Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/7569/24
Провадження № 2/279/395/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року м. Коростень

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді Пацко О.О., з участю секретаря судового засідання Ходаківської К.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коростені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат, 3 % річних та судових витрат, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь 45618,69 грн. інфляційних втрат, 8646,43 грн. три відсотки річних, а також понесені судові витрати.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 06.02.2021 року по вул. Грушевського, м. Коростені мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «AUDI A6», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Шевроле Авео» державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 ». Внаслідок ДТП водій автомобіля «Шевроле Авео» ОСОБА_1 отримав тілесті ушкодження, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалого розладу здоров`я. В березні 2021 року ОСОБА_2 вручено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000025 від 07.02.2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 31 серпня 2021 року, яке набрало законної сили 01 жовтня 2021 року справі №279/1574/21 ухвалено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду за лікування в сумі 26288, 42 (двадцять шість тисяч двісті вісімдесят вісім) гривень 42 копійки та 100000 (сто тисяч) спричиненої моральної шкоди.

На виконання вказаного вироку судом видано виконавчий лист, який було направлено до Коростенського ВДВС у Коростенському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).

Дане рішення не виконано, тому позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати та три відсотки річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за невиконаним рішенням суду, починаючи з дня набрання чинності рішення суду по день звернення з цим позовом, тобто з 31.08.2021 по 25.03.2023.

Ухвалою суду від 20 грудня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач до суду не з`явився, також надав заяву про розгляд справи без його участі, та про визнання позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд встановив наступне.

Так, судом встановлено, вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 31 серпня 2021 року, яке набрало законної сили 01 жовтня 2021 року справі №279/1574/21 ухвалено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду за лікування в сумі 26288, 42 (двадцять шість тисяч двісті вісімдесят вісім) гривень 42 копійки та 100000 (сто тисяч) спричиненої моральної шкоди. На виконання вказаного вироку суду 13 жовтня 2021 року судом видано виконавчий лист.

Цього ж дня 13 жовтня 2021 року постановою старшого державного виконавця Коростенського ВДВС у Коростенському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) було відкрито виконавче провадження №67146212 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду за лікування в сумі 26288, 42 (двадцять шість тисяч двісті вісімдесят вісім) гривень 42 копійки та 100000 (сто тисяч) спричиненої моральної шкоди, а всього 126288,42 грн.

11 грудня 2023 року постановою начальника Коростенського ВДВС у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) закінчено виконавче провадження №67146212 від 13.010.2012 року у зв`язку з повним виконанням вироку суду в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду за лікування в сумі 26288, 42 (двадцять шість тисяч двісті вісімдесят вісім) гривень 42 копійки та 100000 (сто тисяч) спричиненої моральної шкоди, а всього 126288,42 грн.

Неправомірною поведінкою ОСОБА_2 , яка полягає в несплаті коштів в сумі 126288,42 за вироком суду за період з 31.08.2021 по 11.12.2023 року позивачу завдано шкоду від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів, яка становить 54265,12 грн.

Доказів про виконання рішення суду матеріали справи не містять.

За розрахунком позивача розмір інфляційних втрат та три відсотки річних за період з 01.10.2021 по 11.12.2023 становить: інфляційне збільшення 45618,69 грн., штрафні санкції 3 % річних 8646,43 грн., разом 54265,12 грн.

Вказаний розрахунок відповідає вимогам законодавства та відповідачем не спростований.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено у ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватися визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених договором позики, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).

Враховуючи приписи ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Формулювання ст.625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому застосування 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень ст.549 цього Кодексу.

Суд, аналізуючи зміст ст.625 ЦК України, приходить до висновку, що нараховані на суму боргу інфляційні витрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат позикодавця внаслідок інфляційних процесів.

Правовий аналіз положень ст. ст. 526, 599, 611, 625 ЦК України, дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення заборгованості за договорами позики, не припиняє правовідносин сторін цих договорів, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє позикодавця права на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК України.

Таким чином, з ухваленням рішення про стягнення боргу, зобов`язання ОСОБА_2 сплатити заборгованість за договорами не припинилось та триває до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання, а відтак позивач має право на отримання сум, передбачених ст.625 ЦК України.

Суд, приймає до уваги розрахунок наведений позивачем у позові, вважає позовні вимоги ОСОБА_1 , обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки відповідач не надав доказів повної чи часткової сплати заборгованості, не спростував наданий позивачом розрахунок.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову, то відповідно до приписівст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат, 3 % річних та судових витрат задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 інфляційних втрат у сумі 45618,69 гривень, три відсотки річних у сумі 8646,43 гривень, а також понесені судові витрати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1212, 20 грн.

Рішення суду може бути оскаржено сторонами до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя Ольга ПАЦКО