Провадження №: 2/336/525/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

21 лютого 2025 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дацюк О.І., при секретарі Пустовіт В.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми франшизи та відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , в якому вказує про те, що 24.06.2024 року постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. За наслідками ДТП позивачеві завдана матеріальна шкода в сумі 17927,36 гривень, з яких страховиком сплачені 6633,10 гривні за виключенням суми франшизи у розмірі 1600 гривень. Оскільки відповідач добровільно не сплатив вказану суму, просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 1600 гривень, сплата якої передбачена положенням Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Окрім цього, внаслідок ДТП позивачеві завдана моральна шкода через пошкодження його автомобіля та порушенням звичного розпорядку життя та несплатою відповідачем суми франшизи, яку ОСОБА_1 оцінює у 5000 гривень та просить стягнути з відповідача разом із судовими витратами.

Ухвалою суду від 09.10.2024 року було відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач у наданий судом строк та станом на 15.01.2025 року своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позов не подав, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку подано не було, будь-яких клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

В ході розгляду справи сторонами заяви чи клопотання не подавались.

При дослідженні матеріалів справи встановлено таке.

Відповідно до поліса №220943189 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 16.05.2024 року, за яким страхувальником є ОСОБА_1 , забезпечено транспортний засіб Mercedes-Benz C200, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24.06.2024 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 850 гривень.

Згідно зі вказаною постановою, 27.05.2024 року о 09 год. 55 хв., ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «RENAULT», реєстраційний номер НОМЕР_2 , біля будинку № 2-б по вул. Іванова в м. Запоріжжі, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, в наслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «MERCEDES», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , чим порушив п. 13.1 ПДР України. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль отримав механічні пошкодження, постраждалих немає.

Як зазначено у звіті №19-07-24 про оцінку розміру матеріального збитку, завданої власнику КТЗ, ФОП ОСОБА_3 проведено огляд та оцінку автомобіля Mercedes-Benz C200, реєстраційний номер НОМЕР_1 з метою визначення матеріального збитку завданого власнику майна для подальшого розрахунку суми страхового відшкодування.

За результатами проведеної оцінки, встановлено, що станом на дату оцінки, тобто на 27.05.2024 року, значення матеріального збитку завданого власнику КТЗ внаслідок його пошкодження з урахуванням ПДВ на замінні складові становить 17927,36 гривень.

18.09.2024 року представнику позивача адвокату Іващенко М.В. ПрАТ «СК «Еталон» надало відповідь, згідно з якою, постановами Шевченківського районного суду м. Запоріжжя №336/5769/24 від 17.07.2024 року та №336/5757/24 від 24.06.2024 року винуватцями ДТП, яка сталась 27.05.2024 року в м. Запоріжжя по вул. Іванова 2б, за участю транспортного засобу Mercedes-Benz C200, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та транспортного засобу Renault Midlum, реєстраційний номер НОМЕР_2 , є водії обох транспортних засобів, а саме ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Таким чином, страхове відшкодування розраховується з урахуванням положень ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість учасників ДТП, щодо яких було складено адміністративний протокол (на 2-х) та яких визнано винними у вищезазначеній ДТП. Враховуючи, що поліс страхування цивільно-правової відповідальності №ЕР-214912788 передбачає франшизу в розмірі 1600 гривень та шкода заподіяна двома учасниками ДТП, сума страхового відшкодування розраховується таким чином: 17927,36 1461,16 (ПДВ)/2 1600 = 6633,10 гривень.

При вирішенні спору виходить з наступного.

Оскільки у відповідності до положень ст. 82 ч. 4 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, тож факт вчинення відповідачем ОСОБА_6 порушення Правил дорожнього руху, яке мало своїм наслідком дорожньо-транспортну пригоду, під час якої було пошкоджено автомобіль позивача, доказуванню не підлягає.

Статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Право на відшкодування майнової шкоди, завданої майну фізичних та юридичних осіб, має власник, відповідно до ст. 386 ч. 3 ЦК України.

Положенням ч. 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).

Згідно зі ст. 12.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2024 року № 1961-IV, розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Статтею 22.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року

№ 1961-IV, передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст. 36.6 Закону, страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Як встановлено з висновку щодо визначення матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля внаслідок ДТП, майну позивача завдано збиток в сумі 17927,36 гривень, та з урахуванням заподіяння шкоди двома учасниками ДТП, ОСОБА_1 сплачено 6633,10 гривні без урахування суми франшизи у розмірі 1600 гривень.

Оскільки відповідачем, як особою, відповідальною за завдання матеріальної шкоди в добровільному порядку не була сплачена сума франшизи, тож ця сума також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

При вирішенні позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд керується наступним.

Як вказує ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

За ст. 1167 ч. 1 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Позивач вказує про те, що неправомірні дії відповідача виразились у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, порушився його звичайний спосіб життя. Окрім цього, позивач переживав моральні страждання з приводу невиконання обов`язку щодо сплати франшизи.

За таких обставин, суд погоджується з доводами позивача щодо завдання йому моральної шкоди, оскільки своїми діями відповідач дійсно завдав моральної шкоди позивачеві, який на певний час позбавлений можливості користуватись належним йому автомобілем, нести витрати з його відновлення, що в свою чергу, відобразилось на його емоціональному стані.

ОСОБА_1 оцінює завдану йому моральну шкоду в сумі 5000 гривень, яка не перевищує 1 розміру мінімальної заробітної плати та підлягає відшкодуванню у повному обсягу.

Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

При вирішенні питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного.

Позивачем в обґрунтування підстав для стягнення витрат на правничу допомогу до матеріалів справи долучено договір №3 про надання правничої допомоги від 09.09.2024 року, укладеного між адвокатом Іващенко М.В. та ОСОБА_1 , акт приймання передачі наданих послуг до договору №3 про надання правничої допомоги від 09.09.2024 року, згідно з яким виконавцем надані послуги замовнику у виді консультації, визначення правової позиції, складання та направлення адвокатського запиту, підготовки позовної заяви на загальну суму 1500 гривень (всього 4 години), а також долучено оригінал квитанції до прибуткового касового ордеру від 09.09.2024 року на суму 1500 гривень.

Відповідно до ст. 137 ч. 1-6 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, адже такі послуги були надані.

Суд вбачає підстави для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу в сумі 1500 гривень, які підтверджені відповідними доказами та розмір яких цілком узгоджується зі складністю справи та виконаними роботами (наданими послугами) адвокатом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 76-81, 137, 141, 258, 259, 263-265, 274-279, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення завданої шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1600 (одну тисячу шістсот) гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 5000 (п`ять тисяч) гривень в якості відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1211,20 гривень (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.) та 1500 (одну тисячу п`ятсот) гривень витрат на правову допомогу.

Відповідно до ст. 265 ч. 5 ЦПК України зазначаються наступні відомості:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.І. Дацюк

Повний текст рішення суду складений 21.02.2025 року