Справа № 204/1687/24
Провадження № 2/204/389/25 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2025 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Рудковської О.А.

за участю позивача ОСОБА_1

за участю представника відповідача Білої Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі», Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» про захист прав споживачів, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2024 року позивач подав до суду позовну заяву (з урахуванням уточнення), в якій просить: визнати незаконним наряд на відключення його квартири від електропостачання та демонтаж лічильника незаконним; визнати незаконним складання акта відповідача №276748 (додається), що потягнуло шкідливі для позивача наслідки у вигляді відключення квартири від електропостачання; стягнути з відповідача за вчинення незаконних дій, внаслідок яких його квартира була відключена від електропостачання, моральну шкоду у розмірі 5000 грн. В обґрунтування позовних вимог вказано, що з 2015 року до 2019 року у нього з громадянкою ОСОБА_2 тривали судові спори за право власності на квартиру АДРЕСА_1 . З початку цього спору право власності на цю квартиру належало громадянці ОСОБА_2 , а з 2019 року йому. Після набрання чинності судовими рішеннями які встановлювали його право власності на цю квартиру, позивач звернувся до відповідача з заявою про укладання договору з ним та надав йому передбачені законодавством документи для його укладання. Але відповідач не вважав що судове рішення встановлює його право власності і відмовляв в укладанні договору. Протягом року 2019-2020 року позивач неодноразово ходив у офіси відповідача і намагався переконати уповноважених осіб відповідача, що вони порушують його права, незаконно відмовляючи в укладанні договору. Але навіть особистий прийом генеральним директором відповідача ОСОБА_3 не призвів до поновлення його прав. Восени 2020 року позивач звернувся за захистом своїх прав споживача до суду. Рішенням Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська 05.05.2023 року по справі 202/6619/20 відповідача зобов`язано укласти з ним такий договір. Представники відповідача були присутніми у судовому засіданні Дніпровського апеляційного суду, який залишив без змін рішення Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська та воно набрало чинності. Але згідно наявній у позивача інформації у платіжках та у електронному кабінеті досі фігурує прізвище ОСОБА_4 , що свідчить про невиконання відповідачем судового рішення яке набрало чинності. 21 лютого 2024 року о 9:00 позивачу зателефонував представник відповідача та повідомив, що він їде до нього відключати квартиру від електропостачання та демонтувати лічильник. Його заперечення, що відповідач не виконує рішення суду про укладання з ним договору цей представник слухати не захотів. Він повідомив, що він слюсар і має наряд на відключення. Після цього дзвінка, позивач зателефонував на гарячу лінію відповідача, щоб з`ясувати чому не виконано рішення суду та надаються незаконні наряди. Нічого зрозумілого гаряча лінія не повідомила, а скаргу з незаконних нарядів на відключення реєструвати відмовилась. О 10:30 до позивача з`явився представник відповідача з нарядом на відключення його від електропостачання та демонтаж лічильника. Законність цього наряду на відключення він обґрунтував тим, що борги ніби нараховуються ОСОБА_2 , а вона у квартирі не мешкає. Зазначені обставини підтверджуються копією наряду на відключення квартири позивача та демонтаж лічильника, актом який свідчить про те що позивач не допустив представника відповідача до своєї квартири тому, що він не виконав судове рішення, аудіозаписом його розмов з представником відповідача та працівниками його гарячої лінії.

