.137).

Відповідач 1: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ).

Відповідач 2: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 )

Повний текст судового рішення складено 18 лютого 2025 року.

Суддя: А.Б.Алєксєєнко