провадження №2/562/173/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

"18" лютого 2025 р.

Здолбунівський районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді Кушніра О.Г.,

секретар судового засідання Бєлявська А.С.,

учасники справи: позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача-адвокат Салівонський О.М.,

представник відповідача-адвокат Дудка І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Здолбунів Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

У поданій до суду заяві позивач ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 завдану йому моральну шкоду в сумі 50000 грн. та понесені судові витрати.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач покликається на те, що 07 липня 2024 року о 17:00 годині ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «Skoda» з державними номерними знаками « НОМЕР_1 » не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості для руху, внаслідок чого здійснив наїзд на двох велосипедистів, які рухалися на зустріч даному транспортному засобу. Внаслідок зіткнення з автомобілем, яким керував ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння, позивачу заподіяно матеріальної шкоди пошкодженням велосипеда марки «Diamant» та тілесних ушкоджень у вигляді синців, подряпин та забою. Протиправність дій відповідача підтверджується постановою суду від 15 серпня 2024 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Оскільки відповідач на час дорожньо-транспортної пригоди мав чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховик АТ «СГ «ТАС» визнало дану подію страховим випадком та виплатило позивачу страхове відшкодування лише за знищений велосипед в сумі 20400 грн. Окрім матеріальної шкоди, позивачу також заподіяно моральну шкоду, яку він оцінює в 50000 грн., оскільки внаслідок протиправної поведінки відповідача він зазнав тілесних ушкоджень,сильних фізичних та душевних страждань. Завдана шкода пов`язана з сильним психотравмуючим стресом, викликаним хвилюванням, пов`язаним з подіями ДТП, адже відповідач здійснив на нього лобовий наїзд і від отриманого удару він перелетів через дах автомобіля, вдарившись головою об асфальт. Наступного дня позивач звертався до лікаря-травматолога та щелепо-лицьового хірурга, адже внаслідок падіння отримав забій щелепи та в області шийних хребців, через що відчував постійний сильний біль та запаморочення, який тривав більше місяця після події. Протягом цього часу він, доглядаючи за 86 річною матір`ю, не міг виконувати фізичні навантаження, рухатися та в повній мірі бути працездатним.

У відзиві на позов відповідач просить в задоволені позовних вимог позивача відмовити, мотивуючи тим, що визначений позивачем розмір моральної шкоди є завищеним та не спів мірним і достатніх та достовірних доказів того, що позивач зазнав моральної шкоди не навів, у стані алкогольного сп`яніння під час дорожньо-транспортної пригоди не перебував.

У відповіді на відзив позивач з доводами відповідача не погодився.

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали повністю.

Представник відповідача позов не визнав та просить відмовити.

Заслухавши учасників, з`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Установлено, що постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 15 серпня 2024 року, що набрала законної сили, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст..124 КУпАП та застосувано адміністративне стягнення у виді п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

За вказаною постановою 07 липня 2024 року о 17:00 годині на вул.Фабрична, 5 в м.Рівне ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «Skoda» з державними номерними знаками « НОМЕР_1 » не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості для руху, внаслідок чого здійснив наїзд на двох велосипедистів, які рухалися на зустріч даному транспортному засобу, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження та були завдані матеріальні збитки.

Зі схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 07 липня 2024 року о 17:00 годині на вул.Фабрична, 5 в м.Рівне, вбачається, що учасниками події був водій автомобіля марки «Skoda» ОСОБА_2 , велосипедисти ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , якому пошкоджено велосипед марки «Diamant» - деформація переднього колеса, керма, вилки та педалей, пошкодження трьох дисків та гуми.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже факт спричинення відповідачем вчиненим адміністративним правопорушенням матеріальної шкоди позивачу встановлений постановою суду та не підлягає доказуванню у цій справі.

12 серпня 2024 року позивач отримав страхове відшкодування в сумі 20400 грн. за пошкоджений велосипед, обставини керування транспортним засобом під час ДТП відповідачем не заперечуються.

Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (ч.2 ст.23 ЦК України).

Згідно положень ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Аналогічні роз`яснення містяться в п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до яких розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин, враховуються вимоги розумності і справедливості.

При цьому, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (ч.4 ст.23 ЦК України).

Пошкодженням майна ОСОБА_4 та завдання йому ушкоджень за вказаних вище обставин шляхом наїзду транспортним засобом під керуванням ОСОБА_2 позивач пережив сильний психотравмуючий стрес, зазнав фізичного болю та душевних страждань, які негативно вплинули на його життя, пов`язане з доглядом престарілоїматері та необхідністю звернення за медичною допомогою лікарів.

Доводи відповідача про закриття провадження в справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення (постанова Рівненського міського суду Рівненської області від 08 серпня 2024 року в справі №569/13806/24), не спростовують висновків лікаря №5111 від 07 липня 2024 року про перебування останнім в стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, виходячи зіступеня вини відповідача та встановлених обставин події, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

При постановлені рішення відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача понесені ним судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору в сумі 1211,20 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6000 грн., які підтверджуються матеріалами справи.

Керуючись ст.ст.258-273, 351 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований АДРЕСА_2 ) завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди моральну шкоду в сумі 50000 (п`ятдесят тисяч) грн. та понесені судові витрати в сумі 7211 (сім тисяч двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанціїпротягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлено 20 лютого 2025 року.

Суддя: