Березівський районний суд Одеської області
19.02.2025
Справа № 494/2193/24
Провадження № 2/494/48/25
19 лютого 2025 року м. Березівка
Березівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді: Рябчун А. В.,
за участю: секретаря судового засідання Авдєєвої С. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
Короткий зміст позовних вимог
25 листопада 2024 року Акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк» (далі АТ«Перший Український міжнародний банк») звернулося до Березівського районного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 25 листопада 2024 року визначено суддю Березівського районного суду Одеської області Рябчун А. В.
Позовна заява мотивована тим що між Акціонерним товариством «Перший Український міжнародний банк» та ОСОБА_1 укладено кредитні договори:
Позивач зазначає, що свої зобов`язання за договорами виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених кредитними договорами. Взяті на себе зобов`язання, відповідно до кредитних договорів відповідач не виконав, тобто не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитами, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договорів, у зв`язку із чим, станом на 09 вересня 2024 року утворилася заборгованість:
Ураховуючи наведене, АТ «Перший Український міжнародний банк» просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 67 933,75 грн та вирішити питання щодо розподілу судових витрат.
Процесуальні дії суду
Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 11 грудня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Відповідно до довідкового листа від 02 січня 2025 року сторони у судове засідання не з`явилися, слухання справи відкладено на 15 січня 2025 року.
Відповідно до довідкового листа від 15 січня 2025 року слухання справи відкладено на 04 лютого 2025 року у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному.
Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 04 лютого 2025 року позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 11 лютого 2025 року продовжено розгляд справи, справу призначено до розгляду на 19 лютого 2025 року.
У судові засідання 02 січня 2025 року, 15 січня 2025 року, 04 лютого 2025 року, 19 лютого 2025 року представник позивача не з`явився, водночас у прохальній частині позовної заяви просив розглянути справу за його відсутності та не заперечує проти винесення заочного рішення по справі.
Відповідач в судові засідання 02 січня 2025 року, 15 січня 2025 року, 04 лютого 2025 року, 19 лютого 2025 року не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином в розумінні вимог пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подавав, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. При цьому у матеріалах справи наяні акти від 30.12.2025 року, 13 січня 2025 року, складені кур`єром Березівського районного суду Одеської області про те, що ОСОБА_1 не вручено повісту, оскільки останній не проживає за вказаною у повістці адресою. Надалі виклик відповідача здійснювався шляхом публікації оголошення на сайті судової влади
Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 24 жовитня 2024 року у справі № 752/8103/13-ц (провадження № 61-6892св23), якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (див. постанову Верховного Суду від 03 травня 2022 року у справі № 520/5386/15-ц).
З огляду на наявність достатніх матеріалів у справі, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи.
Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відзив на позовну заяву відповідач не подав.
Фактичні обставини, встановлені судом
Відповідно до довідки про збільшення кредитного ліміту, 18 березня 2021 рок кредитний ліміт збільшено до 30 000,00 грн (а. с. 44 зворот).
Відповідно до платіжної інструкції від 24 грудня 2019 року на рахунок ОСОБА_1 було перераховано кошти у розмірі 11 706,74 грн (а. с. 45).
Відповідно до платіжної інструкції від 22 вересня 2020 року на рахунок ОСОБА_1 було перераховано кошти у розмірі 18 379,00 грн (а. с. 45 зворот).
- 10 535, 57 грн заборгованість по сумі кредиту;
- 2,66 грн заборгованість по процентам
- 7 693,42 грн заборгованість по комісії (а. с. 46-47).
- 29 996,79 грн заборгованість по сумі кредиту;
- 17 722,20 грн заборгованість по процентам
- 0 грн заборгованість по комісії (а. с. 48-49).
- 1 982,71 грн заборгованість по сумі кредиту;
- 0,4 грн заборгованість по процентам
- 0 грн заборгованість по комісії (а. с. 50-51).
Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення
Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується пунктом 3 частини 1 статті 3 ЦК України.
Статтею 627 ЦК України закріплений принцип свободи договору, згідно якого сторони вільні в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України).
Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статті 530 ЦК України зобов`язання підлягає виконанню у строк встановлений договором.
Визначення поняття зобов`язання міститься у частині 1 статті 509 ЦК України.
Відповідно до цієї норми зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (стаття 510 ЦК України).
Згідно положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Наявність або відсутність обставин та фактів встановлюється на підставі доказів сторін, якими відповідно до частини 2 статті 76ЦПК України є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів, показання свідків.
Положеннями статті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно із частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачем в свою чергу жодних належних доказів на спростування позовних вимог не надано.
Також надання відповідачеві кредитних коштів, у розмірах, визначених умовами кредитних договорів, та отримання відповідачем зазначених коштів також підтверджується платіжною інструкцією від 24 грудня 2019 року, платіжною інструкцією від 22 вересня 2020 року.
Отже, судом встановлено обставину отримання відповідачем ОСОБА_1 кредитних коштів.
- 10 535, 57 грн заборгованість по сумі кредиту;
- 2,66 грн заборгованість по процентам;
- 7 693,42 грн заборгованість по комісії
- 29 996,79 грн заборгованість по сумі кредиту;
- 17 722,20 грн заборгованість по процентам;
- 0 грн заборгованість по комісії;
- 1 982,71 грн заборгованість по сумі кредиту;
- 0,4 грн заборгованість по процентам;
- 0 грн заборгованість по комісії.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язань (неналежне виконання).
Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
У постанові Верховного Суду від 12 грудня 2024 року у справі № 298/825/15-ц (провадження № 61-998св24) зазначено, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
У постанові Верховного Суду від 03 грудня 2024 року у справі № 487/6342/18 (провадження № 61-2433св24) зазначено, що обираючи варіант добросовісної поведінки, боржник зобов`язаний піклуватися про те, щоб його юридично значимі вчинки були економічно обґрунтованими. Також поведінка боржника повинна відповідати критеріям розумності, що передбачає, що кожне зобов`язання, яке правомірно виникло, повинно бути виконано належним чином, а тому кожний кредитор вправі розраховувати, що усі існуючі перед ним зобов`язання за звичайних умов будуть належним чином та своєчасно виконані. Доброчесний боржник повинен мати на меті добросовісне виконання усіх своїх зобов`язань, а в разі неможливості такого виконання - надати справедливе та своєчасне задоволення (сатисфакцію) прав та правомірних інтересів кредитора.
Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за договорами не виконує, доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, на день винесення судом рішення, жодного доказу оплати відповідачем на рахунок позивача заборгованості в повному обсязі чи її частини за вищевказаним кредитом, суду не надано, позов підлягає задоволенню.
З огляду на вищевказане суд вважає, що позов АТ«Перший Український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості необхідно задовольнити та стягнути з останнього на користь АТ «Перший Український міжнародний банк»:
10 535, 57 грн заборгованість по сумі кредиту;
2,66 грн заборгованість по процентам;
7 693,42 грн заборгованість по комісії
29 996,79 грн заборгованість по сумі кредиту;
17 722,20 грн заборгованість по процентам;
0 грн заборгованість по комісії;
1 982,71 грн заборгованість по сумі кредиту;
0,4 грн заборгованість по процентам;
0 грн заборгованість по комісії.
Щодо розподілу судових витрат
Згідно із статтею 133 ЦПК судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Ураховуючи зазначене, з відповідача ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати за сплачений позивачем судовий збір у розмірі 7 267,20 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 526, 530, 610, 611, 628, 629, 639, 1050, 1054 ЦК України, статтями 12, 13, 81, 89, 141, 178, 247, 261, 263-265,280 ЦПК України, -
позовну заяву Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк»:
10 535, 57 грн заборгованість по сумі кредиту;
2,66 грн заборгованість по процентам;
7 693,42 грн заборгованість по комісії
29 996,79 грн заборгованість по сумі кредиту;
17 722,20 грн заборгованість по процентам;
0 грн заборгованість по комісії;
1 982,71 грн заборгованість по сумі кредиту;
0,4 грн заборгованість по процентам;
0 грн заборгованість по комісії.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 7 267 (сім тисяч двісті шістдесят сім) гривень 20 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .
Суддя А. В. Рябчун