Не погодившись з позовними вимогами представником відповідача АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» подано до суду відзив на позовну заяву відповідно до якого вказує наступне. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 травня 2023 року у справі № 202/6619/20 частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «ДНІПРОВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ», АТ «ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» про захист прав споживачів. Визнано незаконною відмову АТ «ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» в укладенні договору без надання ІПН. Визнано незаконною відмову ТОВ «ДНІПРОВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ» в укладенні публічного договору на підставі того, що судове рішення у справі 202/791/19 не встановлює права власності позивача. Зобов`язано АТ «ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» укласти з ОСОБА_1 договір про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії. Зобов`язано ТОВ «ДНІПРОВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ» укласти з ОСОБА_1 договір на постачання електричної енергії. Судом визнано незаконною відмову АТ «ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» в укладенні договору без надання ІПН. 29.08.2023р. постановою Дніпровського апеляційного суду у справі №202/6619/20 (провадження №22-ц/803/6760/23) апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду від 05.05.2023р. залишено без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. 07.03.2024 державним виконавцем Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №74257450 про фактичне виконання рішення Красногвардійського районного суду № 202/6619/20 про зобов`язання АТ «ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» укласти з ОСОБА_1 договір про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії. Рішення Красногвардійського районного суду № 202/6619/20 від 05.05.2023 фактично виконано, договір між позивачем та відповідачем укладено, відтак предмет спору відсутній. Між тим, зазначена позовна вимога не відповідає вимогам ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), оскільки даними нормами не передбачений такий спосіб захисту як встановити найкоротший строк виконання судового рішення. Позовна заява не містить відомостей та доказів обґрунтування даної вимоги, оскільки позивач веде мову про невиконання, на його думку, рішення суду, долучає до позовної заяви акт про недопуск від 21.02.2024 року та у якості доказу робить скрін з особистого кабінету ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» де вказана заборгованість за спожиту електричну енергію. Тобто позивач не наводить жодних доказів на підтвердження своїх позовних вимог, на підставі яких нормативно-правових актів суд має заборонити Товариству відключати його квартиру від електропостачання та демонтажу лічильника, чим це передбачено, якими Законами чи нормами. Відсутні посилання на норми ЗУ «Про захист прав споживачів», де було б передбачено, що споживач електричної енергії має право вимагати заборонити оператору системи розподілу відключати від електричної енергії споживача, а також забороняти здійснювати будь-які дії з встановлення, зняття, опломбування чи інші дії з приладом комерційного обліку (лічильником електричної енергії). Позовна заява та прохальна частина також не містить відомостей, номер якої квартири у якому житловому будинку веде мову позивач. Разом з тим, позивач також не навів підстав та обґрунтувань, що скрін з особистого кабінету ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги», іншої юридичної особи, яка не є стороною по справі, оскільки відповідачем по даній справі є АТ «ДТЕК Дніпровську електромережі», позивач не зазначає. Не зрозумілою є також вимога позивача щодо заборони демонтажу лічильника, якого лічильника, докази його встановлення та опломбування, кому належить лічильник про який зазначає позивач, якими нормами передбачено його позовні вимоги не наведено. Відтак, дана позовна вимога подана з повним не дотриманням ст. ст. 15, 16 ЦПК України, не обґрунтована та не доведена, тому не підлягає задоволенню.

Не погодившись з позовними вимогами представником відповідача ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» подано до суду відзив на позовну заяву відповідно до якого вказує наступне. ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» суб`єкт господарювання, створений у результаті здійснення заходів з відокремлення згідно з пунктом 13 прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії» (далі - Закон). Так, пунктом 13 Розділу XVII «Прикінцеві та Перехідні положення» встановлено, що суб`єкт господарювання, створений у результаті здійснення заходів з відокремлення з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам, у строк не пізніше ніж 12 місяців з дня набрання чинності цим Законом зобов`язаний в установленому порядку отримати ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії; упродовж двох років з 1 січня 2019 року такий електропостачальник, який отримав ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії виконує функції постачальника універсальних послуг на закріпленій території, яка визначається як область, міста Київ та Севастополь, Автономна Республіка Крим, на якій до відокремлення провадив свою діяльність з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами та постачання електричної енергії за регульованим тарифом вертикально інтегрований суб`єкт господарювання. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.06.2018 № 429 ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» видано ліцензію з постачання електричної енергії споживачам. ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» у відповідності із Законом та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018 року (далі - ПРРЕЕ) - постачає електричну енергію споживачам та виконує функції постачальника універсальних послуг на території Дніпропетровської області. Отже обов`язок щодо постачання електричної енергії побутовим та малим непобутовим споживачам, яким був наділений постачальник за регульованим тарифом у відповідності до Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 № 1357, з 01.01.2019 перейшов до постачальника універсальних послуг. Відповідно до п. 7 постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Таким чином, всі споживачі, які станом на 31.12.2018 мали право на отримання універсальної послуги, автоматично, шляхом фактичного споживання електричної енергії та/або сплати рахунку за спожиту електричну енергію, з 01.01.2019 на умовах чинних на той час договорів про постачання електричної енергії, укладених з постачальником за регульованим тарифом, приєднались до публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг у порядку, визначеному п.п. 2 і 7 постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, а також п. 13 Прикінцевих та перехідних положень Закону. Водночас, ПРРЕЕ у редакції станом на 01.01.2019 надавали наступне визначення об`єкту побутового споживача, а саме - житловий будинок (частина будинку), квартира або будівля, які розміщені за однією адресою та належать одній фізичній особі або декільком фізичним особам на правах власності або користування. Тобто, враховуючи наведене визначення, споживачі у власності/користуванні яких перебували квартири, з 01.01.2019 мали право споживати електричну енергію за тарифами, встановленими для побутових споживачів, на підставі відповідного договору, укладеного з постачальником універсальних послуг. Для купівлі-продажу електричної енергії об`єкту, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі даних про фактичне споживання електричної енергії, отриманих від оператора системи розподілу АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» (далі - ОСР) згідно постанови НКРЕКП від 26 жовтня 2018 року N 1268, з 01.01.2019 року між Постачальником та ОСОБА_2 був укладений публічний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на умовах комерційної пропозиції «Побутова» (далі Договір), опубліковані на офіційному веб-сайті Постачальника за посиланням - https://dnep.com.ua (наразі https://www.dp.yasno.com.ua). Для розрахунків за використану електричну енергію в базі даних Товариства за адресою АДРЕСА_2 відкрито особовий рахунок (далі о/р) № НОМЕР_1 (з 01.09.2020 присвоєно новий о/р № НОМЕР_2 ). 25.01.2024 на підставі отриманої Постачальником заяви ОСОБА_2 про розірвання Договору, керуючись положеннями п. 4.27 ПРРЕЕ, Договір за вказаним об`єктом, розірвано з 22.02.2024, про що на адресу АДРЕСА_2 направлено повідомлення про розірвання Договору. З метою дотримання процедури розірвання Договору, Постачальником направлено листи на адресу ОСР та постачальника «останньої надії» з повідомленням про розірвання Договору (Заява ОСОБА_2 , повідомлення про розірвання договору, листи на адресу ОСР та постачальника «останньої надії» додаються до відзиву). В подальшому, 21 травня 2024 року, на підставі наданої ОСОБА_1 заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, для постачання електричної енергії об`єкту «квартира», розташованому за адресою: АДРЕСА_2 між ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» та ОСОБА_1 укладений договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг шляхом приєднання до умов публічного Договору на умовах комерційної пропозиції «Побутова ОЗ» постачальника універсальних послуг ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» для індивідуальних побутових споживачів, розміщеному на офіційному сайті, за заявою-приєднання до Договору. Для розрахунків за спожиту електричну енергію вищезазначеному об`єкту в базі даних ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» відкрито особовий рахунок № НОМЕР_3 .

