ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/1479/23
Провадження № 2/483/73/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

20 лютого 2025 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді Шевиріної Т.Д.,

за участю секретаря Шилінскас О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» (надалі ТОВ «ФК «Профіт Капітал») звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовною заявою, предметом якої є: стягнення з відповідача 164 335 грн 71 коп. в рахунок заборгованості за кредитним договором №С10.185.73592 від 13 березня 2017 року.

В обґрунтування позову зазначив, що 13 березня 2017 року між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем був укладений вищезазначений кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 39 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок із зобов`язанням повернути його зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 24 % річних. 03 грудня 2020 року ПАТ «Ідея Банк» відступило ТОВ «ФК «Профіт Капітал» право вимоги за вказаним кредитним договором. Оскільки відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 03 грудня 2020 року перед позивачем виникла вищезазначена заборгованість, позивач змушений звернутися до суду.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду були повідомлені належним чином, направили до суду заяви про розгляд справи без їхньої участі.

Від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 108-117), в якому вказано на помилковість розрахунку заборгованості щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами, оскільки вони нараховані позивачем поза межами строку дії кредитного договору. Крім того, з розрахунку заборгованості за кредитним договором неможливо встановити, яким чином була розрахована сума заборгованості відповідача за відсотками в розмірі 99 469 грн 91 коп. і 3% річних та інфляційні втрати в розмірі 24 965 грн 80 коп. Просив також врахувати, що на виконання заочного рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 листопада 2023 року у справі № 483/1479/23 представником позивача отримано виконавчі листи, що були пред`явлені до виконання та за двома виконавчими провадженнями № 73990517 та ВП № 73990666 на користь позивача стягнуто грошові кошти на загальну суму 17 459 грн 42 коп..

Представником позивача також надано заперечення, які за своєї суттю є запереченнями на відзив, в яких зазначено, що інформація у виписці по рахунку відповідача відображена за дебеткредитовою системою, де у графі «Кредит» можна прослідкувати кошти, що надійшли від відповідача в рахунок погашення заборгованості, а в графі «Дебет» відображаються кошти, які були розподілені Банком відповідно до умов договору кредиту; позивач не здійснював видачу кредитних коштів, як і не здійснював нарахування заборгованості за кредитним договором, оскільки право вимоги перейшло до нього на підставі Договору факторингу, тобто щодо наявної на момент заміни кредитора у зобов`язанні суми заборгованості.

Дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 13 березня 2017 року між ПАТ «Ідея Банк», з одного боку, та ОСОБА_1 , з другого боку, був укладений договір про надання споживчого кредиту № С10.185.73592.

За умовами зазначеного договору, банк відкриває ОСОБА_1 поточний рахунок у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватись в рамках Угоди та Договору, у тому числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням електронного платіжного засобу, та випускає Клієнту міжнародну платіжну карту MasterCard World терміном дії 2 роки з моменту її випуску.

За змістом п. 3 кредитного договору, банк надає відповідачу кредит шляхом встановлення відповідної кредитної лінії по поточному рахунку на таких умовах: максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 20 000 грн, а ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладення угоди, становить 39 900 грн, процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 24 % річних.

Банк на виконання умов договору надав позичальнику грошові кошти у сумі 39 900 грн строком до 13 березня 2021 року, а позичальник відповідно зобов`язався повернути його разом з іншими платежами (згідно з тарифами банку, які розміщені на сайті банку за адресою: www.ideabank.ua) відповідно до умов цього договору.

03 грудня 2020 року між акціонерним товариством «Ідея Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» укладено договір факторингу № 12/90, з додатками до нього, відповідно до якого право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором відступлено позивачу.

З розрахунку заборгованості за договором слідує, що заборгованість ОСОБА_1 перед товариством становить 164 335 грн 71 коп., з яких: 39 900 грн 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, 99 469 грн 91 коп. заборгованість за нарахованими відскоками, 5 130 грн 90 коп. 3% річних від основної суми заборгованості, 19 834 грн 84 коп.- 3 % річних від суми процентів.

Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ПАТ «Ідея Банк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Відтак, з огляду на зміст статей 633, 634ЦК України можна вважати, що контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Підписана відповідачем 13 березня 2017 року заява-договір (договір кредитного рахунку) містить домовленість сторін щодо укладання договору про відкриття відновлювальної кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, яка укладається згідно з умовами Договору комплексного банківського обслуговування, що затверджений розпорядженням банку з усіма змінами та доповненнями до нього, чинна редакція якого розміщена на інтернет-сторінці банку за електронної адресою www.ideabank.ua.

Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що ОСОБА_1 , підписавши угоду, пройшовши ідентифікацію клієнта, уклав з позивачем угоду про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, в межах якої йому було надано споживчий кредит.

Такий договір є укладеним, оскільки дотримано вимоги до письмової форми (укладений шляхом письмового документу) і сторони, таким чином, дійшли згоди щодо усіх істотних умов, притаманних даному виду договору, в тому числі сплати процентів за користування кредитними коштами.

За умовами Договору банк надав відповідачу грошову банківську споживчу позику, тобто грошовий банківський споживчий кредит шляхом кредитування за допомогою кредитної картки, яка є іменним (з ідентифікатором власника) грошовим оплатно-розрахунковим банківським документом, який використовується для надання споживчого кредиту.

Більше того, факти укладення договору, отримання кредитної картки та використання кредитних коштів відповідачем не оспорюються.

Звертаючись з позовом, позивач вважав, що відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав, систематично порушував його умови та станом на 03 грудня 2020 року у нього виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 164 335 грн 71 коп., з яких: 39 900 грн 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, 99 469 грн 91 коп. заборгованість за нарахованими відскоками, 5 130 грн 90 коп. 3% річних від основної суми заборгованості, 19 834 грн 84 коп.- 3 % річних від суми процентів (а.с. 10).

За умовами Договору строк кредитування ОСОБА_1 становив 2 роки, що відповідає строку дії кредитної картки, а отже відповідач був зобов`язаний повернути всю суму кредиту до 13 березня 2019 року. Таким чином, на 14 березня 2019 року вся заборгованість відповідача за кредитом та відсотками є простроченою.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування, а права та інтереси позивача у цих правовідносинах (поза межами строку дії угоди) забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК.

Така правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року № 14-154цс18 та від 31 жовтня 2018 року № 14-318цс18.

За умовами укладеного між сторонами Договору строк кредитування становить 2 роки. Доказів пролонгації цього строку позивачем не надано.

Відповідно до статей 76, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Водночас, тарифи, які розміщені на сайті Банку за адресою www.ideabank.ua, відповідачем не підписані. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці тарифи розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи угоду від 13 березня 2017 року.

Вказане свідчить про те, що сторони не погодили у встановленому законом порядку можливість правомірного користування кредитом на строк понад 2 роки (строк дії кредитної картки), а тому нарахування процентів поза межами цього строку має здійснюватися на підставі статті 625 ЦК України (після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється, вказаний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12).

Отже, банк набув право на отримання процентів в межах строку дії договору, тобто за період з 13 березня 2017 року по 13 березня 2019 року.

Позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив, окрім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав позичальник), стягнути заборгованість по процентах, обраховану фактично після 13 березня 2019 року, тобто за межами строку дії кредитного договору.

Враховуючи, що позивачем фактично доведено надання кредитних коштів в розмірі 39 900 грн на строк 2 роки в межах строку дії кредитної картки, суд дійшов висновку про необхідність здійснення перерахунку відсотків за користування вказаними кредитними коштами в межах строку дії кредитного договору за наступною формулою: 39 900*24%річних/365 днів*730 днів = 19 152 гривень.

Водночас, заборгованість відповідача за 3% річних та інфляційними втратами за період з 03 грудня 2020 року по 23 лютого 2022 року (448 дні згідно з розрахунком позивача) становить:

-2 174 грн 41 коп. (3% річних: 59 052 гривень*448 дні*3%/100/365);

-8 413 грн 56 коп. (інфляційне збільшення),

а всього - 10 587 грн 97 коп..

Відтак, сума заборгованості відповідача перед банком становить 39 900 тіло кредиту, 19 152 гривень - заборгованість за відсотками, 8 413 грн 56 коп. - інфляційне збільшення, 2 174 грн 41 коп. - 3% річних, а всього 69 639 грн 97 коп.

З урахуванням наведеного розрахунку, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме в сумі 69 639 грн 97 коп..

Разом із тим, судом також встановлено, що на підставі заочного рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 листопада 2023 року у зазначеній справі з відповідача приватним виконавцем стягнуто кошти на загальну суму 19 399 грн 36 коп. (а.с. 123-124).

Так, з матеріалів справи вбачається, що на підставі заочного рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 листопада 2023 року було видано два виконавчі листи та відкрито, відповідно, два виконавчих провадження, а саме: ВП №73990517 про стягнення зі ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, по якому стягнуто 6 917 грн 24 коп. (164335 грн 71 коп. 157418 грн 47 коп., а.с. 144 зворотній бік) та ВП №73990666 про стягнення зі ОСОБА_1 судових витрат (судового збору та витрат на правничу допомогу), яке закінчено, у зв`язку із повним фактичним виконанням (а.с. 127).

Оскільки в межах виконавчого провадження № 73990517 позивачу було перераховано частину заборгованості в розмірі 6 917 грн 24 коп., з відповідача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 62 722 грн 73 коп. (69 639 грн 97 коп. - 6 917 грн 24 коп.).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд звертає увагу на таке.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 2 684 грн, що підтверджується відповідним платіжним дорученням (а.с. 31).

На підставі положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог та ненаданням відповідачем доказів наявності в нього пільг щодо сплати судового збору, з відповідача на користь позивача слід стягнути 1024 грн 41 коп. грн судового збору.

З матеріалів справи також вбачається, що 28 вересня 2021 року між ТОВ «ФК "Профіт Капітал"» та адвокатським об`єднанням «Правовий діалог» укладено договір про надання правової допомоги на представництво інтересів позивача в судах України.

12 червня 2023 року сторони уклали додаткову угоду.

Угодою визначено, що гонорар адвоката становить 7 000 грн - за проведення консультації з клієнтом, вивчення документів та підготовку проекту позовної заяви, позовної заяви згідно з реєстром боржників.

Актом прийому-передачі наданої правової допомоги № 1 від 11 вересня 2023 року підтверджується факт виконання робіт - надання правової допомоги.

За змістом платіжної інструкції № 265 від 14 вересня 2023 року позивачем сплачено вартість послуг.

За приписами ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі, на правничу допомогу.

За правилами п. 1 ч. 2, ч. 12 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, крім судового збору, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові на позивача, у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.ч. 3-6 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Крім того, згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

З урахуванням викладеного, беручи до уваги співмірність розміру витрат на професійну правничу допомогу з ціною позову, виходячи з предмета спору, складності справи, суті правовідносин та обсягу виконаних робіт (наданих послуг), витраченого часу на їх надання, суд вважає, що витрати на правову допомогу в розмірі 7000 грн відповідають критеріям розумності, співмірності, реальності та необхідності.

Виходячи з того, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, сума витрат на правову допомогу підлягає стягненню пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, що становить 2671 грн 72 коп..

Оскільки в межах виконавчого провадження №73990666 позивачу за рахунок відповідача перераховано присуджену заочним рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 листопада 2023 року суму судових витрат, що складається із судового збору та витрат на правничу допомогу, суд не стягує за даним рішенням вказані витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 263-265 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Цивільний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» в рахунок заборгованості за кредитними договором С10.185.73592 від 13 березня 2017 року, укладеним з ПАТ «Ідея Банк», заборгованість станом на 03 грудня 2020 року в сумі 62 722 (шістдесят дві тисячі сімсот двадцять дві) грн 73 коп..

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Головуюча: