Справа №155/44/25
Провадження №6/155/3/25
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Яремчук С.М.,

за участю секретаря судового засідання Задурської К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Горохів подання головного державного виконавця Горохівського відділу ДВС у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Міщука Тараса Миколайовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон боржника-фізичної особи,

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Горохівського відділу ДВС у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Міщук Т.М. звернувся в суд із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон боржника-фізичної особи, керівника СФГ «Літвіна Анатолія Павловича» ОСОБА_1 .

Подання обґрунтовано тим, що на примусовому виконанні Горохівського відділу ДВС у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції знаходиться виконавче провадження №70056753, відкрите на підставі наказу №1 від 19 вересня 2011 року, виданого Господарським судом Волинської області, про стягнення з СФГ «Літвіна Анатолія Павловича» на користь ПАТ КБ «Надра» боргу в сумі 109512,16 гривень. 12 листопада 2020 року стягувача у даному виконавчому провадженні замінено на ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».

Боржником за вищевказаним виконавчим документом є керівник СФГ «Літвіна Анатолія Павловича» ОСОБА_1 , який рішення суду не виконує, не з`являється до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду. Також зазначає, що майна зареєстрованого за боржником не виявлено, земельних ділянок за боржником не зареєстровано.

Таким чином, боржник ухиляється від виконання рішення суду, а тому головний державний виконавець просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон керівника СФГ «Літвіна Анатолія Павловича» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до виконання зобов`язань, покладених на нього наказом №1, виданим Господарським судом Волинської області 19 вересня 2011 року.

Представник Горохівського відділу ДВС у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, у поданому 18 лютого 2025 року клопотанні просив суд розглядати у справу у його відсутність, при вирішенні подання покладався на думку суду.

Представник боржника СФГ «Літвіна Анатолія Павловича», адвоката Сидорук О.В. 17 лютого 2025 року подала заперечення в якому вказала, що вважає подання державного виконавця необґрунтованим та заперечувала щодо його задоволення. Вказала, що право виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає у разі ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто, наявність лише самого зобов`язання не наділяє виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Також зазначила, що в матеріалах подання відсутні докази того, що боржник вчиняє свідомі діяння, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні. Також матеріали справи не містять доказів накладення державним виконавцем штрафів на боржника в процесі примусового рішення суду, звернення до правоохоронних органів з відповідними поданнями, тощо. Крім того, в провадженні Господарського суду Волинської області знаходиться на розгляді заява представника СФГ «Літвіна Анатолія Павловича» про визнання наказу №1 від 19 вересня 2011 року таким, що не підлягає виконанню, з підстав сплати боргу поручителями. Також зазначила, що в даному випадку задоволення подання з підстав, викладених державним виконавцем, може призвести до безпідставного обмеження права фізичної особи на свободу пересування, яке передбачено Конституцією України та іншими актами законодавства. З огляду на наведене, просила розгляд подання проводити у її відсутність та у відсутність боржника та відмовити у задоволенні подання державного виконавця.

Представник стягувача ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань не подавав.

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Дослідивши матеріали подання та виконавчого провадження, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні Горохівського відділу ДВС у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження №70056753, яке відкрите на підставі наказу Господарського суду Волинської області №1 від 19 вересня 2011 року про стягнення з СФГ «Літвіна Анатолія Павловича» на користь ПАТ КБ «Надра» боргу в сумі 109512,16 гривень.

Постановою головного державного виконавця Горохівського відділу ДВС у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Зубка О.О. від 12 жовтня 2022 року відкрито виконавче провадження №70056753.

Постановою головного державного виконавця Горохівського відділу ДВС у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Зубка О.О. від 12 жовтня 2022 року у виконавчому провадженні №70056753 накладено арешт на грошові кошти, які належать боржнику СФГ «Літвіна Анатолія Павловича».

Постановою головного державного виконавця Горохівського відділу ДВС у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Зубка О.О. від 12 жовтня 2022 року у виконавчому провадженні №70056753 накладено арешт на все майно боржника СФГ «Літвіна Анатолія Павловича».

Актом державного виконавця від 05 вересня 2024 року зафіксовано, що при виїзді за місцем розташування земельної ділянки, яка знаходиться в оренді СФГ «Літвіна Анатолія Павловича» встановлено, що на даній земельній ділянці сільськогосподарських культур не виявлено.

Доказів отримання боржником постанови державного виконавця відкриття виконавчого провадження, постанов про арешт коштів та арешт майна боржника матеріали подання не містять.

Крім того, матеріали подання не містять інформації Державної прикордонної служби України про перетин боржником ОСОБА_1 державного кордону.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, має право звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» №3857-ХІІ у редакції від 10 грудня 2015 року встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання зобов`язань.

Статтею 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом. Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов`язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

У справі «Гочев проти Болгарії» («Gochev v. Bulgaria» від 26 листопада 2009 року) Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі; по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції; і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування).

Таким чином, застосування обмеження у праві виїзду громадянина за межі України, може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватись лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом заходів примусового виконання рішення.

Слід зазначити, що у поданні державним виконавцем не зазначено доказів того, що боржник раніше виїздив або має намір виїхати за межі України з метою ухилення від виконання судового рішення, тобто, свідомо і умисно не виконує зобов`язання. Водночас, відсутні докази повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження.

Оскільки, відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, подання розглядається судом без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, лише за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування.

Також слід зазначити, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим саме державний виконавець повинен довести суду чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України орієнтує суди на те, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, підлягає з`ясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання у повному обсязі або частково.

Таким чином, сама по собі наявність невиконання зобов`язання не є безумовною підставою для встановлення обмеження у праві, доведенню підлягає умисне та свідоме ухилення боржника від виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до роз`яснення Верховного Суду України від 01 лютого 2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» поняття ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням суду, варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що державним виконавцем не надано суду належних та допустимих доказів вчинення боржником свідомих діянь, спрямованих на ухилення від виконання судового рішення по справі, суд вважає за необхідне в задоволенні подання про обмеження у праві виїзду за межі України останнього, відмовити.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 441 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання головного державного виконавця Горохівського відділу ДВС У Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Міщука Тараса Миколайовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон боржника-фізичної особи, керівника СФГ «Літвіна Анатолія Павловича» ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі, якщо ухвала суду не була вручена у день її проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після підписання суддею.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області С.М. Яремчук