П О С Т А Н О В А

Іменем України

04 лютого 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Джуги С.Д.

суддів: Собослоя Г.Г., Мацунича М.В.

з участю секретаря судових засідань: Чичкало М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами Акціонерного товариства «Комерційний інвестиційний банк» та ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 вересня 2023 року у складі судді Іванова А.П., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатської області Селехман Олександр Анатолійович, Акціонерне товариство «Комерційний інвестиційний банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгово-Промисловий центр» про визнання незаконними та скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію припинення іпотеки й обтяжень, визнання права іпотекодержателя щодо іпотечного майна за іпотечним договором,-

встановив:

У вересні 2022 року позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатської області Селехман Олександр Анатолійович, Акціонерне товариство «Комерційний інвестиційний банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгово-Промисловий центр» про визнання незаконними та скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію припинення іпотеки й обтяжень, визнання права іпотекодержателя щодо іпотечного майна за іпотечним договором.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 19.03.2012 між ним та ОСОБА_3 було укладено договір позики на суму 57500 дол. США, що еквівалентно 460000 грн. В забезпечення виконання ОСОБА_3 вказаного зобов`язання 19.03.2012 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки, де остання виступила іпотекодавцем - майновим поручителем. Предметом договору іпотеки є земельна ділянка площею 0,0685 га та об`єкт незавершеного будівництва житловий будинок готовністю 62%, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначає, що при посвідчені договору іпотеки, нотаріусом ОСОБА_4 накладено заборону на відчуження вказаного нерухомого майна.

Згодом, в зв`язку із невиконанням ОСОБА_3 взятого на себе зобов`язання, ОСОБА_1 , звернувся до суду з відповідним позовом про стягнення боргу за договором позики від 19.03.2012. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 23 грудня 2014 року (справа №308/4172/14-ц) позовну заяву ОСОБА_1 задоволено та стягнуто з ОСОБА_3 на його користь заборгованість за договором позики в сумі 57500 доларів США, що еквівалентно 911375 грн. та судові витрати.

Зазначає, що під час примусового виконання вказаного рішення суду ОСОБА_3 частково погашено заборгованість, однак 29.11.2017 головним державним виконавцем Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Плискою А.С. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №47456986, у зв`язку з фактичним в повному обсязі виконання рішення згідно виконавчим документом.

Стверджує, що на підставі цієї постанови 07.12.2017 відповідачка ОСОБА_5 звернулася до приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатської області Селехмана О.А. з заявою про вилучення запису про обтяження та іпотеку на майно, за результатами розгляду цієї заяви приватний нотаріус 07.12.2017 прийняв рішення про припинення іпотеки та припинення обтяження на вищевказані об`єкти нерухомого майна.

Ці рішення приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатської області Селехмана О.А. не є законними і підлягають скасуванню з огляду на те, що до сьогоднішнього дня зазначена заборгованість боржником ОСОБА_3 так і не погашена, а відтак рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.12.2014 у справі № 308/4172/14-ц до нині залишається не виконаним, а тому зобов`язання відповідачки ОСОБА_2 як іпотекодавиці (майнової поручительки) за іпотечним договором від 19.03.2012 також залишається не виконаним. Заразом цей іпотечний договір свою дію не припинив, не є він розірваним або визнаний судом недійним, а тому, на думку позивача, є чинним.

Позивач вказує, що про ці незаконні рішення приватного нотаріуса Селехмана О. А. йому стало випадково відомо лише 04.12.2020 і, як наслідок, він звернувся до суду з відповідним позовом саме до відповідача приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатської області Селехмана О. А., зокрема про визнання незаконними дій і скасування записів про припинення спірної іпотеки та обтяження за іпотечним договором від 19.03.2012, проте постановою Закарпатського апеляційного суду від 10.08.2022 у справі № 308/13158/20, яка негайно набрала законної сили, у задоволенні мого позову було відмовлено саме з підстави його пред`явлення до неналежного відповідача, оскільки у даному випадку приватний нотаріус Селехман О. А. не може бути відповідачем у спірних правовідносинах.

