Провадження №2-678-14/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року селище Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Цибульського Д.В.,

при секретарях судового засідання Іськовій Т.Л., Баранєвич І.М.,

з участю: представника позивача - адвоката Семко Ю.А.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Вонсовича М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду в селищі Летичів справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житниця Поділля» в особі директора Турчинець В.І. до ОСОБА_1 про стягнення збитків,

встановив:

02.06.2023 року до суду на підставі ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12.05.2023 року за виключною підсудністю надійшла вищевказана позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Житниця Поділля» в особі директора Турчинець В.І. від 28.04.2023 року до ОСОБА_1 про стягнення збитків, в якій представник позивача просить: стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житниця Поділля», , в рахунок відшкодування збитків, завданих вилученням за рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області від 11.02.2021 року у справі №678/507/20 земельної ділянки кадастровий номер :03:014:0032 грошові кошти в розмірі 69843,30 грн.; стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача посилається на те, що 30.08.2017 року між ОСОБА_1 та/або його представником за довіреністю та ТОВ «Житниця Поділля» було укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу земельної ділянки НОМЕР_4. Відповідно до умов даного договору ОСОБА_1 та/або його представником за довіреністю передано у власність ТОВ «Житниця Поділля» земельну ділянку площею 2 га, з кадастровим номером :03:014:0032, що знаходиться за адресою Волосовецька сільська рада Летичівського району Хмельницької області. Відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30.08.2017 року на підставі вищевказаного договору, приватним нотаріусом Романок Н.В. зареєстровано право власності за ТОВ «Житниця Поділля» на земельну ділянку з цільовим призначенням «для ведення особистого селянського господарства». ТОВ «Житниця Поділля» сплатило ОСОБА_1 та/або його представнику за довіреністю визначену договором вартість земельної ділянки в розмірі 62400 грн. та 4337,97 грн. ПДФО та військового збору. Рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області від 11.02.2021 року у справі №678/507/20 було визнано недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 02.08.2017 року №22-15671-СГ, яким затверджено документацію із землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :03:014:0032 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що знаходиться за межами населених пунктів Волосовецької сільської ради (Меджибізька селищна територіальна громада) Летичівського району Хмельницької області, та витребувано земельну ділянку у ТОВ «Житниця Поділля» на користь держави. В ході розгляду даної справи Летичівським районним судом Хмельницької області встановлено, що ОСОБА_1 на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру Хмельницькій області від 21.04.2017 року №22-7064-СГ отримав у приватну власність (право зареєстровано 17.05.2017 року) земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер :02:012:0450) для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Райковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, яку в подальшому, а саме 18.07.2017 року продав. Окрім того, ОСОБА_1 на підставі наказу Головною управління Держгеокадастру Хмельницькій області від 10.02.2017 року №22-2560-СГ отримав у приватну власність (право зареєстровано 15.02.2017 року) земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер :04:023:0129) для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Москалівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області, яку в подальшому 24.02.2017 року продав. Таким чином ОСОБА_1 при зверненні до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 20.02.2017 року, надав недостовірну інформацію про те, що не використав право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Отже, земельна ділянка з кадастровим номером :03:014:0032, загальною площею 2 га, що розташована за межами населених пунктів Волосовецької сільської ради (Меджибізька селищна територіальна громада) Летичівського району Хмельницької області, що була передана відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-15671-СГ від 02.08.2017 року ОСОБА_1 , вибула і земель запасу держави власності внаслідок незаконного використання ОСОБА_1 права на повторну безоплатну приватизацію земельних ділянок одного виду використання. Зважаючи на те, що спірна земельна ділянка вибула з державної власності на підставі наказу Головною управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 02.08.2017 року №22-15671-СГ визнаного недійсним у судовому порядку відповідно до рішення Летичівського районного суду Хмельницької області від 11.02.2021 року у справі №678/507/20 через його незаконність Летичівський районний суд Хмельницької області дійшов висновку, що волі держави на таке вибуття не було та керуючись п.3 ч.1 ст.388 ЦК України, задовольнив позовні вимоги. У зв`язку із вилученням у ТОВ «Житниця Поділля» на підставі рішення Летичівського районного суду Хмельницької області від 11.02.2021 року у справі №678/507/20 земельної ділянки кадастровий номер :03:014:0032, яка була предметом договору купівлі-продажу НОМЕР_4 від 30.08.2017 року, ТОВ «Житниця Поділля» понесло збитки у вигляді сплачених за придбання земельної ділянки грошових коштів в сумі 66737,97 грн. (дана сума складається з сплаченого ПДФО та військового збору в розмірі 4337,97 грн., та суми сплаченої продавцю у розмірі 62400 грн., сплачених коштів за нотаріальне оформлення договору купівлі-продажу НОМЕР_4 від 30.08.2017 року в сумі 1704 грн., сплаченого судового збору згідно з рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області від 11.02.2021 року у справі №678/507/20 в сумі 1401,33 грн. Платіжним дорученням №С8-9694 від 30.08.2017 року на суму 18744 грн. оплачено послуги нотаріуса за нотаріальне оформлення 11 договорів включно з договором купівлі-продажу НОМЕР_4 від 30.08.2017 року та договорів купівлі-продажу земельних ділянок громадянами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ОСОБА_6 .. ОСОБА_7 ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , що пропорційно становить 1704 грн. за один нотаріально оформлений договір. Таким чином, загальний розмір збитків, які відповідач ОСОБА_1 має відшкодувати ТОВ «Житниця Поділля» складає 69843,30 грн., та судовий збір за подання даного позову у сумі 2684 грн.

