ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/3068/24 Номер провадження 22-ц/814/846/25Головуючий у 1-й інстанції Гуменюк Г. М. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - доповідача Дорош А.І.

Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.

при секретарі: Коротун І.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

представник позивача адвокат Якимова О.В.

представник відповідача - адвокат Кузьмич Н.О.

переглянув у судовому засіданні в м. Полтава у режимі відеоконференції цивільну справу з апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Якимової Ольги Володимирівни

на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25 жовтня 2024 року, ухвалене суддею Гуменюк Г.М., повний текст рішення складено 30 жовтня 2024 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Добробут» про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

30.07.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Добробут» про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити дії, в якому просив суд: - визнати дії щодо закріплення ікони в під`їзді будинку на першому поверсі (місце загального користування) за адресою: АДРЕСА_1 , незаконними; - зобов`язати Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Добробут» звільнити під`їзд будинку за адресою: АДРЕСА_1 , від закріпленої ікони; вирішити питання розподілу судових витрат у розмірі 1211,20 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 є власником квартири в багатоквартирному будинку за адресою: АДРЕСА_2 . У зазначеному будинку створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Добробут», яке закріпило у під`їзді будинку у місці громадського користування ікону, проти закріплення якої він категорично заперечував та не надавав згоди на її закріплення. Вважає, що його права як співвласника багатоквартирного будинку були порушеними, а тому просить його позовні вимоги задовольнити.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25 жовтня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Добробут» про визнання дій щодо закріплення ікони в під`їзді будинку АДРЕСА_1 , незаконними та зобов`язання Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Добробут» звільнити під`їзд будинку АДРЕСА_1 , від закріпленої ікони - відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивач ОСОБА_1 при зверненні до суду з даним позовом не обґрунтував, яке його суб`єктивне право чи охоронюваний законом інтерес порушено ОСББ «Добробут», під час розгляду справи в суді ні позивач, ні його представник, не пояснили, яке право позивача є порушеним. Позивачем не надано належних та достатніх доказів на підтвердження порушення його прав (інтересів) оспорюваними діями ОСББ «Добробут», а доводи позивача про те, що дії щодо закріплення ікони в під`їзді будинку мають бути визнанні незаконними виключно тому, що він є невіруючим і має кардинально іншу думку на відміну від більшості власників квартир, до якої не прислухається та вчиняє дії, які водночас не сприяють забезпеченню спокійної обстановки у суспільному житті та зміцненню добросусідства, судом першої інстанції відхилено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати з підстав невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі; стягнути підтверджені судові витрати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що на підтвердження своїх посилань позивач посилався на порушення його права власника майна багатоквартирного будинку, шляхом закріплення в місцях загального користування (під`їзді) ікони без врахування його думки. Суд, діючи однобічно і упереджено, надав перевагу доказам, наданим відповідачем, не надавши належної правової оцінки доказам, наданим позивачем. Суд посилався на загальні норми права про добросусідство, реалізацію прав власника майна та важливість ікон в житті людей. Однак, рішення не містить абсолютно визначеної норми права щодо законності прийняття рішень відповідачем, зокрема, стосовно закріплення ікони в місцях загального користування. При цьому посилається на положення Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 4 цього Закону об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Відповідно до абз. 7 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», співвласник має право: вимагати від статутних органів захисту своїх прав та дотримання співвласниками правил добросусідства. Відповідно до ст. 18 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання відповідно до цього Закону та статуту зобов`язане: забезпечувати дотримання інтересів усіх співвласників при встановленні умов і порядку володіння, користування і розпорядження спільною власністю, розподілі між співвласниками витрат на експлуатацію та ремонт спільного майна. Відповідно до ч. 3-5 ст. 14 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», порядок здійснення прав співвласників визначається законом. Здійснення співвласником своїх прав не може порушувати права інших власників. Спори щодо здійснення прав співвласників вирішуються за згодою сторін або в судовому порядку. Висновок суду щодо порушення ОСОБА_1 громадського порядку та правомірного закріплення відповідачем ікони в під`їзді на стіні консьєржки не відповідає фактичним обставинам справи. Крім того, судом не застосовано норму права чи локальний акт, зі змісту якого вбачалася б правомірність закріплення ікони.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСББ «Добробут» - адвокат Кузьмич Н.О. просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин вбачається, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 , що стверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданим 14.12.2007року виконавчим комітетом Лубенської міської ради (а.с. 4).

У багатоквартирному будинку за адресою: АДРЕСА_1 , створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Добробут», дата державної реєстрації якого 28.02.2007, , керівником якого є Трещеньова Г.М., яка має право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності, як вбачається із виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (а.с. 43).

Статут Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Добробут» у новій редакції було затверджено протоколом загальних зборів №3 від 25.08.2016 (а.с. 46-56).

Згідно розділу ІІ Статуту метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим статутом. Зокрема завданням та предметом діяльності об`єднання є забезпечення реалізації прав співвласників та володіння та користування спільним майном, забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території.

Частинами 7,8,10 розділу ІІІ Статуту визначено, що голосування на загальних зборах проводиться за принципом 1 квартира 1 голос, рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосували співвласники, які разом мають більше половини від загальної кількості голосів співвласників, під час підрахунку голосів враховуються і голоси подані під час письмового опитування.

Як слідує із відповіді ОСББ «Добробут» на адвокатський запит №21 від 21.05.2024, на загальних зборах ОСББ «Добробут» від 30.01.2024 рішення «Про закріплення ікони в під`їзді будинку» не приймалось. Ікону як оберіг будинку закріплено на стіні консьєржки першого поверху років шість-сім назад після проведення обряду освячення будинку батюшкою за усним погодженням мешканців будинку, а зараз і за результатами письмового опитування мешканців будинку, проведеного через загальні збори ОСББ «Добробут» 04.02.2024 (а.с. 7).

З протоколу №8/2024 загальних зборів ОСББ «Добробут» від 04.02.2024 вбачається, що на порядку денному зборів стояли питання обговорення поведінки ОСОБА_1 , виключення його зі складу правління ОСББ «Добробут». На зборах було обговорено поведінку ОСОБА_1 (кв. АДРЕСА_4 ), який в кінці січня 2024 самовільно зняв ікону Ісуса Христа в холі на першому поверсі, яка була закріплена на стіні консьєржки років шість - сім назад як оберіг після освячення батюшкою будинку. 30.01.2024 на загальних зборах ОСББ присутні одноголосно вирішили закріпити знову цей оберіг на тому ж місці. Але ввечері 03.02.2024 ОСОБА_1 знову зірвав ікону, пошкодивши повністю рамку на ній. Головою правління була викликана поліція, складено протокол. За підсумками розгляду питання засуджено поведінку ОСОБА_1 , запропоновано зобов`язати його компенсувати витрати по виготовленню нової рамки, а ікону встановити на тому ж самому місці, також вирішено виключити ОСОБА_1 зі складу членів правління ОСББ «Добробут» (а.с. 60-61).

З цього приводу ОСББ «Добробут» проведено письмове опитування всіх власників квартир у будинку, за результатами якого схвалили пропозицію 45 співвласників, загальна площа квартир яких становить 1 909,9 кв.м., утримався - 1 співвласник - 81,7 кв.м., не приймали участь у опитуванні - 3 співвласники загальна площа квартир становить 95,6 кв.м, Рішення було прийнято 91,5% голосів. Таким чином пропозиція щодо встановлення ікони була схвалена абсолютною більшістю власників квартир (а.с. 62-63).

Згідно листків письмового опитування про протоколу №8/2024 загальних зборів ОСББ «Добробут» від 04.02.2024, у яких містяться дані власників квартир будинку АДРЕСА_1 , із зазначенням загальної площі, документів, що підтверджують їх право власності на квартиру та результат голосування, встановлено, що не голосували лише ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , утримався ОСОБА_4 , із 49 власників квартир «за» проголосували 45.

З протоколу №9/2024 загальних зборів ОСББ «Добробут» від 27.02.2024 вбачається, що на порядку денному зборів стояло питання повторного обговорення поведінки ОСОБА_1 , голова правління ОСОБА_5 повідомила присутніх, що ОСОБА_1 26.02.2024 самовільно, не радячись ні з ким, замість ікони Ісуса Христа повісив Герб України на стіні консьєржки. Але вночі невідомо хто зняв ОСОБА_6 . ОСОБА_5 запропонувала осудити поведінку ОСОБА_1 , по можливості знайти ОСОБА_6 і повернути його власнику, а ікону Ісуса Христа знову закріпити на стіні. Вирішено, що рамку склеїть ОСОБА_7 , і якщо все буде нормально підходити, то завтра 28.02.2024 закріплять ікону і повідомлять дільничну, що ОСОБА_1 не з`явився на засідання правління. Якщо ОСОБА_1 знову зірве ікону, будуть викликати поліцію, писати заяву на нього в поліцію. Пропозицію підтримали одноголосно (а.с. 66).

Як слідує із відповіді ОСББ «Добробут» ОСОБА_1 №33 від 16.07.2024, рішення про відновлення ікони та закріплення її на стіні консьєржки, де вона знаходилась цілих сім років, було прийнято 91,5 % голосів співвласників. Згідно розділу III пункту 8 Статуту ОСББ «Добробут» рішення прийнято, якщо за нього проголосували співвласники, які разом мають більше половини від загальної кількості голосів співвласників. Згідно пункту 11 вищевказаного розділу рішення загальних зборів, прийняте відповідно до Статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Претензії та інтереси загальні збори не почули, співвласникам до сьогодні не зрозуміла така поведінка. На даний час ОСББ має претензії до ОСОБА_1 : з початку року не оплачені внески за утримання будинку та прибудинкової території, заборгованість на 01.07.2024 становить 770,60 грн. ОСББ вправі подавати скаргу про заборгованість у Пенсійний фонд для скасування виплати субсидії по даній квартирі.

Позивач ОСОБА_1 суду першої інстанції пояснив, що йому відомі правила добросусідства і якщо він їх і порушує, то тільки щодо ікони, бо вбачає у тому, що ікона, розміщена у під`їзді будинку, порушення правил громадського порядку.

Як стверджують представники відповідача, саме з огляду на те, що ікони встановлюються в українських будинках як символ сімейного благополуччя та захисту. Християни щиро вірять, що вони приносять духовну досконалість і допомагають сім`ї або всім, хто проживає у помешканні долати труднощі, вважається, що ікони оберігають будинок від негативних впливів та бережуть у ньому добро та гармонію, тому і було закріплено ікону у будинку.

Свідок ОСОБА_8 суду першої інстанції показала, що ікона у під`їзді будинку була розміщена ще у 2017 після того, як батюшка здійснив обряд освячення будинку, і з того часу жодних претензій від позивача не було, приблизно пів року тому ОСОБА_1 сказав, що зніме ікону і повішає герб, і ікона дійсно була знята, причин чому він так чине, він не пояснював, були проведені збори і більшість людей вирішили, що ікона буде розміщена у під`їзді як оберіг, лише троє людей із цілого будинку не підтримали таку позицію.

Свідок ОСОБА_9 суду першої інстанції показала, що ікона у під`їзді будинку з`явилася ще 7-8 років тому, ОСОБА_1 тероризує усіх і нічого не пояснює, на загальні збори співвласників не приходить, через те, що зняв ікону, виник конфлікт.

Свідок ОСОБА_10 суду першої інстанції показала, що, так як у будинку відбувалися різні біди та нещастя, близько 6-7 років назад було вирішено запросити священника, який і подарував мешканцям будинку ікону, протягом цих років жодних розмов з приводу того, що ікону потрібно зняти, не було, таку вимогу ОСОБА_1 висловив після розмови, яка відбулася між ним, головою ОСББ Трещеньовою Г.М. та ОСОБА_8 , у якій він сказав, що якщо вони не знімуть ікону, то він викине її на смітник, через якийсь час ікона дійсно була знята, вона її знайшла і ікону знову розмістили на тому ж місці де вона була, проте ОСОБА_1 знов її зняв і пошкодив рамку, викликали поліцію і роз`яснили йому, що так робити не можна і не ним це має вирішуватися, так як 97 % співвласників квартир будинку вирішили, що ікона має бути у під`їзді будинку і жодних заборон з приводу того, що розміщувати її у будинку не можна, не існує. Думок з приводу того, що у під`їзді має висіти герб, ОСОБА_1 не висловлював.

Допитана свідок ОСОБА_11 суду першої інстанції показала, що ікона у під`їзді будинку закріпили досить давно, особисто вона не віруюча, проте більшість мешканців на зборах підтримали позицію, що ікона має бути і вона також із цим погоджується, у будинку були смерті, і священника кликали і вирішили, що ікона має бути. На зборах ОСОБА_1 присутній не був і лише двоє чи троє власників квартир не висловили своєї думки з цього приводу, особисто їй ОСОБА_1 не казав, що ікону необхідно зняти, однак ікона таки була знята, хто зняв, її не відомо, потім ікону закріпили назад.

Свідок ОСОБА_7 дав суду першої інстанції наступні показання, що у будинку, де він мешкає, були різні негаразди, тому було вирішено розмістити ікону у під`їзді як оберіг, ще років шість тому назад, хто саме її закріпив, не відомо. У кінці січня цього року були збори ОСББ, за два-три дні після яких ОСОБА_1 зняв ікону, всі проголосували, що ікону слід закріпити назад, що ним і було зроблено на прохання голови, однак ікона знову була знята і рамка пошкоджена, він її склеїв і до кінця лютого закріпив назад, так було вирішено мешканцями будинку на загальних зборах. Ще йому відомо, що був ОСОБА_6 у під`їзді будинку, однак він десь дівся.

Норми права, які застосував суд першої інстанції при вирішенні спору.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Більшість питань, що стосуються управління співвласниками багатоквартирним будинком регулюються Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», але детальніші організаційні та управлінські дії вирішуються зборами співвласників конкретного багатоквартирного будинку шляхом взаємного інформування та активної участі.

Згідно з ч.1 ст. 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 1 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

Ст. 369 Цивільного кодексу України закріплює за співвласниками майна, що є у спільній сумісній власності, право володіти і користуватися ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. А здійснювати розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності за згодою всіх співвласників. Для прийняття рішень щодо управління багатоквартирним будинком співвласники беруть участь у зборах співвласників.

Стаття 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» зазначає перелік повноважень зборів співвласників. До них належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі тих, що стосуються спільної власності.

Рішення вважається прийнятим зборами співвласників, якщо за нього проголосували власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 75 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку. Рішення зборів співвласників є обов`язковими для всіх співвласників, включаючи тих, які набули право власності на квартиру чи нежитлове приміщення після прийняття рішення.

Відповідно до абз. 7 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», співвласник має право: вимагати від статутних органів захисту своїх прав та дотримання співвласниками правил добросусідства. Добросусідство - це соціально-просторове середовище, в якому приємно жити. Фундаментом добросусідства є базовий принцип усіх релігій та моральних кодексів усіх культур: не роби іншому того, чого не бажаєш собі. Людина може жити без сім`ї, без друзів, однак уникнути сусідів майже неможливо. Ми, обираючи добросусідство як життєвий принцип, маємо навчитися жити з повагою, терпимістю, добротою до сусідів, намагатися зрозуміти їхні дії, прийняти інтереси, часом пробачати, домовлятись, знаходити компроміси. Добросусідство вчить не ставити свої інтереси вище інтересів, тих хто проживає поруч.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій. Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі.

Під`їзд будинку за своєю суттю є громадським місцем, це простір багатоповерхового будинку, який використовується всіма мешканцями будинку для вільного проникнення в свої квартири.

Неповага до суспільства - це прагнення показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі.

Водночас ст. 35 Конституції України передбачено право кожного на свободу світогляду і віросповідання. Це право включає свободу сповідувати будь-яку релігію або не сповідувати ніякої, безперешкодно відправляти одноособове чи колективно релігійні культи і ритуальні обряди, вести релігійну діяльність. Здійснення цього права може бути обмежено законом лише в інтересах охорони громадського порядку, здоров`я і моральності населення або захисту прав і свобод інших людей.

Згідно ст. 3 Закону України про «Про свободу совісті та релігійні організації» кожному громадянину в Україні гарантується право на свободу совісті. Це право включає свободу мати, приймати і змінювати релігію або переконання за своїм вибором і свободу одноособово чи разом з іншими сповідувати будь-яку релігію або не сповідувати ніякої, відправляти релігійні культи, відкрито виражати і вільно поширювати свої релігійні або атеїстичні переконання.

Ніхто не може встановлювати обов`язкових переконань і світогляду. Не допускається будь-яке примушування при визначенні громадянином свого ставлення до релігії, до сповідання або відмови від сповідання релігії, до участі або неучасті в богослужіннях, релігійних обрядах і церемоніях, навчання релігії.

Здійснення свободи сповідувати релігію або переконання підлягає лише тим обмеженням, які необхідні для охорони громадської безпеки та порядку, життя, здоров`я і моралі, а також прав і свобод інших громадян, встановлені законом і відповідають міжнародним зобов`язанням України.

Ікони мають величезне історичне значення для України, вони мають особливе місце у культурі та релігійній традиції. Вони не лише символізують віру, а й є важливою частиною культурної спадщини нашої країни, та супроводжували український народ упродовж багатьох століть, зберігаючи його духовні традиції та історичну пам`ять. Багато ікон пов`язані з важливими подіями в історії України, такими як боротьба за незалежність та захист від зовнішніх загроз та ворогів.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною другою статті 16 ЦКУкраїни.

Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Під час оцінки обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним (постанова Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17).

Апеляційний суд у складі колегії суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Предметом даного спору є: - визнати дії щодо закріплення ікони в під`їзді будинку на першому поверсі (місце загального користування) за адресою: АДРЕСА_1 , незаконними; - зобов`язати Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Добробут» звільнити під`їзд будинку за адресою: АДРЕСА_1 , від закріпленої ікони.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне та обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що позивачем не надано належних та достатніх доказів на підтвердження порушення його прав (інтересів) оспорюваними діями ОСББ «Добробут», а доводи позивача про те, що він є невіруючою людиною, має іншу думку щодо перебування ікони у під`їзді будинку і тому дії щодо її встановлення мають бути визнанні судом незаконними, не є підставою для задоволення позову.

Як правильно встановив суд першої інстанції, у багатоквартирному будинку за адресою: АДРЕСА_1 , позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_4 .

У вказаному будинку створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Добробут», яке зареєстровано 28.02.2007 в ЄДРПОУ, ідентифікаційний код 34652356, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (а.с. 43).

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Добробут» має Статут, який у новій редакції було затверджено протоколом загальних зборів №3 від 25.08.2016 (а.с. 46-56).

По справі вбачається, що у кінці січня 2024 ОСОБА_1 самовільно зняв ікону Ісуса Христа у холі на першому поверсі, яка була закріплена на стіні консьєржки років шість - сім назад як оберіг після освячення батюшкою будинку.

На загальних зборах ОСББ від 30.01.2024 присутні власники квартир одноголосно вирішили закріпити знову цей оберіг на тому ж місці, але ввечері 03.02.2024 ОСОБА_1 знову зірвав ікону, пошкодивши повністю рамку на ній, у зв`язку з чим головою правління ОСББ була викликана поліція, складено протокол.

З протоколу №8/2024 загальних зборів ОСББ «Добробут» від 04.02.2024 вбачається, що

зприводу встановлення ікони на стіні консьєржки ОСББ «Добробут» проведено письмове опитування усіх власників квартир у будинку, за результатами якого пропозиція щодо встановлення ікони була схвалена абсолютною більшістю власників квартир - 91,5% голосів (а.с. 62-63).

Згідно протоколу №9/2024 загальних зборів ОСББ «Добробут» від 27.02.2024, ОСОБА_1 26.02.2024 самовільно, не радячись ні з ким, замість ікони Ісуса Христа повісив Герб України на стіні консьєржки, але вночі невідомо хто зняв ОСОБА_6 . Присутні власники квартир одноголосно підтримали пропозицію по можливості знайти ОСОБА_6 і повернути його власнику, а ікону Ісуса Христа знову закріпити на стіні (а.с. 66).

Згідно розділу III пункту 8 Статуту ОСББ «Добробут» рішення прийнято, якщо за нього проголосували співвласники, які разом мають більше половини від загальної кількості голосів співвласників. Згідно пункту 11 вищевказаного розділу рішення загальних зборів, прийняте відповідно до Статуту, є обов`язковим для всіх співвласників.

Частинами 7,8,10 розділу ІІІ Статуту визначено, що голосування на загальних зборах проводиться за принципом 1 квартира 1 голос, рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосували співвласники, які разом мають більше половини від загальної кількості голосів співвласників, під час підрахунку голосів враховуються і голоси подані під час письмового опитування.

Доводи апеляційної скарги про те, що на підтвердження своїх посилань позивач посилався на порушення його права власника майна багатоквартирного будинку, шляхом закріплення в місцях загального користування (під`їзді) ікони без врахування його думки, то ці доводи не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки, як правильно встановив суд, позивач не вказав, яке саме право його цим порушується. Врахування думки позивача за Статутом ОСББ передбачено у той спосіб, що голосування на загальних зборах проводиться за принципом 1 квартира 1 голос і рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосували співвласники, які разом мають більше половини від загальної кількості голосів співвласників, під час підрахунку голосів враховуються і голоси подані під час письмового опитування. У даному випадку пропозиція щодо встановлення ікони була схвалена абсолютною більшістю власників квартир - 91,5% голосів, тобто думка позивача була врахована.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд, діючи однобічно і упереджено, надав перевагу доказам, наданим відповідачем, не надавши належної правової оцінки доказам, наданим позивачем, що суд посилався на загальні норми права про добросусідство, реалізацію прав власника майна та важливість ікон в житті людей, то ці доводи також не є підставою для скасування законного і обгрунтованого рішення суду. По справі вбачається, що позивач, окрім ксерокопії свідоцтва про право власності на нерухоме майно, копії адвокатського запиту від 17.05.2024, відповіді ОСББ «Добробут» від 21.05.2024, ксерокопії своєї заяви на адресу ОСББ «Добробут» від 03.07.2024, світлин ікони, ксерокопії сторінок свого паспорту, інших доказів на підтвердження підстав позову не надав, тому є незрозумілим, які саме докази позивача не врахував суд першої інстанції під час ухвалення рішення у справі. До відзиву відповідачем були надані протоколи загальних зборів ОСББ «Добробут», копія Статуту, копії відповідей на запити позивача, тому суд надав їм належну правову оцінку як доказам у справі, що надані стороною відповідача, сторони у справі є рівними щодо реалізації ними процесуальних прав в частині надання доказів суду.

Доводи апеляційної скарги про те, що рішення суду не містить абсолютно визначеної норми права щодо законності прийняття рішень відповідачем, зокрема, стосовно закріплення ікони в місцях загального користування, то ці доводи не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції. По справі вбачається, що рішення щодо встановлення у під`їзді будинку ікони прийнято на загальних зборах та шляхом опитування власників квартир абсолютною більшістю власників квартир - 91,5% голосів. Це питання є внутрішнім питанням діяльності ОСББ «Добробут», прийняте у відповідності до положень Статуту ОСББ та не протирічить йому, тому не викликає сумнівів щодо порядку його прийняття і законності.

Доводи апеляційної скарги про те, що висновок суду щодо порушення ОСОБА_1 громадського порядку та правомірного закріплення відповідачем ікони в під`їзді на стіні консьєржки не відповідає фактичним обставинам справи, то ці доводи спростовуються наданими у справі доказами.

В апеляційному суді позивач ОСОБА_1 заявив про те, що у під`їзді розміщена ікона московського патріархату, з чим він не згоден. Проте, у позові відсутнє посилання на цю обставину, ця обставина судом першої інстанції не досліджувалася, оскільки не була предметом розгляду. В апеляційній скарзі також відсутнє посилання на цю обставину, тому суд апеляційної інстанції позбавлений можливості давати правову оцінку цим обставинам.

З врахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладені у мотивувальній частині рішення, та фактично зводяться до незгоди в позивача з висновками суду. При цьому, докази та обставини, на які посилається позивач в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції і при їх дослідженні та встановленні були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

З огляду на те, що рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним по справі доказам, обставинам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд у складі колегії суддів не вбачає.

Відповідно до ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

З огляду на викладене та керуючись ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу - без задоволення, а рішення суду - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1, 2, 368 ч. 1, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381 - 384 України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19 лютого 2025 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов