ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/524/25 Справа № 2-1148/09 Суддя у 1-й інстанції - ОНОПЧЕНКО Ю. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.,

суддів Агєєва О.В. Корчистої О.І.

секретар судового засідання Черняєва С.П.

сторони справи:

заявник- ОСОБА_1

суб`єкт оскарження - приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрій Олександрович

стягувач- Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 червня 2024 року, ухвалену суддею Онопченком Ю.В. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, (відомості про дату складення повного судового рішення відсутні),

ВСТАНОВИВ

02 квітня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Ю.О.

Скарга мотивована тим, що 01 грудня 2009 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було ухвалено рішення у справі №2-1148/2009 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Форпост» на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк» заборгованості за кредитом у сумі 2 482 005,44 грн, держмита 1700 грн, витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 30 грн.

На виконання вищевказаного рішення суду 10.03.2010 було видано два виконавчих листи, а саме: про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Форпост» заборгованості за кредитом у сумі 2 482 005,44 грн, держмита 1700 грн, витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 30 грн, та інший виконавчий лист про стягнення тієї ж суми заборгованості, судових витрат, та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи з ОСОБА_1

10.06.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенком Ю.О. відкрито виконавче провадження №65767819.

Виконавчий лист не відповідає вимогам ч.2 ст.368 ЦПК України, та Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на день видачі виконавчого листа), оскільки не містить точного зазначення, яку частину рішення треба виконати саме за виконавчим листом, де боржником зазначено ОСОБА_1 , та тягне за собою подвійне стягнення за судовим рішенням.

Натомість, 21.03.2024 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенком Ю.О. винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, якою описано та накладено арешт на 1/3 частку квартири загальною площею 62,7 кв.м, житловою площею 38,6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності. Повідомлення про проведення виконавчих дій заявницею було отримано 26.03.2024, чим порушено права передбачені ч.1 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження».

Із посиланням на вищевказані обставини заявниця просила суд визнати постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Ю.О. від 21.03.2024 про опис та арешт майна (коштів) боржника у виконавчому провадженні № 65767819 неправомірною, та скасувати її.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 червня 2024 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Юрія Олександровича про опис та арешт майна боржника.

ОСОБА_1 оскаржила рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність ухвали суду, просить її скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити вимоги її скарги та скасувати постанову приватного виконавця Лисенко Ю.О. про опис та арешт майна боржника.

При цьому, скаржник зазначає, що виконавчий лист не відповідає вимогам ч.2 ст.368 ЦПК України, та Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на день видачі виконавчого листа), оскільки не містить точного зазначення, яку частину рішення треба виконати саме за виконавчим листом, де боржником зазначено ОСОБА_1 , та тягне за собою подвійне стягнення за судовим рішенням.

Вказує, що її не було належним чином повідомлено про проведення виконавчих дій, що унеможливило реалізацію її прав, передбачених ч.1 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», чому суд першої інстанції не надав належної правової оцінки.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , стягувач АТ «Державний експортно-імпортний банк України», посилаючись на законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 19 червня 2024 року залишити без змін.

У відзиві представника приватного виконавця Лисенка Ю.О. адвокат Левада В.В., просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу ЦентральноМіського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.06.2024 у справі №21148/09 залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

18.02.2025 від представника стягувача АТ «Державний експортно-імпортний банк України» надійшла заява про проведення апеляційного розгляду справи, призначеного на 19 лютого 2025 року за відсутності представника Банку.

Заслухавши суддю - доповідача, думку представника приватного виконавця Лисенка О.Ю. адвоката Леваду В.В., яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 з викладених у відзиві підстав, просила ухвалу суду першої інстанції залишити без змін з викладених у відзиві підстав, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених вимог, відзивів на апеляційну скаргу за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено, що приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенком Ю.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №65767819 від 10.06.2021 щодо виконання рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі №2-1148/2009 від 10.03.2010, про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Форпост» на користь АТ «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованості в розмірі 2 483 735,44 грн. Пунктом 2 вказаної постанови зобов`язано боржницю подати декларацію про доходи та майно та попереджено останню про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

01.02.2022 у виконавчому провадженні №65767819 вказаним державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника при примусовому виконанні вищевказаного рішення суду, накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржниці ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.03.2022, яка набрала законної сили 22.03.2022, відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні скарги на постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Ю.О. про накладення арешту на грошові кошти.

В ході виконання виконавчого провадження №65767819 з виконання виконавчого листа №2-1148/2009, приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенком Ю.О. було встановлено, що боржниці ОСОБА_1 на праві приватної спільної часткової власності належить нерухоме майно, а саме: 1/3 частина квартири загальною площею 62,7 кв.м, житловою площею 38,6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та постановою від 21.03.2024, описано та накладено арешт на 1/3 частини квартири, за вищевказаною адресою.

Суд першої інстанції, відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні її скарги на дії приватного виконавця, виходив з встановлених обставин справи та з урахуванням існуючої у заявниці заборгованості, дійшов висновку, що дії державного приватного виконавця Лисенка Ю.О. при винесенні постанови про опис та арешт майна боржника від 21.03.2024 були правомірними, та здійсненими відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», тому відсутні підстави для задоволення скарги.

Колегія суддів повністю погоджується з такими висновками суду першої інстанції та не погоджується з доводами ОСОБА_1 викладеними в апеляційній скарзі, які були предметом дослідження судом першої інстанції, що відображено у судовому рішенні, яким судом надана відповідна правова оцінка.

Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 10.06.2021 на підставі заяви представника стягувача АТ «Державний експертно-імпортний банк України» відносно боржниці ОСОБА_1 відкрито виконавче провадження №65767819 з виконання виконавчого листа, виданого Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 10.03.2010 про примусове виконання рішення від 01.12.2009 у справі №2-1148/2009, яке набрало законної сили 26.02.2010, про стягнення з ОСОБА_1 та ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Форпост» в солідарному порядку на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк» заборгованості в розмірі 2 482 005,44 грн, судові витрати по сплаті державного збору в сумі 1700 грн, та 30 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Того ж дня, 10.06.2021, одночасно з відкриттям виконавчого провадження приватним виконавцем було винесено постанову про стягнення з боржниці основної винагороди та зобов`язано боржницю протягом 5 робочих днів подати до приватного виконавця декларацію про доходи та майно, попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови про відкриття виконавчого провадження отримано ОСОБА_1 засобами зв`язку 15.06.2021, однак вимоги приватного виконавця були проігноровані.

Вжитими заходами щодо розшуку належного боржниці майна, на яке може бути звернено стягнення в рахунок погашення боргу, було встановлено, що ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить 1/3 частка трикімнатної квартири, загальною площею 62,7 кв.м, житловою площею 38,6 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

13.03.2024 на адреси сторін виконавчого провадження направлено повідомлення приватного виконавця про проведення виконавчих дій, яким доведено до відома про заплановане на 21.03.2024 о 12:00 год проведення виконавчих дій, пов`язаних з описом та арештом 1/3 частки вищевказаної квартири. Запропоновано бути присутніми при виконавчих діях, та повідомлено, що відсутність сторін не є перешкодою для проведення запланованих виконавчих дій. Боржниця була повідомлена завчасно про заплановане проведення виконавчих дій.

21.03.2024 о 12:00 год, приватний виконавець разом зі стягувачем прибули на місце проведення запланованих виконавчих дій, боржниця не з`явилася, двері квартири ніхто не відчиняв, після чого керуючись ст.56 Закону України «Про виконавче провадження», було здійснено опис та арешт 1/3 частини трикімнатної квартири, за адресою: АДРЕСА_1 , без проникнення до внутрішніх приміщень квартири, на підставі наявної у приватного виконавця технічної документації (технічного паспорта). Після цього, було винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника у виконавчому провадженні № 65767819, та направлено поштовою кореспонденцією на адреси сторін, отримання якої боржницею підтверджено.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України cуд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.1 ст.18 цього Закону України виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п.6 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч.1. ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Опис та арешт майна здійснюються не пізніше, як на п`ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна.

Тлумачення статей 10, 18, 51, 56 Закону України «Про виконавче провадження» свідчить, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення суду і може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

За змістом ч.3 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов`язково зазначаються: 1) якщо опису підлягає земельна ділянка її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо; 2) якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди.

Твердження заявниці на не відповідність виконавчого листа № 2-1148/2009 вимогам частини 2 статті 368 ЦПК України (в редакції чинній на день його винесення) та як наслідок визнання неправомірною постанови приватного виконавця Лисенка Ю.О. про опис та арешт майна (коштів) від 21.03.2024, суд першої інстанції правильно визнав безпідставними, з огляду на те, що виконавчий лист №2-1148/2009 був виданий 10.03.2010, знаходиться на примусовому виконанні протягом тривалого часу та не оскаржувався боржницею в частині невідповідності рішенню суду, подвійного стягнення тощо.

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Доводи заявниці щодо порушення її прав визначених ч.1 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», також досліджувались судом під час розгляду скарги та як правильно зазначив суд, ОСОБА_1 приватним виконавцем Лисенком Ю.О. боржницю було повідомлено про проведення виконавчих дій, призначених на 12:00 год 21.03.2024, що підтверджується листом від 13.03.2024 № 17041, та конвертом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що при винесенні постанови про опис та арешт майна боржника від 21.03.2024 дії приватного виконавця Лисенка Ю.О. були правомірними, та здійсненими відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», а тому відсутні підстави для задоволення скарги ОСОБА_1 .

Колегія суддів вважає, що, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані, підтверджуються письмовими доказами та не спростовуються доводами, викладеними в апеляційній скарзі.

Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду, а доводи апеляційної скарги не спростовують зроблених в оскаржуваному рішенні висновків, тому колегія суддів вважає, що підстави для його скасування і задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а оскаржене рішення без змін.

Керуючись ст.ст.367,374, 375, 381, 382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 червня 2024 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення виготовлено 21 лютого 2025 року.

Головуючий:

Судді: