Справа № 132/2134/24
Провадження № 22-ц/801/278/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сєлін Є. В.
Доповідач:Шемета Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 рокуСправа № 132/2134/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шемети Т. М. (суддя-доповідач),

суддів Берегового О. Ю., Копаничук С. Г.,

секретар судового засідання Куленко О. В.

учасники справи:

заявниця (особа, яка подала апеляційну скаргу) ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_6 ), Вінницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Міністерство оборони України,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою її представником адвокатом Вдовцовою Аліною Дмитрівною, на рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 31 жовтня 2024 року, ухвалене у складі судді Сєліна Є. В., присяжних Деркача О. В., Майданюка Л. П. в місті Калинівка, дата складення повного рішення відповідає даті його постановлення, -

в с т а н о в и в :

В липні 2024 році ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Менчука М. В. подала до Калинівського районного суду Вінницької області заяву про оголошення особи померлою, заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_6 ), Вінницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Міністерство оборони України.

Заява мотивована тим, що з 28 липня 2015 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 , від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась спільна дитина син ОСОБА_8 . У зв`язку із повномасштабним вторгненням 24 лютого 2022 року держави-агресора на територію України, її чоловік ОСОБА_7 був мобілізований та проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді стрільця 2-го стрілецького відділення 3-го стрілецького взводу 1-ої стрілецької роти, та з яким вона з 12 листопада 2022 року втратила зв`язок. За повідомленням ІНФОРМАЦІЯ_2 № 14 від 21 листопада 2022 року, ОСОБА_7 під час виконання обов`язків військової служби, пов`язаних із захистом Вітчизни, Незалежності та територіальної цілісності України, в районі виконання бойових завдань, в ході здійснення оборони західної частини населеного пункту Павлівка Волноваського району Донецької області, в результаті періодичних танкових та мінометних обстрілів, бойових зіткнень із збройними силами російської федерації, зник безвісти, а саме після завершення бойового завдання не вийшов на зв`язок, та не повернувся в пункт збору, що встановлено відповідними актами службового розслідування, де зі слів військовослужбовців ОСОБА_9 та ОСОБА_10 констатовано, що ОСОБА_7 загинув, однак це не підтверджено бойовими медиками. По факту безвісти зникнення військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 (в тому числі і ОСОБА_7 ), Волноваським РВП ГУНП у Донецькій області, за матеріалами військової частини НОМЕР_1 , зареєстроване кримінальне провадження № 0000675, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 КК України. Також, за її заявою, Вінницьким РУП ГУНП у Вінницькій області було зареєстроване кримінальне провадження за № 0001320, за фактом зникнення безвісти ОСОБА_7 . Обставини про безвісти зникнення ОСОБА_7 підтверджують відомостями з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин. Вищевказані обставини дають достатні підстави припускати саме про загибель ОСОБА_7 під час виконання ним військового обов`язку. Визнання його померлим потрібно для отримання виплат передбачених законодавством, а також для оформлення спадщини.

Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 31 жовтня 2024 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 .

Прийняте рішення суд першої інстанції мотивував тим, що надані заявницею ОСОБА_1 письмові докази у своїй сукупності достовірно не свідчать про смерть ОСОБА_7 , а лише дають підстави для обґрунтованого припущення смерті за обставин, що підтверджені цими доказами, які можуть свідчити про смерть останнього. Окрім того, суд першої інстанції звернув увагу на те, що за наявними в матеріалах справи даними солдат ОСОБА_7 зник безвісти за особливих обставин, в районі проведення воєнних дій, які до теперішнього часу не припинені, а відтак конкретні обставини справи не дають законних підстав суду для висновку про можливість оголошення ОСОБА_7 померлим до спливу строків, вказаних у частині 2 статті 46 ЦК України.

Не погодившись із прийнятим рішенням, ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Вдовцову А. Д., подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити заяву.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції не надав належної оцінки Актам службового розслідування від 12 грудня 2022 року та від 15 грудня 2022 року, та поясненням ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які були долучені до заяви про оголошення ОСОБА_7 померлим.

Сторона захисту вказує, на те, що відповідно до частини 2 статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнний дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу строку, але не раніше спливу шести місяців. Тобто оголошення особи померлою можливе і після спливу шести місяців з дня закінчення воєнних дій (синонім бойових дій), а не воєнного стану. Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 29 травня 2024 року у справі № 127/28463/23.

Учасники справи правом подати відзив на апеляційну скаргу впродовж встановленого апеляційним судом строку не скористалися.

14 лютого 2025 року ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Вдовцову А. Д. подала додаткові пояснення до апеляційної скарги на рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 31 жовтня 2024 року та просила врахувати, що активні бойові дії у с. Павлівка Вугледарської міської територіальної громади Волноваського району Донецької області припинилися 12 березня 2022 року, а ОСОБА_7 зник безвісти за особливих обставин 13 листопада 2022 року, то його зникнення безвісти сталося не на території активних бойових дій, хоча є наслідком воєнних дій, а тому відлік шестимісячного строку для оголошення ОСОБА_7 померлим слід рахувати від дня настання події, яка спричинила його загибель ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник адвокат Вдовцова А. Д. підтримали вимоги викладені в апеляційній скарзі та просили їх задовольнити.

Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішень суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що судове рішення не відповідає вказаним вимогам закону.

По справі встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини:

- ОСОБА_1 28 липня 2015 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 , від якого має дитину сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 (а.с. 7 8);

-24 лютого 2022 року ОСОБА_7 був призваний по мобілізації відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № 69/2022, та на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 24 лютого 2022 року № 22 призначений на посаду стрільця 2-го стрілецького відділення 3-го стрілецького взводу 1-го стрілецької роти, про що свідчить тимчасове посвідчення військовослужбовця № 28 від 05 квітня 2022 року (а.с. 11);

-з Витягу із Наказу командира військової частини НОМЕР_4 Міністерства оборони України (по стройовій частині) полковника ОСОБА_11 від 10 вересня 2022 року № 429, вбачається, що з метою виконання бойових (спеціальних) завдань згідно бойового розпорядження ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » № БР-264т/УО від 03 вересня 2022 року, солдата ОСОБА_7 , стрільця 2-го стрілецького відділення 3-го стрілецького взводу 1-го стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, з 06 вересня 2022 року було прикомандировано до військової частини НОМЕР_4 (а.с. 12);

-з повідомлення № 14, виданим 21 лютого 2022 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_6 , вбачається, що солдат ОСОБА_7 під час виконання обов`язків військової служби, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, в районі виконання бойових завдань за призначенням, в ході здійснення оборони західної частини населеного пункту АДРЕСА_1 , в результаті періодичних танкових та мінометних обстрілів, бойових зіткнень із збройними силами російської федерації, зник безвісти, а саме після завершення бойового завдання не вийшов на зв`язок, та не повернувся в пункт збору військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 (а.с. 13);

-відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України майора ОСОБА_12 від 15 грудня 2022 року № 35, службове розслідування щодо з`ясування причин і умов неповернення до пункту збору та невихід на зв`язок після завершення виконання бойового завдання військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , стрільця 2-го стрілецького відділення 3-го стрілецького взводу 1-го стрілецької роти, солдата ОСОБА_7 , завершено, а факт зникнення його безвісти встановленим. Дана обставина пов`язана безпосередньо із проходженням військової служби, у зв`язку із виконанням обов`язків військової служби, під час захисту Батьківщини, в районі виконання бойових (спеціальних) завдань щодо здійснення оборони західної частини населеного пункту Павлівка Волноваського району Донецької області. Солдат ОСОБА_7 зник безвісти за особливих обставин (а.с. 14 15);

-з довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 28 червня 2023 року № 2337, вбачається, що солдат ОСОБА_7 у період часу з 06 вересня 2022 року по 13 листопада 2022 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військової агресією російської федерації проти України, та 13 листопада 2022 року безвісти зник за особливих обставинах при здійсненні оборони західної частини населеного пункту Павлівка Волноваського району Донецької області, про що також зокрема свідчить витяг з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин № 76 від 12.07.2023 року (а. с. 17);

-з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000675 від 15 листопада 2022 року, вбачається, що до чергової частини Волноваського РВП ГУНП в Донецькій області з канцелярії військової частини НОМЕР_1 надійшло повідомлення про те, що упродовж 12-13 листопада 2022 року під час виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Павлівка Волноваського району Донецької області, не повернувся до пункту збору військовослужбовців, зокрема солдат ОСОБА_7 , стрілець 2-го стрілецького відділення 3-го стрілецького взводу 1-го стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України (а.с. 22).

Згідно з частинами першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Відповідно до частини першої статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23.

У постановах від 26 квітня 2023 року у справі № 337/3725/22,

від 29 березня 2023 року у справі № 753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути зокрема письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю.

Вочевидь вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин. Подібні висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року справі № 607/1612/23 (провадження № 61-6323св23).

Законодавець розрізняє дві підстави оголошення судом фізичної особи померлою: загальну та спеціальну.

У частині першій статті 46 ЦК України міститься загальна норма: «фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років» та дві спеціальні: «якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, протягом шести місяців» та «за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру».

У частині другій статті 46 ЦК України законодавець навів дві спеціальні норми: «фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій» (речення перше) та «з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців» (речення друге).

Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті (частини друга, третя статті 46 ЦК України).

Район воєнних (бойових) дій це визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії (стаття 1 Закону України «Про оборону України»).

Бойові дії це форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони, а також поліції особливого призначення Національної поліції України для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння).

Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22 зроблено висновок, що «…шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість.

Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 (далі Наказ № 309).

У цьому Наказі № 309 зазначені (1) території, на яких ведуться (велися) бойові дії, зокрема: (а) території можливих бойових дій; (б) території активних бойових дій; (в) території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси; (2) тимчасово окуповані рф території України. До того ж цей Наказ містить інформацію про дату початку та завершення бойових дій на відповідній території.

Отже, суди можуть використовувати дані, зокрема з Наказу № 309, для визначення часових характеристик ведення воєнних дій на конкретній території України.

Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що обрахування шестимісячного строку, зазначеного у реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, від дня припинення або скасування воєнного стану в Україні загалом або закінчення воєнних дій, збройного конфлікту на усій її території суперечило б принципу правовладдя (верховенства права) та його складовій -правовій визначеності» (пункти 81 - 85).

«Велика Палата Верховного Суду наголошує, що під час визначення моменту для початку відліку шестимісячного строку, встановленого реченням другим частини другої статті 46 ЦК України, суд повинен враховувати соціальний контекст та засаду справедливості. Оскільки в умовах російської агресії, яка триває на території України, ситуація в країні залишається недостатньо стабільною, будь-які правові рішення повинні бути чутливими до складних життєвих обставин, у яких опинилися люди.

Відрахування шестимісячного строку з дня припинення або скасування воєнного стану чи закінчення воєнних дій, збройного конфлікту було б непропорційним обмеженням прав та інтересів значної кількості цивільних осіб, членів сімей Захисників і Захисниць України.

Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що у частині другій статті 46 ЦК України йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на усій території України.

Також не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою.» (пункти 94 - 100 постанови ВП ВС від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22).

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про оголошення її чоловіка ОСОБА_7 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , загиблим ІНФОРМАЦІЯ_3 в районі виконання бойових (спеціальних) завдань, під час виконання ним обов`язків військової служби, а саме в ході здійснення оборони західної частини населеного пункту Павлівка Волноваського району Донецької області. Визначаючи мету звернення до суду, заявниця вказала, що рішення суду їй необхідне для отримання виплат, передбачених законодавством, а також для оформлення спадщини.

За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підтвердження факту загибелі заявницею було надано повідомлення № 14 від 21 лютого 2022 року, яким її сповіщено, що «солдат ОСОБА_7 під час виконання обов`язків військової служби, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, в районі виконання бойових завдань за призначенням, в ході здійснення оборони західної частини населеного пункту Павлівка Волноваського району Донецької області, в результаті періодичних танкових та мінометних обстрілів, бойових зіткнень із збройними силами російської федерації, зник безвісти, а саме після завершення бойового завдання не вийшов на зв`язок, та не повернувся в пункт збору військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 » (а. с. 13).

За результатами службового розслідування щодо причин неповернення до пункту збору та не виходу на зв`язок військовослужбовців (а.с.14-15) встановлено, що службове розслідування щодо з`ясування причин і умов неповернення до пункту збору та невихід на зв`язок після завершення виконання бойового завдання військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , стрільця 2-го стрілецького відділення 3-го стрілецького взводу 1-го стрілецької роти, солдата ОСОБА_7 , завершено, а факт зникнення його безвісти встановленим. Дана обставина пов`язана безпосередньо із проходженням військової служби, у зв`язку із виконанням обов`язків військової служби, під час захисту Батьківщини, в районі виконання бойових (спеціальних) завдань щодо здійснення оборони західної частини населеного пункту Павлівка Волноваського району Донецької області. Солдат ОСОБА_7 зник безвісти за особливих обставин.

В ході службового розслідування були відібрані пояснення в ОСОБА_9 (а.с.24-25) та ОСОБА_10 (а. с. 26 27), які в тому числі вказали, що ОСОБА_13 загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Павлівка від кулі снайпера, його тіло не змогли забрати через щільний обстріл з міномета, танка та стрілецької зброї.

Як зазначено у Довідці про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 28 червня 2023 року № 2337, «солдат ОСОБА_7 у період часу з 06 вересня 2022 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військової агресією російської федерації проти України, та 13 листопада 2022 року безвісти зник за особливих обставинах при здійсненні оборони західної частини населеного пункту Павлівка Волноваського району Донецької області» (а. с. 17).

Із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000675 від 15 листопада 2022 року, вбачається, що до чергової частини Волноваського РВП ГУНП в Донецькій області з канцелярії військової частини НОМЕР_1 надійшло повідомлення про те, що упродовж 12-13 листопада 2022 року під час виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Павлівка Волноваського району Донецької області, не повернувся до пункту збору військовослужбовців, зокрема солдат ОСОБА_7 , стрілець 2-го стрілецького відділення 3-го стрілецького взводу 1-го стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України (а. с. 22).

ОСОБА_7 01 червня 2023 року включений до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин (а. с.18).

Отже, вказані обставини з достатньою вірогідністю підтверджують загибель у бою ОСОБА_7 у вказаному районі воєнних (бойових) дій 12 листопада 2022 року, а висновок суду першої інстанції про недоведеність факту смерті не ґрунтується на фактичних обставинах справи.

Перевіривши, чи пройшов шестимісячний строк від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи (ч.2 статті 46 ЦК України), апеляційний суд встановив таке:

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 р. за № 1668/39004, бойові дії в селі Павлівка Волноваського району Вугледарської міської територіальної громади Донецької області розпочалися 24 лютого 2022 року та закінчились 12 березня 2022 року (підпункт 2.2 пункту 2 Розділу І «Території активних бойових дій»). Починаючи з 13 березня 2022 року цей населений пункт є тимчасово окупованим ( пункт 2 розділу ІІ «Тимчасово окуповані Російською Федерацією території України»).

Таким чином, апеляційний суд виснує, що оскільки активні бойові дії у с. Павлівка Вугледарської міської територіальної громади Волноваського району Донецької області припинилися 12 березня 2022 року та з 13 березня 2022 року ця територія є тимчасово окупованою, тому відлік шестимісячного строку для оголошення ОСОБА_7 померлим слід проводити від дня настання події, яка спричинила його загибель , а саме з 12 листопада 2022 року, так як дана подія відбулася за межами території ведення активних бойових дій, проте є наслідком воєнних дій.

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою 12 липня 2024 року, тож на момент звернення заявниці до суду з такою заявою сплинув шестимісячний строк, зазначений у реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, а тому з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених в постанові від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22, апеляційний суд виснує, що подана ОСОБА_1 заява про оголошення особи померлою підлягає до задоволення та ОСОБА_7 слід оголосити померлим з дня його вірогідної смерті: з ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення та ухвалити нове.

Підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (частина 1 статті 376 ЦПК України).

Зважаючи на надану оцінку доводам учасників справи та висновкам суду першої інстанції, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , поданої її представником адвокатом Вдовцовою А. Д., обґрунтованими, а рішення суду першої інстанції є таким, що постановлене без повного з`ясування обставин справи, з невірним застосуванням норм матеріального права, які регулюють дані правовідносини, тому рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 31 жовтня 2024 року підлягає скасуванню з постановленням нового про задоволення поданої заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником адвокатом Вдовцовою Аліною Дмитрівною, задовольнити.

Рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 31 жовтня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_1 про оголошення особи померлою задовольнити.

Оголосити померлим з ІНФОРМАЦІЯ_3 під час виконання обов`язків військової служби у період воєнного стану під час захисту Батьківщини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_5 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_6 , виданий 20 листопада 2017 року Літинським РВ УМВС України у Вінницькій області, що був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Т. М. Шемета

Судді: О. Ю. Береговий

С. Г. Копаничук