Справа № 199/1948/25
УХВАЛА

19.02.2025 Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Подорець О.Б., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», Дніпровська філія Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», майстер Дніпровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» Новікова Юлія Валентинівна на бездіяльність,

ВСТАНОВИВ:

18.02.2025 ОСОБА_1 звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська із заявою про забезпечення позову, до подання позовної заяви, в якій просить: встановити обов`язок вчинити певні дії для Дніпровської філії товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» щодо негайного відновлення газопостачання по об`єкту споживача ОСОБА_1 за адресою - м. Дніпро, вул. Передова, 617, EIC-код 56ХМО7А18855019W та заборонити Дніпровській філії товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» вчиняти будь-які дії, спрямовані на припинення газопостачання за адресою - АДРЕСА_1 до вирішення спору по суті; допустити ухвалу до негайного виконання.

В обґрунтування заяви зазначено, що в 2003 році заявником укладено договір про газопостачання з ВАТ «Дніпрогаз». В червні 2022 року до його домоволодіння прибула контролер для зняття показань лічильника, які на 16.06.2022 були 3551 м.3, проте знімати показання та фіксувати їх на паперових носіях контролер відмовилась, хотіла лише сфотографувати, проте нею було передано неіснуючі показники, згідно яких заявником у червні використано 532,36 м.3 газу, що не відповідає дійсності. Через деякий час також приходили контролери, фіксували показання лічильника. Із 16 червня по 03 листопада 2022 року було використано 25 м.3 природного газу. Потім ним отримано лист від ТОВ «ГК «Нафтогаз України» від 13.09.2022 в якому повідомили про наявність заборгованості в розмірі 4591,61 грн. Із 03 листопада 2022 року по 10 січня 2025 року до домоволодіння заявника жодного разу не приходили контролери для зняття показників лічильника. 10 січня 2025 року його домоволодіння було відключено від газопостачання. З посиланням на постанову ВС від 01.03.2023 року по справі № 211/5626/19 просить вжити заходів забезпечення позову, до подання позовної заяви.

Ознайомившись із доводами заяви про забезпечення позову, приходжу до такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Стаття 6 Конвенції гарантує кожному при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків право на справедливий і відкритий розгляд у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів забезпечення позову.

Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Стаття 150 ЦПК України регламентує, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Забезпечення позову - це, по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача. Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

В даному випадку заявником подано заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви, зазначені у заяві та встановлені в ході судового розгляду заяви обставини свідчать про те, що станом на час звернення із даною завою, певними особами (представниками юридичної особи, яка в подальшому може бути відповідачем або вже є відповідачем в інших справах за участі позивача (заявника)) вже вчинено конкретні дії, які заявник вважає незаконними та частково оскаржує в інших справах, та може в майбутньому оскаржити, зокрема дії щодо припинення постачання газу та фізичне відключення від мережі, тому задоволення заяви про забезпечення позову є тотожними задоволенню позовних вимог, які в даній категорії справ будуть про відновлення газопостачання, в т.ч. шляхом приєднання до газової мережі. Тому звернення до суду із заявою про забезпечення позову, з вимогами які фактично зводяться до задоволення вимог позивача які мають розглядатись в цивільній справі, не відповідає меті та суті інституту забезпечення позову.

Так, в провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває на розгляд цивільна справа №199/510/25 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», Дніпровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, по якій відкрито провадження ухвалою від 20 січня 2025 року.

Щодо посилання заявника на правову позицію, викладену в постанові ВС від 01.03.2023 року по справі № 211/5626/19, то фактичні обставини в тій справі не є релевантними до даної справи. Так, Верховний суд у постанові від 01.03.2023 року зазначив наступне: «задовольняючи частково заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що примусове припинення газопостачання до житла позивача, може мати вкрай негативні та незворотні наслідки для життя та здоров`я його та його сім`ї, що не буде відповідати нагальній суспільній необхідності, і таке втручання в права позивача не буде необхідним у демократичному суспільстві. При цьому суд першої інстанції правильно вважав за можливе заборонити АТ «ОГС Криворіжгаз» вживати заходи щодо відключення квартири позивача у зв`язку з існування заборгованості за послуги з газопостачання, оскільки у такому випадку вжиття такого виду забезпечення позову як заборона відключення газу не створить негативних наслідків та не перешкоджатиме господарській діяльності відповідача АТ «ОГС Криворіжгаз», який не позбавлений права нараховувати вартість спожитого газу протягом судового розгляду і в подальшому пред`явити вимоги до позивача по сплаті цієї вартості. Встановлений судом спосіб забезпечення позову є співмірними із заявленими позовними вимогами та будуть достатнім інструментом забезпечення ефективності судового захисту, забезпечить баланс прав та обов`язків сторін у справі та усуне можливі подальші судові спори в разі задоволення заявлених позовних вимог…».

Тобто фактичні обставини у справі, на рішення у якій посилається заявник, свідчать про те, що заява про забезпечення позову була подана до вчинення дій щодо припинення (фізичного відключення) газопостачання, тому у випадку визнання неправомірним судом дій щодо намірів вчинити такі дії, невжиття заходів забезпечення позову могло б ускладнити виконання судового рішення, у випадку задоволення позовних вимог.

З урахуванням викладеного, заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ч.ч. 1,2 ст.149, п.2 ч.1 ст.150, ст.153, 258, 260, 353, 354 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», Дніпровська філія Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», майстер Дніпровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» Новікова Юлія Валентинівна на бездіяльність відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.Б.Подорець