Позивачем надано до суду відповідь на відзив, відповідно до якого вказано наступне. Заява Філатової від 25.01.2024 року, яка зареєстрована співвідповідачем цього ж дня за номером НОМЕР_4 , містить прохання розірвання з нею договору споживача з 11.01.2019 року. У повідомленні співвідповідача №4132/DNEP від 25.01.2024 року, яке надіслано на адресу АДРЕСА_3 повідомлено, що договір з Філатовою на постачання електроенергії розірвано з 22.02.2024 року. Крім того, в повідомленні з посиланням на пункт 8.3.12 ПРРЕЕ зазначено, що заява Філатової направлена для розгляду відповідачу. Пункт 8.3.12 ПРРЕЕ має наступний зміст. 8.3.12. У разі отримання електропостачальником/оператором системи звернення (скарги/претензії) споживача з питань, що не належать до його компетенції, він надсилає таке звернення/скаргу/претензію за належністю відповідному учаснику роздрібного ринку відповідно до компетенції протягом 5 робочих днів, про що в цей же строк повідомляє споживача. Заява Філатової була про розірвання договору постачання електроенергії, а не розподілу, і стосувалась лише співвідповідача. Співвідповідач, посилаючись у відзиві на пункт 4.27 ПРРЕЕ, зазначає що він направив відповідачу повідомлення №4133/DNEP від 25.01.2024 року про розірвання договору на постачання електроенергії протягом 20 днів з проханням повідомити обсяг електроенергії для проведення остаточного розрахунку станом на 22.02.2024 року. Чому саме 22.02.2024 року, а не 15.02.2024 року, співвідповідач не зазначає. Зауважую що пункт 4.27 ПРРЕЕ передбачає подачу окремих заяв постачальнику та оператору розподілу про розірвання договорів на постачання та на розподіл електроенергії. Зазначене повідомлення №4133/DNEP Співвідповідача відповідачу не може бути для відповідача підставою для відключення моєї квартири від електропостачання Співвідповідач у відзиві зазначає, що повідомлення про розірвання договору на постачання електроенергії було надіслане на адресу АДРЕСА_2 , а у документі співвідповідача №4133/DNEP від 25.01.2024 року зазначено, що повідомлення було надіслано на іншу адресу. Але всі ці обставини хто, кому, коли надсилав якісь повідомлення не мають жодного значення для вирішення питання незаконності відключення квартири від електропостачання, спрямовані на приховування незаконних дій відповідача. Відсутність договорів про постачання і розподіл на ім`я позивача є провиною відповідачів, які півроку не виконували судове рішення від 05.05.2023 року по справі 202/6619/20 про укладання з ним договорів на постачання і розподіл електроенергії.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовну заяву та наполягав на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, раніше надав заяву відповідно до якої просив розгляд справи здійснити без його участі.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що дана позовна заява не підлягає задоволенню, по наступним підставам.

Як вбачається із матеріалів справи, 25 січня 2024 року ОСОБА_2 звернулася до відповідача із заявою про розірвання з нею договору про постачання електричної енергії з 11.01.2019 року, з демонтажем лічильника, у зв`язку з даруванням належної їй частки квартир, (а.с. 139).

Листом ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» від 25.01.2024 року №4132/DNEP повідомило ОСОБА_2 , що договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг розірвано з 22.02.2024 року.

АТ «ДТЕК Електромережі» відключило квартиру від електроенергії за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується актом №274768 від 27.02.2024 року.

Позивач в позовних вимогах просив визнати наряд на відключення його квартири незаконним та посилався на копію наряду (а.с. 3), який долучено до матеріалів справи. Проте з даної копії не можливо встановить, який саме це наряд або це інший документ з іншою назвою. Представник відповідача в судовому засіданні пояснила, що даний документ відповідач не складав.

Відповідно до п. 1.2.15 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (надалі - ПРРЕЕ) на роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами. Споживання електричної енергії без укладення відповідних договорів на роздрібному ринку не допускається (3.1.9. ПРРЕЕ).

Відповідно до п. 3.1.6. ПРРЕЕ постачання електричної енергії споживачу здійснюється, зокрема за умови, якщо споживач є стороною діючих договорів про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії; про постачання електричної енергії споживачу або про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, або про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії".

Умови та порядок припинення й відновлення постачання електричної енергії споживачу визначені розділом VII ПРРЕЕ.

Відповідно до п.п. 2 п. 7.5, п. 7.10, п. 7.12 розділу VII Правил роздрібного ринку електричної енергії, припинення повністю або частково постачання електричної енергії споживачу здійснюється: електропостачальником за умови попередження споживача не пізніше ніж за 10 робочих днів до дня відключення у разі заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію відповідно до умов договору з електропостачальником.

Припинення електроживлення електроустановок споживача здійснюється оператором системи у порядку, визначеному Кодексом системи передачі та Кодексом системи розподілу.

Відновлення електроживлення електроустановок споживача, електроживлення яких було припинено з підстав, зазначених у пунктах 7.5 та/або 7.6 цієї глави, здійснюється оператором системи у порядку, визначеному Кодексом системи передачі та Кодексом систем розподілу, протягом 3 робочих днів у містах та 5 робочих днів у сільській місцевості після отримання від ініціатора відключення інформації про усунення споживачем порушень, що підтверджується відповідним документом учасника ринку, на вимогу якого здійснювалося припинення електроживлення. Про усунення причин відключення ініціатор такого відключення повідомляє оператора системи в день отримання такої інформації.

Позивач просив визнати незаконним акт відповідача №276748 про відключення квартири, який своїми поясненнями, в судовому засіданні, виправив на № 274768. Відповідач в судовому засіданні зазначила, що номер акту та адресу відключення позивач не зазначив в позові.

В судовому засіданні було оглянуто долученні до позовної заяви файли, а саме записи телефонної розмови позивача із співробітниками «гарячої лінії», які повідомили позивачу, що для підключення електроенергії за адресою: АДРЕСА_2 потрібно укласти з відповідачем договір про надання послуг з розподілу електричної енергії та надати для цього відповідні документи, проте позивач відмовився, пояснюючи це тим, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 травня 2023 року у справі №202/6619/20 зобов`язано АТ «ДТЕК «Дніпровські електромережі» укласти з позивачем договір про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, яке відповідачем не виконується.

27 лютого 2024 року між позивачем та АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» укладено договір про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії.

01.03.2024 року квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , було підключено до електроенергії, що піддержується актом №257880.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 1 вказаної статті ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Виходячи зі змісту ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 5 ЦПК України застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного суб`єктивного права (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством), і відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене, дає підстави стверджувати, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права шляхом визнання незаконним наряду; складання акту про відключення не може сприяти ефективному відновленню права, яке позивач вважає порушеним, адже задоволення позову не матиме наслідків визнання незаконними дій відповідача про відключення електроенергії в квартирі позивача, тобто спір між сторонами не буде вичерпано.

За змістом ст.ст. 12 та 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Застосування конкретного способу захисту права залежить як від захисту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб. Захист порушеного права має бути ефективним.

Позивач не скористався наданими йому правами, не обґрунтував свої позовні вимоги, не надав суду доказів на їх підтвердження, а згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ним вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках, а відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана надати суду докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Крім того, суд зазначає, що позивачем не подано суду належних доказів спричинення йому вказаної у позові моральної шкоди, що є необхідною підставою для стягнення моральної шкоди. Відтак, через ненадання відповідних доказів, суд вимушений критично віднестись до посилань позивача щодо неправомірних дій відповідача та відшкодування моральної шкоди.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи вищевикладене, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі», Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» про захист прав споживачів слід відмовити в повному обсязі.

Розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ст. 141 ЦПК, судові витрати слід віднести на рахунок держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 3, 15, 16, 258, 525, 526, 527, 530, 549, 598, 599, 612, 625, 629, 651, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 128, 141, 223, 229, 247, 258-259, 263-265, 273, 280-284, 352, 354-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі», Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» про захист прав споживачів - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_4 ;

Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпровські електромережі», ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 23359034, місцезнаходження: 49107, м. Дніпро, шосе Запорізьке, буд. 22.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги», ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 42082379, місцезнаходження: 49001, місто Дніпро, вулиця Січових Стрільців, будинок, 4д.

Повний текст рішення складено та підписано 20.02.2025 року.

Суддя В.В. Самсонова