Справа № 344/9920/24
Провадження № 2/344/518/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді Польської М.В.,

секретаря Соляник Т.І.,

за участі

представника позивача Гермаш С.М.,

представника відповідача Борсук Д.Я.,

третя особа ОСОБА_1

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в режимі ВКЗ в залі Івано-Франківського міського суду цивільну справу за позовною заявою Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ТОВ «Захід Енерго Інвест» про відшкодування шкоди в порядку регресу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач у травні 2024 року звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування за завдані збитки в порядку регресу в сумі 131322.95грн., судові витрати.

Позов мотивовано тим, що позивач є спеціальним суб`єктом у сфері страхування та за рахунок коштів централізованого страхового резервного фонду відшкодовує потерпілим шкоду у разі її заподіяння власником ТЗ, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. 05.11.2021р. в м.Івано-Франківську по вул.Є.Коновальця відбулася ДТП за участі автомобіля марки Volkswagen д.н.з. НОМЕР_1 від керуванням відповідача та автомобіля марки Peugeot д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок якої ТЗ марки Peugeot отримав механічні пошкодження. Власник ТЗ ТОВ «Захід Енерго Інвест» в особі потерпілої ОСОБА_3 звернувся з повідомленням про ДТП та виплату шкоди, однак цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована на час скоєння ДТП, він не виконав вимоги Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та не мав чинного договору. Регламентна виплата потерпілому складає 130000грн. та витрати для збору документів щодо визначення шкоди 1322.95грн.

24.10.2024р. надійшов до суду від відповідача відзив на позов, в якому позовні вимоги заперечив. В відзиві вказано, що після постанови суду про притягнення до адмінвідповідальності, відповідач намагався з потерпілою особою врегулювати добровільно спір, а тому 14.09.2022р. було укладено договір між ОСОБА_2 та ТОВ «Захід Енерго Інвест» про відшкодування коштів в сумі 339344.97грн. і в період з вересня 2022р по березень 2023р. дані кошти були оплачені. Отже, стягувач втратив право вимоги до винної особи за ДТП яка відбулася 05.11.2021р. Оціночний звіт про вартість збитків не доведенням завданих матеріальних збитків, які підлягають стягненню на користь позивача з відповідача у сумі 130000грн. та не є окрім того експертизою, а тому витрати на такий звіт у сумі 1322.95грн. не відноситься до витрат позивача та не можуть стягуватись з відповідача.

08.11.2024р. позивач подав відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 29.11.2024р. було залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ТОВ «Захід Енерго Інвест».

14.01.2025р. задоволено клопотання представника відповідача про виклик для пояснень оцінювача звіту.

Представник позивача в режимі ВКЗ просив позов задовольнити.

Представник відповідача вимоги позову заперечив. Додатково зазначив, що звіт про оцінку має завищені ціни, а потерпілий отримав збільшене відшкодування за межами визначеної оцінки.

Третя особа (керівник) вимоги заперечив, та суду пояснив, що відповідач володів інформацією про отримання товариством страхового відшкодування у сумі 130 000грн., а тому при укладанні добровільного договору з відповідачем на суму 339 344.97грн. було враховано вже реальну вартість пошкодженого ТЗ потерпілого за проведеним ремонтом ТЗ товариством «Модерн авто».

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, оцінюючи всі докази в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 05.11.2021р. в м.Івано-Франківську по вул.Є.Коновальця, 229 відбулася ДТП за участі автомобіля марки Volkswagen д.н.з. НОМЕР_1 від керуванням відповідача ОСОБА_2 та автомобіля марки Peugeot д.н.з. НОМЕР_2 , яке належить ТОВ «Захід Енерго Інвест» під керуванням ОСОБА_1 (керівник товариства), внаслідок якої ТЗ марки Peugeot отримав механічні пошкодження.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11.12.2021р., яка набрала законної сили 11.05.2022р. встановлено, що дане ДТП сталося з вини відповідача ОСОБА_2 , якого визнано винним у правопорушенні за ст.124 КУпАП та притягнено до відповідальності (а.с.8-13).

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки Volkswagen д.н.з. НОМЕР_1 . тобто відповідача, не була застрахована (а.с.71), отже він як доводив позивач та встановлено судом не виконав вимоги Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та не мав чинного договору про страхування, що і не заперечувалось представником відповідача у судовому засіданні про відсутність такого страхування.

В листопаді 2021р. ТОВ «Захід Енерго Інвест» в особі керівника Назар В.М. як потерпіла особа у ДТП звернувся до позивача із заявою по подію ДТП та виплату страхового відшкодування. Позивачем на підставі визначеного розміру шкоди 16.08.2022р. виплачено 130 000 гривень в межах ліміту відповідальності (а.с.14-67).

Крім того, позивачем понесено витрати на оплату послуг аваркома (експерта) у сумі 1322.95грн. (а.с.68).

Страховим випадком відповідно до Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до ч.16 статті 9 Закону України "Про страхування" страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (частина перша статті 25 Закону України "Про страхування").

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 7 Закону України "Про страхування" страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов`язковим.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

За ст.39,41,43 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Основними завданнями МТСБУ є в т.ч.: здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом; управління централізованими страховими резервними фондами, що створюються при МТСБУ для забезпечення виконання покладених на нього функцій.

МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогампункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Для забезпечення виконання зобов`язань членів МТСБУ перед страхувальниками і потерпілими при ньому створюються такі централізовані страхові резервні фонди. Фонд захисту потерпілих у дорожньо-транспортних пригодах (фонд захисту потерпілих), призначений для здійснення розрахунків з потерпілими у випадках, передбачених цим Законом.

Отже, позивач на звернення потерпілої особи виплатив їй страхове відшкодування, при заподіянні їй шкоди транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність (відповідач), а тому вимоги позову є обґрунтованими.

Як слідує з вимог ч.1 ст.1191 ЦК України (які застосовує позивач у даному спорі) особа, що відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

При регресі за ст.1191 ЦК України та стаття 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" основне (деліктне) зобов`язання припиняється та виникає нове (регресне) зобов`язання, в межах якого у кредитора (третьої особи, що виконала обов`язок замість винної особи перед потерпілим) виникає право регресної вимоги до такої винної особи.

Згідно ст.38.2.1 даного закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених упункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Регресна вимога про виплату коштів 16.08.2022р. потерпілій особі у сумі 130 000грн. та понесених витрат на визначення вартості шкоди у сумі 1322.95грн. позивачем була направлена відповідачу (а.с.69-70), однак така залишена без реагування, іншого матеріали справи не містять. Представник відповідача вказав, що таку вимогу ОСОБА_2 не отримував.

Щодо доводів сторони відповідача про завищення цін вказаних у Звіті про оцінку вартості матеріального збитку від 13.12.2021р. (а.с.19-64), то отримано пояснення експерта-оцінювача ОСОБА_4 , який суду пояснив, що огляд автомобіля належного ТОВ «Захід Енерго Інвест» відбувся 19.11.2021р., всі пошкодження зазначені в Акті огляду. За результатами такого складено Звіт про оцінку вартості матеріального збитку, в якому вказано ринкову вартість пошкодженого ТЗ до такого пошкодження 708448.23грн., вартість необхідного відновлювального ремонту 450621.71грн. та вартість матеріального збитку 450621.71грн. Всі ціни відповідають обраній методиці та принципу, що використовується в Україні протягом 20-ти останніх років.

У судовому засіданні сторона відповідача не довела ні факту завищення цін, ні невідповідності принципу найбільш ефективного використання чи методики.

Також суд відхиляє доводи представника відповідача про те, що потерпіла особа (третя особа) отримала більше відшкодування ніж визначено навіть Звітом на суму 450621.71грн., зокрема 130000грн. від позивача та 339344.97грн. від відповідача за договором, що складає 469344.97грн. (різниця у 18723.26грн.), виходячи з наступного.

