ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/1220/21
Провадження № 2-др/483/1/25
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
20 лютого 2025 року м. Очаків
Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючої судді Шевиріної Т.Д.,
за участю секретаря Шилінскас О.В.,
представника позивача адвоката Зотікова С.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами позики, -
30 грудня 2024 року ОСОБА_3 , який є представником ОСОБА_1 , звернувся до суду із заявою про перегляд за ново виявленими обставинами рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами позики.
Заяву обґрунтовано тим, що рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики задоволено частково - стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 68 000 доларів США. Постановою Миколаївського апеляційного суду від 13 листопада 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 грудня 2022 року в частині задоволених позовних вимог про стягнення боргу та в частині розподілу судових витрат змінено - стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу в розмірі 1 852 320 грн, в іншій частині рішення суду залишено без змін. Посилаючись на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 01 лютого 2014 року та грошові кошти, що були взяті у борг, були витрачені на обладнання для медичного центру, в якому здійснювала свою діяльність ОСОБА_4 , та ці обставини не були встановлені судом, не були і не могли бути відомі заявнику на час розгляду справи, просив переглянути судове рішення за ново виявленими обставинами та скасувати рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області, ухвалити нове рішення, яким позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики задовольнити частково, стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 1 852 320 грн.
Ухвалою Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 січня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами позики відмовлено, рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 грудня 2022 року в його не зміненій частині відповідно до постанови Миколаївського апеляційного суду від 13 листопада 2023 року залишено в силі.
03 лютого 2025 року представник позивача звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення в частині вирішення питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 5 000 грн, до якої долучив копію Договору про надання правничої дороги з додатковою угодою, а також детальний опис наданих послуг.
Представник позивача у судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити. Пояснив, що згідно з пунктом 1.2 Додаткової угоди до Договору про надання правничої допомоги, гонорар адвоката визначений у фіксованому розмірі, а саме 5000 грн.
Відповідач та його представник у судове засіданні не з`явилися, про час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином.
Дослідивши заяву та матеріали справи, суд дійшов такого.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про розподіл судових витрат.
За приписами ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі, на правничу допомогу.
За правилами п. 1 ч. 2, ч. 12 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, крім судового збору, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові на позивача, у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Згідно з ч.ч. 3-6 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При цьому, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Крім того, згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Як вбачається з матеріалів справи, представником позивача через підсистему «Електронний суд» подано до суду письмові заперечення щодо заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, а також відповідно до ст. 134 ЦПК України зазначено про витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн.
З матеріалів справи слідує, що 07 жовтня 2022 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 укладено договір про надання правової допомоги на представництво інтересів позивача в судах України.
09 січня 2025 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 укладено додаткову угоду до договору про надання правничої допомоги, в якій визначено гонорар адвоката у розмірі 5 000 грн.
За умовами додаткової угоди, адвокат бере на себе зобов`язання за підготовку і подання до суду не пізніше 25 березня 2025 року письмових заперечень на заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами; участь адвоката в усіх судових засіданнях: вчинення інших юридичних та фактичних дій для реалізації та захисту процесуальних прав і законних інтересів Клієнта.
Крім того, за змістом акту виконаних робіт гонорар адвокату сплачений у розмірі 5 000 грн.
З матеріалів справи вбачається, що представником підготовлено заперечення щодо заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, в одному судовому засіданні представник брав участь.
Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
З урахуванням викладеного, беручи до уваги співмірність розміру витрат на професійну правничу допомогу, виходячи з предмета спору, складності справи, суті правовідносин та обсягу виконаних робіт (наданих послуг), витраченого часу на їх надання, враховуючи реальний обсяг наданих адвокатських послуг, а також критерій розумності, суд вважає можливим задовольнити заяву та стягнути з ОСОБА_1 в рахунок витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги при розгляді справи, 5 000 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 141, 270 ЦПК України, суд -
Заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами позики - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені ним судові витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн.
Додаткове рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому додаткове рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.