05.06.2023 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області справу прийнято до розгляду, відкрито провадження у ній за правилами загального позовного провадження з призначенням по справі підготовчого судового засідання.

07.08.2023 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області було закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду.

24.10.2023 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області було зупинено провадження у справі до припинення перебування ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

11.11.2024 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області в зв`язку з надходженням до суду повідомлення командира військової частини НОМЕР_2 майора ОСОБА_11 №4403 від 01.11.2024 року про те, що відповідач ОСОБА_1 рахується таким, що самовільно залишив військову частину, військова служба молодшому сержанту ОСОБА_1 була призупинена, тобто відповідач не перебуває на військовій службі, було поновлено провадження у справі та призначено її до судового засідання.

20.12.2024 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Вонсовича М.М. про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи.

15.01.2025 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Вонсовича М.М. від 15.01.2025 року про витребування документів та призначення судової почеркознавчої експертизи у даній справі.

15.01.2025 року у судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Вонсович М.М. подав відзив на позовну заяву від 15.01.2025 року з додатками до нього в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

У судовому засіданні представник позивача - адвокат Семко Ю.А. позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Вонсович М.М. заперечують щодо задоволення позовної заяви в повному обсязі, вважають її необґрунтованою та безпідставною, просять відмовити у її задоволенні.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтвердив про те, що він підписував у приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області Кот М.О. довіреність від 16.12.2016 року, зареєстровану в реєстрі за №5890 (а.с.8-9) та уповноважував нею ОСОБА_12 та ОСОБА_13 бути його представником з певних питань з наданням прав передбачених нею., довіреність дійсна до 16.12.2019 року. Також відповідач ОСОБА_1 зазначив, що ні ОСОБА_12 , та ні ОСОБА_13 йому взагалі невідомі і він їх жодного разу не бачив і не знає, однак не може пояснити чому він саме їх уповноважив вказаною довіреністю на вчинення певних дій від його імені. Відповідач ОСОБА_1 також підтвердив, що ним було сплачено судовий збір у даній справі у розмірі 2684 грн., згідно платіжної інструкції № @2PL711062 від 17.07.2023 року АТ КБ «ПриватБанк», чому він його сплатив, оскільки позовних вимог не визнає, він пояснити не зміг.

Суд, заслухавши думку та пояснення учасників процесу, повно та всебічно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази у справі, які мають значення для її розгляду, приходить до висновку що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ст.41 Конституції України та ст.321 ЦК України гарантовано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України, одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Згідно ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права,має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності насувається на підставах, що і заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим.правомірн якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності і встановлена судом.

Згідно ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певі грошову суму.

Ст.ст.6, 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України).

Відповідно до ст.657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиною майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Ч.ч.3, 4 ст.334 ЦК України визначено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним; права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

У свою чергу, таким законом є Закон України «Про державну реєстрацію речових нрав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

У відповідності до ч.2 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

У п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено речові права та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації. Зокрема, державній реєстрації прав підлягає і право власності.

Відповідно до п.25 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», набувач визнається добросовісним, якщо при вчиненні правочину він не знав і не міг знати про відсутність у продавця прав на відчуження майна, наприклад, вжив усіх розумних заходів, виявив обережність та обачність для з`ясування правомочностей продавця на відчуження майна. При цьому в діях набувача не повинно бути і необережної форми вини, оскільки він не лише не усвідомлював і не бажав, а й не допускав можливості настання будь-яких несприятливих наслідків для власника. Відповідач може бути визнаний добросовісним набувачем за умови, що правочин, за яким він набув у володіння спірне майно, відповідає усім ознакам дійсності правочину, за винятком того, що він вчинений при відсутності у продавця права на відчуження.

Ч.ч.1, 2 ст.216 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих. ідо пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочипу кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною.

Згідно з ч.3 ст.216 ЦК України, правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів.

Ч.1 ст.661 ЦК України передбачено, що у разі вилучення за рішенням суду товару у покупця на користь третьої особи на підставах, що виникли до продажу товару, продавець має відшкодувати покупцеві завдані йому збитки, якщо покупець не знав або не міг знати про наявність цих підстав. Виходячи зі змісту норми ст.661 ЦК України, бов`язок продавця відшкодувати покупцеві збитки виникає за умови існування в сукупності наступних юридичних фактів: 1) існування підстав для вилучення речі, що є предметом договору купівлі-продажу, до моменту укладення такого договору; 2) вилучення в покупця предмета договору купівлі-продажу за рішенням суду; 3) покупець не знав і не міг знати про наявність підстав для вилучення речі, які виникли до укладення договору.

Тому підставою для відшкодування збитків за ст.661 ЦК України, є виключно об`єктивні обставини, вичерпний перелік яких наведений у ч.1 цієї статті, із сукупною наявністю яких закон пов`язує обов`язок продавця здійснити відшкодування покупцеві завданих збитків.

Враховуючи наведене, існування обставин, визначених ч.2 ст.660, ч.1 ст.661 ЦК України, є імперативною підставою для відшкодування покупцеві завданих йому внаслідок вилучення майна збитків і таке відшкодування має бути здійснене саме продавцем.

Відповідальність продавця згідно зі ст.661 ЦК України є імперативною нормою при наявності перерахованих вище об`єктивних обставин та не погребує доведення складу цивільного правопорушення, оскільки продавець залучається до розгляду справи про витребування майна і якщо не відверне витребування майна, тоді повинен відповідати за завдані збитки. Тому спеціальна норма (ст.661 ЦК України) має переважне застосування перед нормою загальною (ст.614 ЦК України).

Згідно п.122 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 року в справі №469/1044/17 зазначено, що «Велика Палата Верховного Суду зауважує, що кінцевий набувач не позбавлений можливості відновити своє право, зокрема, пред`явивши вимогу до проміжного набувача, в якого придбав майно, про відшкодування збитків на підставі ст.661 ЦК України. Відповідно до ч.1 цієї статті у разі вилучення за рішенням суду товару у покупця на користь третьої особи на підставах, що виникли до продажу товару, продавець має відшкодувати покупцеві завдані йому збитки, якщо покупець не знав або не міг знати про наявність цих підстав. Таку ж вимогу може заявити і проміжний набувач до первинного набувача. Вказане відповідає висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 16.12.2015 року у справі №6-2510цс15.

Аналогічна правова позиція, про те, що питання компенсації добросовісному набувачу має вирішуватися за заявою такої особи у контексті ст.661 ЦК України, викладена в постанові Верховного Суду від 06.10.2021 року у справі №460/2694/17.