Спірні правовідносини за даним позовом стосуються захисту прав МТСБУ, який за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодував потерпілому у ДТП завдану шкоду в межах максимального ліміту відповідальності на умовах, визначених законом, через її заподіяння іншим транспортним засобом, власник якого - ОСОБА_2 не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Натомість, добровільно укладений правочин між потерпілою особою та винною у ДТП особою, а саме укладений 14.09.2022р. договір між ОСОБА_2 , як боржником, та ТОВ «Захід Енерго Інвест», як стягувачем, про відшкодування коштів в сумі 339344.97грн. (а.с.111) стосується по перше відносин не за законом про стягнення регресу до особи яка немає страхового полісу на ТЗ в порушення закону, а добровільного відшкодування різниці між отриманою потерпілою особою коштів від МТСБУ у сумі 130000грн. та фактичними витратами на ремонт пошкодженого автомобіля ТОВ «Захід Енерго Інвест», який становить за поясненнями третьої особи 469 344.97грн. за виставленим рахунком особи, яка проводила ремонт. По друге, відповідач мав право не укладати правочин з потерпілим на добровільну виплату такого розміру шкоди чи укладати правочин на інших умовах, в т.ч. суми шкоди, і доводи сторони відповідача зводяться саме до незгоди в отриманні коштів, які перевищують розмір встановлений Звітом оцінювача. Сторони передбачили п.6 договору те, що після виконання боржником зобов`язань стягувач втрачає право вимоги будь якого додаткового відшкодування майнового чи немайнового характеру за результатами ДТП. Щодо цього пункту зауважував представник відповідача про те, що жодних додаткових зобов`язань у відповідача не має.

Однак, таких зобов`язань у відповідача не виникає саме стосовно потерпілої особи, яка є стороною укладеного договору. Спір стосовно виплати відповідачем третій особі коштів за договором може стосуватись саме сторін договору, а не сторін справи. Разом з тим, жодних відмов у захисті прав позивача стосовно відповідача не визначено ні законом, ні договором. Звідси пункт 6 договору не впливає на спірні правовідносини, які розглядаються судом.

Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Отже, право вимоги позивача до відповідача виникло на підставі вищевказаного. За таких обставин та доказів, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення щодо стягнення з відповідача виплачених потерпілій особі позивачем 130 000грн., іншого на спростування вказаного стороною відповідача жодного доказу не надано.

Стосовно стягнення понесених позивачем витрат на визначення вартості завданої шкоди, а саме за послуги експерта-оцінювача у сумі 1322.95грн., то заперечуючи в цій частині представник відповідача вказав, що такий Звіт не був виконаний експертом, а оцінювачем (що і підтверджено самим оцінювачем у судовому засіданні), а отже не є витратами на експертизу та не підлягає стягненню.

Водночас за вимогами ст.133, 139, 141 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

Розмір витрат, пов`язаних з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження, забезпеченням доказів та вчиненням інших дій, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. У випадках, коли сума витрат, пов`язаних з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження, забезпеченням доказів та вчиненням інших дій, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, повністю не була сплачена учасниками справи попередньо або в порядку забезпечення судових витрат, суд стягує ці суми зі сторони, визначеної судом відповідно до правил про розподіл судових витрат, встановлених цим Кодексом.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Отже, за вказаними нормами до витрат, пов`язаних з розглядом справи відносяться витрати сторони позивача, які понесені зі збором доказів та залученням спеціалістів та отриманих від них послуг, за наявними підтвердженими рахунками понесення таких. Звідси така вимога також підлягає до задоволення.

Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, які поніс позивач зокрема на сплату судового збору в розмірі 3028.00грн. (а.с.7).

На підставі викладеного та ст. 38,39,41,43 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.15, ч.1 ст.1191 ЦК України, керуючись ст.ст. 76-77, 81, 83, 141, 263-265, 268, 272-274, 279, 354 ЦПК України суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 на користь Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) (IBAN НОМЕР_4 , , МФО, адреса: м. Київ, Русанівський бул.8,) кошти виплачені в порядку регресу у розмірі 131 322 (сто тридцять одна тисяча триста двадцять дві гривні 95 коп.)

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 на користь Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) (IBAN НОМЕР_4 , , МФО, адреса: м. Київ, Русанівський бул.8,) судовий збір в розмірі 3028грн. (три тисячі двадцять вісім гривень 00 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлено 20.02.2025р.

Суддя Мирослава ПОЛЬСЬКА