ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження № 2/753/1293/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року Дарницький районний суд м. Києва в складі головуючого судді Каліушка Ф.А., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», за участю третьою особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 , про стягнення недоплаченої суми страхового відшкодування,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі по тексту - ПАТ «НАСК «Оранта», відповідач) про стягнення недоплаченої суми страхового відшкодування в розмірі 37 749, 92 грн та витрати на проведення товарознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку в розмірі 4 800,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 05 березня 2024 року о 15 год. 24 хв., ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «DODGE JOURNEY», державний номерний знак НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху на повороті ліворуч на перехресті вул. Аеропортівська з вул. Трудових резервів в м. Дніпрі, не зайняла відповідне крайнє положення на проїзній частині та не переконалася, що це буде безпечним, внаслідок чого відбулося зіткнення з попутним зліва автомобілем марки «AUDI А6», державним номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням позивача. Своїми діями ОСОБА_2 порушила пп. 10.1 ПДР України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у справі № 201/3454/24 від 08 квітня 2024 року ОСОБА_2 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та накладено на останню адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 850,00 грн.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «DODGE JOURNEY» ОСОБА_2 на дату дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПАТ «НАС «Оранта», що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 214986577 від 05 червня 2023 року.

13 березня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «НАСК «Оранта» із заявою про здійснення відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 05 березня 2024 року.

20 березня 2024 року позивач звернувся до судового експерта Дроздова Ю.В. із заявою про проведення товарознавчої експертизи з метою встановлення вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу - марки «AUDI А6», державним номерний знак НОМЕР_2 , на дату дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 05 березня 2024 року.

05 квітня 2024 року позивачу було надано висновок експерта № 1404/24, відповідно до якого вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу - автомобіль мари AUDI А6», державним номерний знак НОМЕР_2 , складає 151 483,33 грн.

24 травня 2024 року відповідачем було здійснено страхове відшкодування на користь позивача у розмірі 113 733 грн.

Оскільки вартість матеріального збитку перевищує суму страхового відшкодування, яке було здійснено 24 травня 2024 року, а тому виникла потреба в отриманні різниці між страховим відшкодуванням та завданого матеріального збитку, що складає 37 749,92 грн, що є різницею між виплаченим страховим відшкодуванням та фактично завданого збитку.

Не погоджуючись із сумою виплаченого страхового відшкодування, 02 жовтня 2024 року представником позивача було претензію, яку було отримано відповідачем 09 жовтня 2024 року, у якій сторона позивача вимагала перерахувати суму страхового відшкодування та виплатити різницю між страховим відшкодуванням та фактично завданим збитком позивачу у розмірі 37 749,92 грн.

З отриманої позивачем відповіді від 08 жовтня 2024 року на зазначену претензію випливало, що відповідач не вбачав підстав для доплати страхового відшкодування.

Однак, на думку позивача, залишилась невідшкодованою сума страхового відшкодування у розмірі 37 749,92 грн відповідно до автотоварознавчого дослідження від 05 квітня 2024 року № 1404/24, яку позивач просить суд стягнути з відповідача.

Ухвалою судді від 18 жовтня 2024 відкрито провадження в даній справі в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Учасників справи повідомлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, яким одночасно сторонам роз`яснено їх процесуальні права на подачу відповідних заяв по суті справи у встановлені строки.

На адресу суду 22 листопада 2024 року надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач не визнає позов у повному обсязі та просить суд в задоволенні позову відмовити. Відзив обґрунтовано тим, що страховик не може нести більшу відповідальність ніж передбачена стст. 22, 29, 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме, відновлювальний ремонт з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, зменшеного на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додатну вартість, тобто 137 126,92 грн. Страховиком виконано свій обов`язок та направлено представника у 10 денний строк та 20 березня 2024 року був складений протокол огляду та на основі нього Звіт про визначення вартості відновлювального ремонту, тобто правових підстав відшкодування витрат на проведення експертизи, немає.

Зазначає, що позивач не позбавлений права звернутись до особи, відповідальної за збиток, яка теж є відповідальною за завданий збиток, з вимогою про сплату відшкодування шкоди (різниці між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням).

Також відповідач заперечував проти стягнення з нього судових витрат.

На адресу суду 28 листопада 2024 року від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої зазначив, що наведені відповідачем у відзиві заперечення щодо наведених позивачем обставин та правових підстав, є необґрунтованими, оскільки розмір страхового відшкодування не перевищує встановлені ліміти відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну потерпілим особам, то саме відповідач є зобов`язальним суб`єктом перед позивачем в частині належного виконання покладених на нього Законом обов`язком.

На адресу суду 02 грудня 2024 року від відповідача надійшли письмові заперечення на відповідь позивача на відзив, відповідно до яких відповідач зазначив, що згідно висновку експерта № 1404/24 від 05 квітня 2024 року, який був наданим позивачем, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «AUDI А6», державним номерний знак НОМЕР_2 з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу (без ПДВ), встановлена 137 126,92 грн. Зазначає, що страховик не може нести більшу відповідальність ніж передбачена стст. 22, 29, 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме, відновлювальний ремонт з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, зменшеного на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додатну вартість, тобто 137 126,92 грн. Сума страхового відшкодування повинна бути сплачена з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, зменшеного на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

Дослідивши матеріали справи та обставини справи в їх сукупності, оцінивши в сукупності надані суду докази, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 05 березня 2024 року о 15 год. 24 хв., ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «DODGE JOURNEY», державний номерний знак НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху на повороті ліворуч на перехресті вул. Аеропортівська з вул. Трудових резервів в м. Дніпрі, не зайняла відповідне крайнє положення на проїзній частині та не переконалася, що це буде безпечним, внаслідок чого відбулося зіткнення з попутним зліва автомобілем марки «AUDI А6», державним номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням позивача. Своїми діями ОСОБА_2 порушила пп. 10.1 ПДР України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у справі № 201/3454/24 від 08 квітня 2024 року, ОСОБА_2 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та накладено на останню адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 850,00 грн.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «DODGE JOURNEY» ОСОБА_2 на дату дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПАТ «НАС «Оранта», що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 214986577 від 05 червня 2023 року.

13 березня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «НАСК «Оранта» із заявою про здійснення відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 05 березня 2024 року.

Представником НАСК «Оранта», в присутності власника пошкодженого транспортного засобу марки «AUDI А6», державним номерний знак НОМЕР_2 , 20 березня 2024 року було проведено огляд вказаного пошкодженого транспортного засобу, про що складено протокол (акт) огляду транспортного засобу, з яким не погоджується потерпіла сторона.

На підставі заяви ПАТ «НАСК «Оранта» суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 було складено звіт про визначення вартості матеріального збитку № 70-D/14/13 від 16 квітня 2024 року, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу марки НОМЕР_2 вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки «AUDI А6», державним номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди складає 129 377,09 грн з ПДВ на запасні частини та матеріали;вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу марки НОМЕР_2 вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки «AUDI А6», державним номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди складає 113 783,41 грн без ПДВ на запасні частини та матеріали.

24 травня 2024 року відповідачем було здійснено страхове відшкодування на користь позивача у розмірі 113 733,00 грн. Даний факт позивачем не заперечується.

Однак, позивач вказує, що йому страховою компанією було виплачено страхове відшкодування не в повному обсязі та на підтвердження цієї обставини стороною позивача було надано суду висновок експерта № 1404/24, відповідно до якого вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу - автомобіль мари AUDI А6», державним номерний знак НОМЕР_2 , складає 151 483,33 грн; вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу замінюваних складових частин, автомобіля марки AUDI А6», державним номерний знак НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди складає 137 126,92 грн (без урахування складової ПДВ).

Позивач зазначає, що виплата відповідачем страхової суми була здійснена не в повному обсязі, а тому з огляду на експертний висновок, який було замовлено позивачем та розмір завданої матеріальної шкоди позивач вважає, що наявні підстави для стягнення решти суми в розмірі 37 749,92 грн зі страхової компанії.

Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог та заперечень сторони відповідача, суд приймає до уваги те, що відповідно до частини першої статті 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно із статтею 979 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно із статтею 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

За змістом частини першої статті 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентується спеціальним законом - Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно із статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних-транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та (або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно із статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до пункту 9.1. статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Страхові виплати згідно пункту 9.4. цієї статті за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Пунктом 12.1 статті 12 Закону передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Відповідно до частини 22.1 статті 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до статті 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого транспортного засобу, здійснюється відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24 листопада 2003 року.

Відповідно до пунктів 1.6, 8.1 та 8.3 Методики відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості. Тому вартість відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП транспортного засобу більша за вартість матеріального збитку, а вартість матеріального збитку це та сума, яку за Законом має сплатити страховик як страхове відшкодування.

Згідно пункту 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, керуючись нормами цього Закону приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до пункту 36.2 ст. 36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюються безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому, доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

З матеріалів справи вбачається, що після звернення позивача із заявою про виплату страхового відшкодування, відповідачем було вжито комплекс заходів з метою визначення розміру та виплати відповідного страхового відшкодування позивачу в межах ліміту відповідальності за полісом.

Так, страховиком було вжито заходів щодо проведення акту огляду колісного транспортного засобу від 20 березня 2024 року, з яким був ознайомлений позивач.

Крім того, страховиком було здійснено розрахунок страхового відшкодування (за вирахуванням ПДВ та з огляду на коефіцієнт зносу), за обрахунками якого було встановлено, що розмір завданого збитку склав суму в розмірі 129 377,09 грн, а відтак за вирахуванням суми ПДВ 113 783,41 грн, що відповідає вимогам закону, а відтак посилання сторони позивача про порушення страховою компанією його прав та виплату страхового відшкодування не в повному обсязі спростовується наявними у справі доказами.

Будь-яких доказів щодо неправомірних дій страховика під час визначення суми страхового відшкодування, матеріали справи не містять, як і не містять доказів порушення вимог закону та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24 листопада 2003 року.

Суд, вважає, що страховою компанією було виконано вимоги пункту 34.2 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки представник страховика оглянув пошкоджений автомобіль в межах строку, визначеного законом, вчинив дії щодо визначення дійсної вартості завданих матеріальних збитків, та із врахуванням вимог закону вірно визначив суму страхового відшкодування, яка підлягала сплаті потерпілій особі.

Розмір шкоди, пов`язаної з пошкодженням чи фізичним знищенням дороги, дорожніх споруд та інших матеріальних цінностей, визначається на підставі аварійного сертифіката, рапорту, звіту, акта чи висновку про оцінку, виконаного аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства ( стаття 31 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Підстави для неприйняття судом до уваги доказів на підтвердження завданої позивачу матеріальної шкоди та, відповідно, визначення вартості страхового відшкодування, які були надані страховою компанією, у суду відсутні.

Судом встановлено, що страхова компанія визнала вимоги позивача обґрунтованими та прийняла рішення про здійснення страхового відшкодування, який фактично було виплачено позивачу.

Отже, на переконання суду, дії страхової компанії відповідали вимогам законодавства, страховик належним чином виконав свої зобов`язання перед позивачем, виплатив йому суму страхового відшкодування у порядку та в спосіб, передбачений Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Доводи позивача про наявність підстав для визначення розміру відшкодування шкоди на підставі експертного висновку, який було замовлено позивачем і на який позивач посилається як на доказ розміру нанесеного йому збитку, суд відхиляє, оскільки, ці твердження не ґрунтуються на вимогах закону, так як, відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який є спеціальною нормою для страховика цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ, - обов`язок встановлення розміру та характеру збитків, завданих пошкодженому ТЗ, покладено саме на страховика цивільно-правової відповідальності власника наземного ТЗ, а не на будь-яку іншу установу, організацію чи фізичну особу-підприємця.

Крім того, положенням пункту 34.2 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Згідно із пунктом 34.3 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди.

Оскільки матеріалами справи підтверджено, що огляд транспортного засобу позивача представником страхової компанії був здійснений у встановлені законом строки, то звіт оцінювача, обраного позивачем, не може бути прийнятий судом.

Варто також зазначити про те, що після отримання виплати від страхової компанії позивач не оскаржував рішення страховика про виплату йому страхової суми.

З огляду на викладене, а також приймаючи до уваги те, що обґрунтування позовних вимог, пред`явлених до страхової компанії, не знайшли свого об`єктивного підтвердження в ході розгляду справи, відповідачем було здійснено виплату позивачу страхового відшкодування належним чином, та підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнути із відповідача недоплачену суму страхового відшкодування в ході розгляду справи не встановлено, а відтак суд вважає, що в задоволенні позову про стягнення зі страхової компанії на користь позивача недоплаченої суми страхового відшкодування в розмірі 37 749, 92 грн та витрат на проведення товарознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ, у розмірі 4 800,00 грн, - слід відмовити.

За пралом, встановленим статтею 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову - на відповідача.

З огляду на результат розгляду справи сплачений при подачі позову судовий збір залишається за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись стст. 5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», за участю третьою особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 , про стягнення недоплаченої суми страхового відшкодування - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.