РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 рокуСправа № 495/11190/24
Номер провадження 2/495/803/2025

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Шевчук Ю.В.,

при секретарі Дущенко Д.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Білгород-Дністровському цивільну справу за уточненим позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог.

До Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшла уточнена позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, у якій позивач просить суд:

- встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді: 56/100 житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що в цілому складається з: житлового будинку, літ. «А», загальною площею - 345.2 кв.м., житловою площею - 123.7 кв.м., літня кухня, літ. «Б»; вбиральня, літ. «В», споруди №1-5; земельної ділянки, площею 0.07 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер №:02:002:0262; земельної ділянки, площею 0.06 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - для ведення садівництва, кадастровий номер №:01:005:0335;

- визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на спадкове майно, а саме: 56/100 житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що в цілому складається з: житлового будинку, літ. «А», загальною площею - 345.2 кв.м., житловою площею - 123.7 кв.м.; літня кухня, літ. «Б»; вбиральня, літ. «В», споруди №1-5; земельну ділянку, площею 0.07 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер №:02:002:0262; земельну ділянку, площею 0.06 га, яка розташована за адресою: ОСОК «Портовик», ділянка № НОМЕР_1 , Шабівська сільська рада, Білгород-Дністровського району, Одеської області, цільове призначення - для ведення садівництва, кадастровий номер №:01:005:0335.

В обґрунтування позову зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача, ОСОБА_3 , про що зроблений актовий запис №646 від 22 серпня 2013 року та підтверджується Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , яке видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме: 56/100 житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що в цілому складається з: житлового будинку, літ. «А», загальною площею - 345.2 кв.м., житловою площею - 123.7 кв.м., літня кухня, літ. «Б»; вбиральня, літ. «В», споруди №1-5, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, серії НОМЕР_3 , видане на підставі рішення виконкому Шабівської сільської ради за №120 від 05.08.2005 року; земельну ділянку, площею 0.07 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №501608, виданий на підставі Договору дарування земельної ділянки посвідченого приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Андрєєвою Т.М., від 07.10.2008 року №2464, кадастровий номер №:02:002:0262; земельну ділянку, площею 0.06 га, яка розташована за адресою: ОСОК «Портовик», ділянка № НОМЕР_1 , Шабівська сільська рада, Білгород-Дністровського району, Одеської області, цільове призначення - для ведення садівництва, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯК №457054, виданий на підставі розпорядження Білгород-Дністровської райдержадміністрації від 09.12.2009 року №1567/А-2009, кадастровий номер №:01:005:0335.

Позивач, є єдиним спадкоємцем 1 черги за законом після смерті матері - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Те, що померла є матір`ю позивача підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , видане виконкомом Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області.

Іншим спадкоємцем за законом є відповідач, рідний брат позивача, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Однак, він фактично відмовився від прийняття спадщини на користь позивача, проте своєчасно не подав до нотаріуса відповідну заяву про відмову від прийняття спадщини. Відповідач постійно обіцяв позивачу оформити таку відмову, проте і досі не вчинив таких дій, саме це стало причиною звернення з цим позовом до суду.

Процесуальні дії.

Ухвалою Білгород-Дністровського суду Одеської області від 24.12.2024 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Білгород-Дністровського суду Одеської області від 30.01.2025 провадження по справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

У підготовче засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просила уточнені позовні вимоги задовольнити.

У підготовче засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, однак подав до суду заяву про визнання позову, заявлені уточнені позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить справу розглянути у його відсутність.

Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

За змістом ч.1 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Положенням ч.3 та ч.4 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.206 цього Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню с заступних підстав.

Фактичні обставини справи встановлені судом.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача, ОСОБА_3 , про що зроблений актовий запис №646 від 22 серпня 2013 року та підтверджується Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , яке видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме: 56/100 житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що в цілому складається з: житлового будинку, літ. «А», загальною площею - 345.2 кв.м., житловою площею - 123.7 кв.м., літня кухня, літ. «Б»; вбиральня, літ. «В», споруди №1-5, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, серії НОМЕР_3 , видане на підставі рішення виконкому Шабівської сільської ради за №120 від 05.08.2005 року; земельну ділянку, площею 0.07 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №501608, виданий на підставі Договору дарування земельної ділянки посвідченого приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Андрєєвою Т.М., від 07.10.2008 року №2464, кадастровий номер №:02:002:0262; земельну ділянку, площею 0.06 га, яка розташована за адресою: ОСОК «Портовик», ділянка № НОМЕР_1 , Шабівська сільська рада, Білгород-Дністровського району, Одеської області, цільове призначення - для ведення садівництва, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯК №457054, виданий на підставі розпорядження Білгород-Дністровської райдержадміністрації від 09.12.2009 року №1567/А-2009, кадастровий номер №:01:005:0335.

Позивач, є єдиним спадкоємцем 1 черги за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Факт родинних відносин зі спадкодавцем, а саме того, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є матір`ю позивача ОСОБА_1 , підтверджується її Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , видане виконкомом Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області.

Іншим спадкоємцем за законом є рідний брат позивача, відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Однак, він фактично відмовився від прийняття спадщини на користь позивача, проте своєчасно не подав до нотаріуса відповідну заяву про відмову від прийняття спадщини. Відповідач постійно обіцяв позивачу оформити таку відмову, проте і досі не вчинив таких дій, саме це стало причиною звернення з цим позовом до суду.

Відповідно до листа Завідувача Першої Білгород-Дністровської державної нотаріальної контори Одеської області Олександра САДАНОВА №181/01-16 від 06.02.2025 вбачається, що спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 не заводилась.

Позиція суду та оцінка аргументів сторін.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтями15,16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідност.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст. 1220,1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ч.1, 5ст. 1268 ЦК України - спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За змістом ст. 1296 ЦК України, оформлення спадщини здійснюється шляхом видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину.

У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно із ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності і зворотної дії не мають, крім випадків, коли вони пом`якшують, або скасовують цивільну відповідальність. Тобто при вирішенні даного спору щодо угоди купівлі-продажу майна, вчиненої у липні 1997 року, мають бути застосовані положення Цивільного Кодексу України 1963 року.

28 травня 2020 року Верховний Суд України в своїй постанові по справі № 910/7164/19 виклав наступну правову позицію з приводу захисту цивільних прав.

Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

За змістом статті 15 ЦК України право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу визначено статтею 16 цього Кодексу.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

При цьому, під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду відповідно до частини першої статті 16 ЦК України.

Статтею 16 ЦК України, положення якої кореспондуються з положеннями статті 20 Господарського кодексу України (далі - ГК України), встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаними нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.

Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. Наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.01.2019 зі справи № 912/1856/16, від 14.05.2019 зі справи № 910/11511/18.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції. Так, у рішенні від 15листопада 1996року у справі «Чахалпроти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі засоби правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань.

Крім того, Європейський суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Тобто, ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, та таким, що забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства.

Судом установлено, що, позивач є спадкоємцем за законом до майна померлої ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Враховуючи встановлені у справі фактичні обставини і норми права, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку про те, що за життя спадкодавцю ОСОБА_3 належала майно, а саме 56/100 житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка, площею 0.07 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та земельна ділянка, площею 0.06 га, яка розташована за адресою: ОСОК «Портовик», ділянка № НОМЕР_1 , Шабівська сільська рада, Білгород-Дністровського району, Одеської області.

Інший спадкоємець брат позивача ОСОБА_2 подав до суду заяву про визнання уточнених позовних вимог, не заперечує проти їх задоволення.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У зв`язку з чим суд приходить до висновку, що права позивача підлягають захисту шляхом задоволення позову.

Висновки за результатами розгляду справи

Дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до переконання про те, що позивачем обрано належний спосіб захисту свого права та уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 12, 13, 19, 49, 200, 206, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Уточнений позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді:

- 56/100 житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що в цілому складається з: житлового будинку, літ. «А», загальною площею - 345.2 кв.м., житловою площею - 123.7 кв.м., літня кухня, літ. «Б»; вбиральня, літ. «В», споруди №1-5;

- земельної ділянки, площею 0.07 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер №:02:002:0262;

- земельної ділянки, площею 0.06 га, яка розташована за адресою: ОСОК «Портовик», ділянка № НОМЕР_1 , Шабівська сільська рада, Білгород-Дністровського району, Одеської області, цільове призначення - для ведення садівництва, кадастровий номер №:01:005:0335.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на спадкове майно, а саме:

- 56/100 житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що в цілому складаєтьсяз: житлового будинку, літ. «А», загальною площею - 345.2 кв.м., житловою площею - 123.7 кв.м.; літня кухня, літ. «Б»; вбиральня, літ. «В», споруди №1-5;

- земельну ділянку, площею 0.07 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер №:02:002:0262;

- земельну ділянку, площею 0.06 га, яка розташована за адресою: ОСОК «Портовик», ділянка № НОМЕР_1 , Шабівська сільська рада, Білгород-Дністровського району, Одеської області, цільове призначення - для ведення садівництва, кадастровий номер №:01:005:0335.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне рішення складено 20.02.2025.

Суддя Юлія ШЕВЧУК