Судом встановлено, що 30.08.2017 року між ОСОБА_1 та/або його представником та ТОВ «Житниця Поділля» було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 2 га, з кадастровим номером :03:014:0032, що знаходиться за адресою Волосовецька сільська рада Летичівського району Хмельницької області.

Договір було посвідчено приватним нотаріусом Летичівського районного нотаріального округу Хмельницької області Романюк Н.В., та зареєстровано в реєстрі за НОМЕР_4. Відповідно до умов даного договору ОСОБА_1 (продано) передано у власність ТОВ «Житниця Поділля» вищевказану земельну ділянку.

Відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30.08.2017 року на підставі вищевказаного договору, приватним нотаріусом Летичівського районного нотаріального округу Хмельницької області Романюк Н.В. зареєстровано право власності за ТОВ «Житниця Поділля» на земельну ділянку з кадастровим номером :03:014:0032, з цільовим призначенням «для ведення особистого селянського господарства».

Рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області від 11.02.2021 року (ЄУН справи №678/507/20, провадження №2-678-77/21) за позовом заступника керівника Хмельницької місцевої прокуратури в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 , ТОВ «Житниця Поділля» про визнання недійсним наказу, витребування земельної ділянки, позовні вимоги було задоволено, та: визнано недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 02.08.2017 року №22-15671-СГ, яким затверджено документацію із землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер :03:014:0032) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що знаходиться за межами населених пунктів Волосовецької сільської ради (Меджибізька селищна територіальна громада) Летичівського району Хмельницької області; витребувано у ТОВ «Житниця Поділля» на користь держави земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер :03:014:0032) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що знаходиться за межами населених пунктів Волосовецької сільської ради (Меджибізька селищна територіальна громада) Летичівського району Хмельницької області; стягнуто з Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області, ОСОБА_1 , ТОВ «Житниця Поділля» на користь прокуратури Хмельницької області судові витрати в розмірі 4204,00 грн. - по 1401,33 грн. з кожного.

15.03.2021 року вищевказане рішення Летичівського районного суду Хмельницької області від 11.02.2021 року (ЄУН справи №678/507/20, провадження №2-678-77/21) набрало законної сили.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і означається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені неправильно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень.

В зв`язку із вилученням у ТОВ «Житниця Поділля» на підставі рішення Летичівського районного суду Хмельницької області від 11.02.2021 року у справі №678/507/20 земельної ділянки кадастровий номер :03:014:0032, яка була предметом договору купівлі-продажу НОМЕР_4 від 30.08.2017 року, ТОВ «Житниця Поділля» понесло матеріальні збитки.

Згідно з платіжною інструкцією №С8-9740 від 31.08.2017 року, платіжною інструкцією №С8-9736 від 31.08.2017 року, та Формою №1ДФ за 3 квартал 2017 року, підтверджується сума сплаченого ПДФО та військового збору в розмірі 4337,97 грн., які ТОВ «Житниця Поділля» понесла за договором купівлі-продажу НОМЕР_4 від 30.08.2017 року.

Відповідно до видаткового касового ордеру №1452 від 30.08.2017 року, встановлено, що ТОВ «Житниця Поділля» видала ОСОБА_1 та/або його представнику згідно довіреності приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області Кот М.О. від 16.12.2016 року, зареєстровано в реєстрі за №5890, грошові кошти в сумі 62400 грн., за купівлю земельної ділянки кадастровий номер :03:014:0032 за договором купівлі-продажу НОМЕР_4 від 30.08.2017 року.

Посилання представника відповідача - адвоката Вонсовича М.М. про те, що вказані кошти відповідач ОСОБА_1 не отримував і йому не відомо хто саме їх отримував від його імені є безпідставними, оскільки зокрема серед іншого вищевказаною довіреністю ОСОБА_1 довіреністю уповноважив ОСОБА_12 та/або ОСОБА_13 , а саме надав право на: представлення його інтересів в усіх компетентних установах, підприємствах та організаціях, незалежно від їх підпорядкування, форм власності та галузевої належності, у тому числі в органах державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, органах Держгеокадастру, перед державними реєстраторами (державними кадастровими реєстраторами), в оціночних організаціях, в органах нотаріату, банківських установах тощо з питань, що стосуються оформлення та реєстрації мого права власності на належну мені земельну ділянку; ставити підпис на договорах, заявах, інших документах, що пов`язані з виконанням цієї довіреності; ознайомлюватись з різними документами, заявами та подавати заяви, необхідність у поданні яких буде викликана моїми інтересами, як власника земельної ділянки чи вимогами чинного законодавства; підписувати від його імені договір купівлі-продажу земельної ділянки, у разі необхідності - укласти попередній договір, договір завдатку, проводити розрахунки за укладеними правочинами, отримувати належні йому гроші від продажу, орендну плату (в разі передачі земельної ділянки в оренду), та виконувати інші дії, з цим пов`язані.

Згідно платіжного доручення №С8-9694 від 30.08.2017 року, та довідки №172 від 31.03.2023 року про оплату нотаріальних послуг, підтверджується сплата коштів за нотаріальне оформлення 11 договорів включно з договором купівлі-продажу НОМЕР_4 від 30.08.2017 року, та договорів купівлі-продажу земельних ділянок громадянами ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , що пропорційно становить 1704 грн. за один нотаріально оформлений договір.

Згідно рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області від 11.02.2021 року (ЄУН справи №678/507/20, провадження №2-678-77/21) стягнуто з ТОВ «Житниця Поділля» на користь прокуратури Хмельницької області судові витрати в розмірі - 1401,33 грн.

Таким чином, загальний розмір збитків, які відповідач ОСОБА_1 має відшкодувати ТОВ «Житниця Поділля» складає 69843,30 грн.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ч.1 ст.77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Ч.ч.1,2 ст.89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вище викладене, розглянувши справу в межах заявлених вимог, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Судові витрати по справі становили суму в розмірі 2684 грн., що складались з судового збору за подання позовної заяви.

Представник позивача Семко Ю.А. у поданій письмовій заяві від 21.08.2023 року просить суд не стягувати з відповідача ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2684 грн., оскільки він відповідачем ОСОБА_1 згідно платіжної інструкції № @2PL711062 від 17.07.2023 року АТ КБ «ПриватБанк» відшкодований в повному обсязі. Оригінал вказаної інструкції міститься у матеріалах справи (а.с.106), та сам відповідач ОСОБА_1 підтверджує сплату ним суму судового збору у даній справі.

Враховуючи подану заяву представника позивача Семко Ю.А. від 21.08.2023 року про відмову у стягненні з відповідача ОСОБА_1 судового збору, оскільки останнім він сплачений у добровільному порядку, тому судовий збір з відповідача стягненню не підлягає.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.15, 16, 216, 328, 334, 627, 655, 657, 661 ЦК України, ст.ст.2, 3, 4, 12, 13, 76-78, 81, 82, 89, 141, 149-153, 157, 258, 259, 263-266, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житниця Поділля», , в рахунок відшкодування збитків, завданих вилученням за рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області від 11.02.2021 року у справі №678/507/20 земельної ділянки кадастровий номер :03:014:0032 грошові кошти в розмірі - 69843 (шістдесят дев`ять тисяч вісімсот сорок три) гривні 30 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Житниця Поділля», , місцезнаходження м.Красилів, вул.Грушевського, 169А, Хмельницької області, п.і.31000, e-mail: .

Представник позивача: адвокат Семко Юрій Анатолійович (місцезнаходження АДРЕСА_1 , емейл: ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 .

Представник відповідача: адвокат Вонсович Михайло Михайлович, РНОКПП НОМЕР_3 , місцезнаходження м.Старокостянтинів, вул.Миру, 15, офіс 6, Хмельницької області, п.і.31100, емейл: ІНФОРМАЦІЯ_3

Повний текст судового рішення складено 20 лютого 2025 року.

Суддя: Д.В.Цибульський