Окрім цього вказує, що після зняття приватним нотаріусом Селехманом О. А. спірних обмежень і припинення іпотеки 07.12.2017, відповідачка негайно ще в грудні 2017 року виступила іпотекодавицею цього спірного іпотечного майна, де зареєстрованими 21.12.2017 у відповідних державних реєстрах є: боржник ТОВ «Торгово-Промисловий центр» на суму 712 000 доларів США, на підставі договору кредиту, серія і номер 02-1/Зк-ЗО від 10.03.2015, а іпотекодержателем АТ «Комерційний інвестиційний банк».

За вказаних обставин позивач просив:

- визнати незаконними та скасувати рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатської області Селехмана Олександра Анатолійовича, а саме:

- рішення за індексним номером 38612941 від 07.12.2017 про припинення іпотеки (номер запису про іпотеку 23825301 від 19.03.2012) відносно земельної ділянки з кадастровим номером :02:015:0243. розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , а також про припинення іпотеки (номер запису про іпотеку 23825068 від 19.03.2012) щодо незавершеного будівництвом житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- рішення за індексним номером 38613885 від 07.12.2017 про припинення обтяження (номер запису про обтяження 23825976 від 19.03.2012) відносно земельної ділянки, кадастровий номер :02:015:0243, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 ;

-рішення за індексним номером 38614940 від 07.12.2017 про припинення обтяження (номер запису про обтяження 23826672 від 19.03.2012) стосовно незавершеного будівництвом житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

- визнати за ним з 19 березня 2012 року право іпотекодержателя стосовно іпотечного майна за нотаріально посвідченим іпотечним договором від 19.03.2012 за реєстровим номером № 838 щодо земельної ділянки, кадастровий номер :02:015:0243, загальною площею 0.0685 га, цільове призначення для будівництва й обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, та об`єкту незавершеного будівництвом житлового будинку готовністю 62%, які знаходяться по АДРЕСА_1 , та належать на праві приватної власності відповідачці ОСОБА_6 ( АДРЕСА_3 . РНОКПП НОМЕР_1 ).

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 вересня 2023 року визнано за ОСОБА_1 з 19 березня 2012 року право іпотекодержателя стосовно іпотечного майна за нотаріально посвідченим іпотечним договором від 19.03.2012 за реєстровим номером № 838 щодо земельної ділянки, кадастровий номер :02:015:0243, загальною площею 0,0685 га, цільове призначення для будівництва й обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, та об`єкту незавершеного будівництвом житлового будинку готовністю 62%, які знаходяться по АДРЕСА_1 , та належать на праві приватної власності ОСОБА_6 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір у сумі 1984 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири) гривні 80 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Акціонерне товариство «Комерційний інвестиційний банк» просить рішення суду першої інстанції в частині задоволеної позовної вимоги скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції не досліджувався в повному обсязі договір іпотеки від 19 березня 2012 року, за умовами якого ОСОБА_3 зобов`язаний в порядку та строки передбачені договором позики сплатити іпотекодержателю суму у розмірі 460 000,00 грн. Жодних змін до договору іпотеки не вносилися і враховуючи з інформації наданої позивачем ним в рахунок договору позики та іпотеки було отримано більше ніж 916909,10 гривень, що майже в 2 рази більше суми зазначеної в Договорі відповідно на момент прийняття оскаржуваних рішень нотаріусом Ужгородського MHO Селехман О.А. Боржником в повному обсязі виконано зобов`язання визначене в договорі іпотеки.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови в задоволенні позову про визнання незаконними та скасування рішень державного реєстратора - приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатської області Селехмана Олександра Анатолійовича скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким даний позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що вирішуючи позовну вимогу про визнання незаконним та скасування рішень державного реєстратора суд першої інстанції помилково виходив з того, що позивачем пред`явлено позов до неналежного відповідача, а саме приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатської області Селехмана Олександра Анатолійовича. Вказує, що виходячи з предмету позовних вимог, змісту і характеру спірних правовідносин вважає, що ним правильно визначено склад учасників у даній справі, а також, що справу слід розглядати в порядку цивільного судочинства. Так, зокрема, позивач вже звертався в суд у справі №308/13158/20 з позовом до приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Селехман О.А. про визнання незаконним дій, скасування записів про припинення іпотеки та обтяження, а також відновлення за позивачем права іпотекодержателя за вищевказаним договором іпотеки та постановою Закарпатського апеляційного суду від 10 серпня 2022 року у вказаній справі відмовлено у позові саме з підстави пред`явлення позову до неналежного відповідача з посиланням на практику Верховного Суду викладену у постановах від 14 липня 2021 року у справі №336/4662/19, від 03 серпня 2022 року у справі №309/2629/19.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників апелянтів, пояснення представника приватного нотаріуса Селехман О.А., дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга АТ «Комерційний інвестиційний банк» не підлягає задоволенню, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

У відповідності до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За змістом ст.ст.12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом установлено та з матеріалів справи вбачається, що19.03.2012 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договір позики на суму 57500 доларів США, що еквівалентно 460000 грн.

В забезпечення виконання ОСОБА_3 вказаного зобов`язання 19.03.2012 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки, зареєстрований в реєстрі №838, за яким ОСОБА_2 виступила іпотекодавцем - майновим поручителем. Предметом договору іпотеки є земельна ділянка площею 0,0685 га та об`єкт незавершеного будівництва житловий будинок готовністю 62%, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , які на праві приватної власності належать ОСОБА_2 .

Відповідно до п. 4.2.1. Договору іпотеки від 19.03.2012 іпотекодавець має право володіти, користуватись предметом іпотеки відповідно до його цільового призначення впродовж строку дії договору.

Сторони договору від 19.03.2012 погодили, що іпотека виникає з моменту нотаріального посвідчення договору і діє до виконання, припинення чи розірвання договору іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки відносно вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації обтяжень нерухомого майна, зазначеного в п.1.2. цього договору, іпотекою в державному реєстрі іпотек в порядку передбаченому чинним законодавством України.

Згідно з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки вбачається, що приватним нотаріусом Єгер Н.Д. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведено державну реєстрацію іпотеки та державну реєстрацію обтяження у виді заборони відчуження зазначеного в договорі іпотеки нерухомого майна.

19.03.2012 при посвідчені договору іпотеки приватним нотаріусом Єгер Н.Д. накладено заборону на вищевказані об`єкти нерухомого майна, що стверджується витягом про реєстрацію Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №35293900 від 19.03.2012 та №35294099 від 19.03.2012, підстава обтяження договір іпотеки, 838, 19.03.2012.

У зв`язку із невиконанням ОСОБА_3 взятого на себе зобов`язання, ОСОБА_1 , звернувся до суду з відповідним позовом про стягнення боргу за договором позики від 19.03.2012.

23 грудня 2014 року рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області (справа №308/4172/14-ц) позовну заяву ОСОБА_1 задоволено, ухвалено стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в сумі 57500 доларів США, що еквівалентно 911375 грн., а також судовий збір в розмірі 3654,00 грн.

21.04.2015 Ужгородським міськрайонним судом видано виконавчий лист №308/4172/14-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , суму в розмірі 57500 доларів США, що еквівалентно 911375 грн., а також сплачений позивачем судовий збір в розмірі 3654 грн.

Вказаний виконавчий лист стягувачем було пред`явлено МВ ДВС м. Ужгорода Ужгородського міськрайонного управління юстиції до виконання і постановою державного виконавця було відкрито виконавче провадження за №47456986.

29.11.2017 головним державним виконавцем Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Плискою А.С. постановлено постанову про закінчення виконавчого провадження №47456986 відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з фактичним в повному обсязі виконання рішення згідно виконавчим документом.

ОСОБА_2 звернулась до приватного нотаріуса Селехмана О.А. із заявою про вилучення запису про обтяження та іпотеку на майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , передане в іпотеку на підставі договору іпотеки посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Єгер Н.Д. від 19.03.2012 за реєстровим номером 838, за яким ОСОБА_2 була майновим поручителем за зобов`язаннями ОСОБА_3 згідно з договору іпотеки.

Підставою подання заяви, зазначила повне фактичне виконання основного зобов`язання - виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду від 23 грудня 2014 року справа №308/4172/14-ц, на підтвердження чого подала постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №47456986 від 29.11.2017 МВ ДВС Ужгородського міського відділу ДВС ГТУЮ у Закарпатській області.

За результатами розгляду вказаної заяви ОСОБА_2 приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Селехман О.А. припинив відповідні записи про іпотеку та обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, прийнявши оскаржувані рішення: рішення за індексним номером 38612941 від 07.12.2017 про припинення іпотеки (номер запису про іпотеку 23825301 від 19.03.2012) відносно земельної ділянки з кадастровим номером :02:015:0243. розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , а також про припинення іпотеки (номер запису про іпотеку 23825068 від 19.03.2012) щодо незавершеного будівництвом житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; рішення за індексним номером 38613885 від 07.12.2017 про припинення обтяження (номер запису про обтяження 23825976 від 19.03.2012) відносно земельної ділянки, кадастровий номер :02:015:0243, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 ; рішення за індексним номером 38614940 від 07.12.2017 про припинення обтяження (номер запису про обтяження 23826672 від 19.03.2012) стосовно незавершеного будівництвом житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що відображено серед іншого в інформаційній довідці від 04.12.2022 №235581411 та №235580110 від 04.12.2020.

В подальшому ОСОБА_2 виступила іпотекодавицею цього спірного іпотечного майна, де зареєстрованими 21.12.2017 у відповідних державних реєстрах є: боржник ТОВ «Торгово-Промисловий центр» на суму 712 000 доларів США, на підставі договору кредиту, серія і номер 02-1/Зк-ЗО від 10.03.2015, а іпотекодержателем АТ «Комерційний інвестиційний банк», що стверджується інформаційною довідкою від 29.08.2022 №308427207.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.11.2018 у справі № 308/1811/18, яка постановою Закарпатського апеляційного суду від 30.01.2019 та постановою Верховного Суду від 01.07.2020 залишена без змін та набрала законної сили, скаргу позивача було задоволено. Визнано дії головного державного виконавця Ужгородського MB ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Плиски А.С. щодо закінчення виконавчого провадження ВП № 47456986 неправомірними. Визнано незаконною та скасовано постанову головного державного виконавця Ужгородського MB ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Плиски А. С. про закінчення виконавчого провадження № 47456986 від 29.11.2017. Виконавчий лист № З08/4172/14-ц повернуто Ужгородському МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області для подальшого виконання.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплений принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону, за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно зі ст.ст. 317, 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена лише у випадку і порядку, встановлених законом. Всім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст.ст. 526, 610 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, згідно з умовами договору. При неналежному виконанні зобов`язань, вони припиняються внаслідок розірвання договору, сплачується неустойка, відшкодовуються збитки.

Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Виходячи зі змісту ст.ст. 526, 599 ЦК України, зобов`язання вважається виконаним належним чином, якщо таке виконання здійснене відповідно до умов договору та вимог законодавства, а якщо умови виконання не визначені у договорі або законі, то вони повинні бути виконані відповідно до звичаїв ділового обороту або до вимог, що зазвичай ставляться.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про іпотеку», іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Виходячи із системного аналізу зазначених норм права іпотека припиняється, зокрема, в разі припинення основного зобов`язання у зв`язку з його повним виконанням. При цьому, законодавець не вимагає від іпотекодавця будь-яких дій, пов`язаних з припиненням іпотеки, оскільки іпотека за відсутності іншої обґрунтованої заборгованості припиняється за фактом припинення виконання основного зобов`язання.

Разом з тим ст. 74 Закону України «Про нотаріат» регламентовано, що нотаріус, одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредит), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони, відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

Підпунктом 5.1 пункту 5 глави 15 розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Мін`юсту України від 22.02.2012 № 296/5 (у редакції чинній на 07.12.2017) передбачалося, що нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення:

кредитора про погашення позики;

про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки);

про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки;

про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору;

органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини;

про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п`ятирічного строку з часу видачі свідоцтва про право на спадщину на майно особи, оголошеної померлою;

про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт;

про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав;

про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір;

про відчуження майна, переданого під виплату ренти;

за рішенням суду;

в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з п.4 ч.1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.

Встановлено, що приватний нотаріус Селехман О.А. 07.12.2017 припинив відповідні записи про іпотеку та обтяження в Державному реєстрі речових прав на вищевказане нерухоме майно на підставі письмової заяви майнової поручительки ОСОБА_2 та наданою нею постанови Ужгородського міського відділу ДВС ГТУЮ у Закарпатській області про закінчення виконавчого провадження №47456986 від 29.11.2017 у зв`язку з повним виконанням судового рішення у справі №308/4172/14-ц (про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в сумі 57500 доларів США), що суперечить вищевказаним положенням Закону та Порядку, так як повідомлення про погашення позики (виконання основного зобов`язання) надійшло від майнового поручителя, а не від кредитора; постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з його повним виконанням не може бути визнано як безумовний (беззаперечений) доказ виконання основного зобов`язання. Крім того, дана постанова державного виконавця рішенням суду, яке набуло законної сили, визнана незаконною та скасована.

З врахуванням наведених обставин, суд першої інстанції дійшов правильних висновків, що оскаржувані рішення приватного нотаріуса є такими, що суперечать вищевказаним положенням правових актів, а відтак є неправомірними та підлягають скасуванню.

З листа заступника начальника Ужгородського МВ ДВС ПЗМУ Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Венжеги М.Р. за вих. № 87609 від 22.09.2020 адресованого ОСОБА_1 слідує, що на виконанні в цьому відділі ДВС перебуває виконавче провадження № 51891202 по виконанню виконавчого листа № 308/4172/14-ц, виданого 21.04.2015 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суми в розмірі 57 500 доларів США, що еквівалентно 911 375 грн, а також сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3 654 грн. На користь стягувача заборгованість погашалася у таких розмірах, а саме: 1) передача стягувачу майна в рахунок погашення суми боргу вартістю 249973 грн, що станом на 28.07.2016 становило в еквіваленті 10073,33 доларів США; 2) перерахування стягувачу 524059,20 грн, що на дату 08.08.2017 було еквівалентно 20324,35 доларам США; 3) перерахування ОСОБА_1 140996,80 грн, що в еквіваленті станом на 29.11.2017 становило 5247,02 доларів США; 4) перерахування стягувачу 410,40 грн, що станом на 23.12.2019 складало 17,62 доларів США; 5) перерахування ОСОБА_1 601,20 грн, що на дату 28.04.2020 становило 22,18 доларів США; 6) перерахування стягувачу 868,50 грн, що на 17.09.2020 становило 30,88 доларів США. Тобто стягувачу ОСОБА_1 загалом було перераховано суму боргу в розмірі 35715,38 доларів США. Станом на 22.09.2020 заборгованість боржника перед стягувачем становить 21784,62 доларів США, що на цю дату еквівалентно 614374,21 грн, а також 3654 гривень.

Таким чином заборгованість боржника ОСОБА_3 не погашена в повному обсязі, а відтак основне зобов`язання, виконання якого забезпечене іпотекою, наразі не виконане, що свідчить про те, що права позивача як іпотекодержателя залишаються дійсними.

У пунктах 7.21, 7.22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17 (провадження № 12-44гс20) зазначено серед іншого, що - скасування того судового рішення, що мало наслідком внесення до Державного реєстру іпотек запису про припинення іпотеки, не відновлює дію останньої, оскільки іпотека зберігає чинність незалежно від відсутності певний час відомостей про неї у відповідному державному реєстрі; - запис про іпотеку не може бути відновлений з моменту вчинення первинного запису, а вчиняється державним реєстратором повторно за наявності для цього підстав, передбачених законом, зокрема договору іпотеки, а також судового рішення про визнання права іпотекодержателя.

У пунктах 9.6, 9.8 цієї ж постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2021 вказано, що виключення на підставі судового рішення відомостей про право іпотеки з Державного реєстру іпотек не може впливати на чинність іпотеки, оскільки така підстава припинення іпотеки не передбачена законом. У такому випадку скасування судового рішення, яке стало підставою для внесення до Державного реєстру іпотек запису про припинення іпотеки не відновлює дію останньої, оскільки іпотека є чинною незалежно від наявності таких відомостей у Державному реєстрі іпотек. У випадку якщо позивач уважає, що іпотека є та залишалася чинною, належним способом захисту було б звернення позивача з вимогою про визнання права іпотекодержателя стосовно іпотечного майна. Після набрання чинності рішенням суду у разі задоволення такого позову до відповідного державного реєстру має бути внесений запис про іпотекодержателя.

Виключення приватним нотаріусом Селехманом О.А. як державним реєстратором відомостей про право позивача як іпотекодержателя за іпотечним договором від 19.03.2012 та припинення обтяжень даного іпотечного майна, згідно з оскарженими рішеннями цього нотаріуса від 07.12.2017 за індексними номерами 38612941, 38613885, 38614940, на підставі заяви ОСОБА_2 і постанови про закінчення виконавчого провадження № 47456986 від 29.11.2017 МВ ДВС Ужгородського міського відділу ДВС ГТУЮ у Закарпатській області, яка скасована судом, не впливає на чинність іпотеки незалежно від відсутності певний час відомостей про неї у відповідному державному реєстрі.

Оскільки основне зобов`язання за договором позики від 19.03.2012 ОСОБА_3 не є виконаним у повному обсязі, а тому зобов`язання відповідачки ОСОБА_2 як іпотекодавиці (майнової поручительки) за іпотечним договором від 19.03.2012 також залишається не виконаним, суд першої інстанції правильно встановив, що іпотечний договір свою дію не припинив, він не є розірваним або визнаний судом недійним, і є чинним, та обгрунтовано для відновлення порушених прав позивача як іпотекодержателя визнав за позивачем право іпотекодержателя щодо іпотечного майна, належного відповідачці ОСОБА_2 , за вищевказаним договором іпотеки.

Доводи апеляційної скарги АТ «Комерційний інвестиційний банк» в цій частині є безпідставними, ґрунтуються на неправильній оцінці фактичних обставин та неправильному тлумаченні норм матеріального права, які регулюють спірні праввідносини між сторонами. Твердження апелянта, що боржником в повному обсязі виконано зобов`язання за договором є надуманими і повінстю спростовуються матеріалами справи. Станом на 22.09.2020 заборгованість боржника перед стягувачем становить 21784,62 доларів США, станом на 03.02.2025 року 21494,78 доларів США.

Разом з тим, суд першої інстанції безпідставно відмовив позивачу у заявлених вимогах про скасування рішень державного реєстратора приватного нотаруса Селехмана О.А., зазначивши, що позивачем заявлені вимоги лише до одного відповідача майнового поручителя ОСОБА_2 , натомість такі вимоги повинні бути пред`явлені саме приватного нотаріуса.

У постановах Верховного Суду від 14.07.2021 у справі № 336/4662/19 (провадження № 61-19598св20), від 03.08.2022 у справі № 309/2629/19 (провадження № 61-5403св21) зазначено: «спір про скасування рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно має розглядатись як спір, повязаний із порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване аналогічне право щодо того ж нерухомого майна. Належним відповідачем у такому спорі є особа, речове право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Державний реєстратор не може виступати належним відповідачем у такому спорі, він лише зобовязаний виконати рішення суду щодо скасування державної реєстрації речового права або його обтяження незалежно від того, чи був цей реєстратор залучений до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, чи не був залучений».

Матеріалами справи встановлено, що у грудні 2020 року ОСОБА_1 звертався до суду з позовом до приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатської області Селехмана О.А., третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Акціонерного товариства «Комерційний Інвестиційний Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-Промисловий центр», про визнання незаконними дій, скасування записів про припинення іпотеки та відновлення прав іпотекодержателя (справа №308/13158/20). Постановою Закарпатського апеляційноо суду від 10 серпня 2022 року у справі №308/13158/20 рішення Ужгородськього міськрайонного суду від 24 листопада 2021 року скасовано, у позові ОСОБА_1 відмовлено. У даній постанові апеляційний суд вказав: «На переконання колегії суддів, зміст і характер правовідносин між учасниками цієї справи свідчить про те, що спір у позивача виник саме з іпотекодавицею (майновою поручителькою) ОСОБА_2 щодо припинення нею через нотаріуса Селехмана як державного реєстратора іпотеки і зняття обмежень указаного вище нерухомого майна. Проте, позовних вимог до ОСОБА_2 позивач не пред`являв. Фізична особа, яка досягла повноліття, у цивільному процесі може бути стороною саме як така особа, а не як нотаріус, державний реєстратор тощо. Отож, позовні вимоги в цій справі не можуть бути звернені до приватного нотаріуса, якого позивач визначив відповідачем. Установивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та за відсутності визначених процесуальним законом підстав для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого неналежного відповідача. За таких обставин у задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно було відмовити лише саме з цієї самостійної підстави у зв`язку з пред`явленням позову до неналежного відповідача».

Таким чином, суд апеляційної інстанції вказав, що у спірних правовідносинах приватний нотаріус не є належним відповідачем, а належним відповідачем є іпотекодавиця (майнова поручителька) ОСОБА_2 . Саме виходячи з такого суб`єктного складу учасників позивач звернувся до суду із даним позовом. Натомість, суд першої інстанції дані обставини справи та вищенаведені вимоги закону не врахував, тим самим поставив позивача у правову невизначинесть та позбавив його права на судовий захист порушених прав.

З врахуванням наведеного, рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання незаконними та скасування рішень державного реєстратора - приватного нотаріуса Селехмана О.А. у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та порушенням судом норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права, на підставі ч.1 ст 376 ЦПК України, підлягає скасуванню, з ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення даних вимог.

В решті рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни скасування немає.

Таким чином апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 підлягає задоволенню, апеляційна скарга АТ «Комерційний інвестиційний банк» не підлягає задовленню.

Згідно із ч.13 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За подання апеляційної скарги апелянт ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 1 488, 60 грн., який підлягає стягненню на його користь із відповідача ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст.374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Комерційний інвестиційний банк» залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 вересня 2023 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання незаконними та скасування рішень державного реєстратора - приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатської області Селехмана Олександра Анатолійовича скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким дані позовні вимоги задовольнити.

Визнати незаконними та скасувати рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатської області Селехмана Олександра Анатолійовича, а саме:

- рішення за індексним номером 38612941 від 07.12.2017 про припинення іпотеки (номер запису про іпотеку 23825301 від 19.03.2012) відносно земельної ділянки з кадастровим номером :02:015:0243. розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , а також про припинення іпотеки (номер запису про іпотеку 23825068 від 19.03.2012) щодо незавершеного будівництвом житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- рішення за індексним номером 38613885 від 07.12.2017 про припинення обтяження (номер запису про обтяження 23825976 від 19.03.2012) відносно земельної ділянки, кадастровий номер :02:015:0243, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 ;

- рішення за індексним номером 38614940 від 07.12.2017 про припинення обтяження (номер запису про обтяження 23826672 від 19.03.2012) стосовно незавершеного будівництвом житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

В решті рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ), сплачений судовий збір у розмірі 1488,60 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 14 лютого 2025 року.

Головуючий :

Судді: