ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 202/21675/23

провадження № 61-7362св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Шиповича В. В.,

учасники справи:

заявник (боржник) - ОСОБА_1 ,

особа, дії якої оскаржуються, - приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Макушев Євгеній Петрович,

стягувач - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Серьогіної Ірини Олександрівни, на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня

2024 року у складі судді Слюсар Л. П. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 квітня 2024 року у складі колегії суддів: Демченко Е. Л.,

Барильської А. П., Ткаченко І. Ю.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст скарги

1. У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Макушева Є. П.

2. Скаргу мотивувала тим, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Макушева Є. П. перебуває виконавче провадження НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа №202/34664/13-ц від 13 січня 2014 року про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 солідарно на користь ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором №8/2007/840-к/991Н від 17 травня 2007 року.

3. 29 червня 2023 року приватний виконавець виніс постанову про опис та арешт майна боржника ОСОБА_1 . Відповідно до вказаної постанови 29 червня 2023 року об 11:10 год приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Макушевим Є. П. здійснено проникнення до житла та проведено в ньому огляд. За результатами незаконного проникнення до житла, проведення в ньому огляду та опису майна, приватним виконавцем майно передано на реалізацію до Державного підприємства «СЕТАМ».

4. Відповідно до відомостей про проведення виконавчих дій нерухоме майно боржника не було реалізовано на електронних торгах, внаслідок чого 10 листопада 2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Макушевим Є. П. винесено постанову про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу.

5. Таким чином, вважала, що внаслідок незаконного примусового проникнення приватного виконавця до житлового приміщення, а також внаслідок передачі житлового приміщення, в якому зареєстровано місце проживання неповнолітньої особи на реалізацію, приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Макушевим Є. П. порушено порядок реалізації майна боржника.

6. З урахуванням зазначеного просила суд:

- визнати дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Макушева Є. П. щодо примусового входження в квартиру за адресою:

АДРЕСА_1 , проведення в ній огляду та винесення постанови про опис та арешт майна боржника неправомірними;

- визнати дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Макушева Є. П. щодо передачі нерухомого майна боржника, в якому зареєстровано право проживання дитини, без відповідного висновку органу опіки та піклування неправомірними;

- зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Макушева Є. П. скасувати постанову про передачу майна стягувачу

у рахунок погашення боргу;

- постановити окрему ухвалу про притягнення приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Макушева Є. П. до відповідальності

у відповідності до статті 262 ЦПК України.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

7. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2024 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

8. Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов висновку, що при проведенні опису й арешту майна 29 червня 2023 року примусового проникнення до житла не здійснювалось, виконавцю не перешкоджали у вчиненні виконавчих дій, оскільки останньому було надано доступ для опису й арешту нерухомого майна. Крім того, станом на дату передачі нерухомого майна на реалізацію зареєстровані особи були відсутні, що, на переконання суду першої інстанції, свідчило про неспроможність доводів заявника в частині незаконної передачі нерухомого майна, у якому зареєстроване місце проживання неповнолітньої, на реалізацію. Щодо передачі майна стягувачу районний суд виснував, що з урахуванням того, що три призначені електронні аукціони з реалізації арештованого нерухомого майна не відбулися, а стягувач скористався правом та виявив бажання залишити собі нереалізоване на аукціоні майно, приватним виконавцем правомірно складено постанову про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу.

9. Тобто суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржувані дії приватного виконавця вчинені з дотриманням Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VІІІ) та відсутні підстави для задоволення скарги ОСОБА_1 .

10. Крім того, районний суд виснував, що з урахуванням того, що приватним виконавцем в межах виконавчого провадження вчинялися всі дії відповідно до чинного законодавства, відсутні підстави для постановлення окремої ухвали.

11. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 30 квітня 2024 рокуапеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

12. Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2024 року залишено без змін.

13. Залишаючи апеляційну скаргу заявника без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, апеляційний суд погодився із висновками суду першої інстанції стосовно правомірності дій приватного виконавця, вчинених в рамках виконавчого провадження.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

14. У травні 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Серьогіної І. О., на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня

2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 квітня 2024 року

у вказаній справі.

15. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 10 липня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали цивільної справи та надано строк для подачі відзиву на касаційну скаргу.

16. Ухвалою Верховного Суду від 06 лютого 2025 року справу призначено до розгляду у складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

17. У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Серьогіна І. О., посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати, за результатами розгляду справи ухвалити нове судове рішення про задоволення скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця.

18. Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник вказує неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права.

19. Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення скарги, оскільки, на переконання заявника, дії виконавця щодо проникнення до нерухомого майна були незаконні, а суди попередніх інстанцій, в свою чергу, не надали належної оцінки порушенню прав заявника касаційної скарги.

20. Додатково вказує, що незаконними діями приватного виконавця було порушено права дитини, зареєстрованої у реалізованому житловому приміщенні, оскільки, передаючи нерухоме майно на реалізацію, приватний виконавець не отримав висновок органу опіки та піклування щодо доцільності реалізації такого.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

21. У серпні 2024 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області, у якому вказано, що оскаржувані судові рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги щодо порушення порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженню

є необґрунтованими.

22. Додатково звертає увагу суду, що у реалізованому житловому приміщенні станом на 04 липня 2023 року зареєстровані особи відсутні, що підтверджується матеріалами справи.

23. Зокрема, вказує, що ним не здійснювалось примусове проникнення до житла боржника, а Інструкція з організації примусового виконання рішень,

в свою чергу, не містить вимог щодо отримання висновку органу опіки та піклування при передачі майна стягувачеві в рахунок погашення заборгованості.

24. Також зазначає, що ОСОБА_1 була повідомлена про відкрите виконавче провадження та вчинені виконавчі дії, водночас ухиляється від виконання рішення суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

25. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська

від 20 грудня 2013 року у справі № 202/34664/13-ц позовпублічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра») задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором №8/2007/840-к/991Н від 17 травня

2007 року у розмірі 1 072 563,32 грн та судовий збір у розмірі 3 441,00 грн.

26. На виконання вказаного рішення, Індустріальним районним судом

м. Дніпропетровська видано виконавчі листи.

27. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 січня 2021 року заяву ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження задоволено.

Замінено стягувача ПАТ КБ «Надра» на його правонаступника -

ОСОБА_2 , у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого документа, виданого на виконання заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2013 року

у справі № 202/34664/13-ц. Ухвала набрала законної сили 29 січня 2021 року.

28. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Макушева Є. П. від 02 вересня 2022 року відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа №202/34664/13-ц

від 13 січня 2014 року, виданого Індустріальним районним судом

м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 солідарно на користь ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором № 8/2007/840-к/991Н від 17 травня 2007 року у розмірі 1 072 563,32 грн.

Вказаною постановою ОСОБА_1 зобов`язано, протягом 5 робочих днів, подати декларацію про доходи та майно, попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (а.с. 39).

29. Крім того, приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Макушевим Є. П. 02 вересня 2022 року винесено постанови про: стягнення з боржника основної винагороди, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про арешт коштів боржника (а.с. 40-43).

30. Постанову про відкриття виконавчого провадження (з ідентифікатором доступу для ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження), постанову про стягнення з боржника основної винагороди, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та постанову про арешт коштів боржника

від 02 вересня 2022 року ОСОБА_1 отримала засобами поштового зв`язку

16 вересня 2022 року (а.с. 44).

31. Під час вчинення виконавчих дій приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Макушевим Є. П. встановлено, що за ОСОБА_1 ,

31 травня 2023 року, зареєстровано квартиру

АДРЕСА_2 .

32. 16 червня 2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Макушевим Є. П. винесено постанову про арешт майна боржника ОСОБА_1 , відповідно до якої накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 (а.с. 48).

33. Відповідно до інформації, наданої Відділом формування та ведення реєстру Територіальної громади Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради на запит приватного виконавця, у квартирі

АДРЕСА_2 зареєстровані особи відсутні (а.с. 57).

34. 29 червня 2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Макушевим Є. П. у присутності понятих: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та особи, у якої є доступ до квартири (фактичного користувача) ОСОБА_6 , проведено опис та арешт майна боржника (квартири АДРЕСА_2 ) (а.с. 49-50).

35. 11 липня 2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Макушевим Є. П. винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні з метою визначення вартості арештованого майна (а.с. 53).

36. 27 липня 2023 року приватним виконавцем отримано висновок про вартість майна (квартири

АДРЕСА_2 ). Відповідно до вказаного висновку вартість квартири склала 1 297 900,00 грн (а.с. 54).

37. 27 липня 2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Макушевим Є. П. направлено повідомлення сторонам виконавчого провадження про оцінку майна (а.с. 55).

38. У серпні 2023 року через Державне підприємство «СЕТАМ» на веб-сайті

в мережі Інтернет опубліковано лот, а саме: квартиру АДРЕСА_2 , з метою проведення аукціону.

39. Відповідно до протоколу проведення електронного аукціону (торгів)

№ 594944 від 11 вересня 2023 року перший електронний аукціон, призначений на 11 вересня 2023 року (лот № 533388), не відбувся через відсутність допущених учасників торгів (а.с. 58).

40. Другий електронний аукціон, призначений на 12 жовтня 2023 року (лот

№ 535823), не відбувся через відсутність допущених учасників торгів (а.с. 59).

41. Третій електронний аукціон, призначений на 02 листопада 2023 року (лот

№ 538147), також не відбувся через відсутність допущених учасників торгів

(а.с. 60).

42. 06 листопада 2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Макушевим Є. П. на адресу стягувача

( ОСОБА_2 ) направлено пропозицію щодо вирішення питання про залишення за собою нереалізованого майна боржника в рахунок погашення грошового боргу за ціною третього аукціону (а.с. 61).

43. У відповідь на зазначену пропозицію ОСОБА_2 відповідно до статті 61 Закону № 1404-VІІІ виявив бажання залишити за собою нереалізоване на електронному аукціоні майно (квартиру АДРЕСА_2 ) (а.с. 62).

44. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Макушева Є. П. від 10 листопада 2023 року передано майно стягувачу

у рахунок погашення боргу (а.с. 65-66).

45. 10 листопада 2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Макушевим Є. П. складено Акт про передачу майна стягувачеві у рахунок погашення боргу (а.с. 63-64).

46. У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області

Макушева Є. П., вчинені в рамках виконавчого провадження НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа №202/34664/13-ц від 13 січня

2014 року.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

47. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

48. Положенням частини другої статті 389 ЦПК України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

49. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених

у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

50. Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції

в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

51. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише

в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

52. Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним

і обґрунтованим.

53. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

54. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

55. Оскаржувані судові рішення в повній мірі не відповідають вказаним вимогам закону.

56. Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Мотиви, з яких виходить Суд, та застосовані норми права

57. З матеріалів касаційної скарги вбачається, що судові рішення в частині вимог ОСОБА_1 про постановлення окремої ухвали про притягнення приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Макушева Є. П. до відповідальності у відповідності до статті 262 ЦПК України не оскаржуються, тому у вказаній частині не переглядаються.

58. Спірні правовідносини в цій справі склались з приводу незгоди скаржника з діями приватного виконавця з реалізації майна боржника, вчиненими в рамках виконавчого провадження.

59. Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

60. Згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

61. Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення.

62. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

63. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина перша, третя статті 13 ЦПК України).

64. Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України,

а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

65. Згідно зі статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

66. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника) (частина друга статті 451 ЦПК України передбачено).

67. Згідно зі статтею 1 Закону України від 02 червня 2016 року «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VІІІ) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів

і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах,

у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

68. Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку» (частина сьома статті 51 Закону № 1404-VІІІ).

69. Відповідно до частини першої статті 49 Закону України «Про іпотеку» протягом десяти днів з дня оголошення електронного аукціону таким, що не відбувся, іпотекодержателі та інші кредитори боржника відповідно до пріоритету їх зареєстрованих вимог мають право залишити за собою предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. У такому випадку залишення за собою предмета іпотеки іпотекодержателем оформлюється протоколом, сформованим за результатами електронного аукціону, що не відбувся, та актом про проведення електронного аукціону. Такий акт

є підставою для видачі нотаріусом іпотекодержателю свідоцтва про залишення за собою майна з електронного аукціону, що не відбувся.

70. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

71. У справі, що переглядається, заявник, оскаржує, зокрема, дії та рішення виконавця, пов`язані з проведенням аукціону з реалізації нерухомого майна та його передачею стягувачу в рахунок погашення боргу.

72. Вимоги про оспорення постанови про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу є спором про право цивільне, пов`язані, зокрема, з належністю майна особі. До таких правовідносин мають застосовуватись загальні положення про захист цивільних прав шляхом пред`явлення позову, із залученням до участі

у справі як відповідачів стягувача та приватного виконавця.

73. Враховуючи, що вимоги скарги на дії державного виконавця щодо винесення постанови про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу спрямовані на втрату чинності цих документів, які пов`язані з реалізацією арештованого майна боржника, що є підставою для виникнення прав та обов`язків інших осіб, до таких правовідносин мають застосовуватися загальні положення про захист цивільних прав. При цьому, ефективним способом захисту прав стягувача є саме пред`явлення до суду позову із залученням до участі у справі інших стягувачів, боржника та державного виконавця як відповідачів, а не у порядку судового контролю за виконанням судових рішень.

74. Подання боржником скарги на дії та рішення виконавця щодо скасування постанови про передачу майна стягувачеві не забезпечує ефективного відновлення його порушених прав на нерухоме майно, оскільки такий спір підлягає розгляду за правилами позовного провадження.

75. Аналогічні висновки викладено у змісті постанов Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 1421/5229/12-ц (провадження

№ 14-194цс18); від 12 червня 2019 року у справі № 752/1115/17 (провадження № 14-175цс19)та постановах Верховного Суду від 26 травня 2021 року у справі

№ 727/2176/20 (провадження № 61-2503св21), від 11 грудня 2023 року у справі

№ 463/13099/21 (провадження № 61-11609сво23) та від 27 листопада 2024 року у справі № 2-3086/11 (провадження № 61-13731св23).

76. Крім того, оцінка законності і правомірності дій приватного виконавця щодо примусового входження в квартиру, проведення в ній огляду та винесення постанови про опис та арешт майна боржника, а також щодо передачі нерухомого майна боржника, в якому зареєстроване право проживання дитини, без відповідного висновку органу опіки та піклування буде предметом розгляду

в рамках вирішення справи саме в порядку позовного провадження.

77. Згідно з частиною третьою статті 400 ЦПК України суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також

у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

78. За таких обставин, з огляду на необхідність врахування висновків щодо застосування норм права, викладених, зокрема, у згаданій вище постанові Верховного Суду від 27 листопада 2024 року у справі № 2-3086/11 (провадження

№ 61-13731св23), тобто в постанові Верховного Суду, ухваленої після подання касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про вихід за межі доводів та вимог касаційної скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Серьогіної І. О., на підставі частини третьої статті 400 ЦПК України.

79. Оскільки вимоги скарги в частині скасування постанови про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу не підлягають вирішенню в порядку судового контролю за виконанням судових рішень, скаргу ОСОБА_1 в частині вимог про визнання дій приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Макушева Є. П. щодо примусового входження в квартиру, проведення в ній огляду та винесення постанови про опис та арешт майна боржника, щодо передачі нерухомого майна боржника, в якому зареєстровано право проживання дитини, без відповідного висновку органу опіки та піклування неправомірними, а також щодо зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Макушева Є. П. скасувати постанову про передачу майна стягувачу

у рахунок погашення боргу належить залишити без розгляду.

80. У зв`язку із зазначеним доводи касаційної скарги та скарги на дії приватного виконавця, які стосуються додержання порядку проведення реалізації предмета іпотеки та передачі його стягувачу в рахунок погашення боргу Верховний Суд не аналізує.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

81. Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржені судові рішення ухвалені з порушенням норм процесуального та матеріального права.

82. У зв`язку із наведеним колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити частково, рішення судів попередніх інстанцій в частині вирішення вимог скарги про визнання неправомірними дійприватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Макушева Є. П. щодо примусового входження в квартиру, проведення в ній огляду та винесення постанови про опис та арешт майна боржника, передачі нерухомого майна боржника, в якому зареєстровано право проживання дитини, без відповідного висновку органу опіки та піклування, зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Макушева Є. П. скасувати постанову про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, скасувати.

Скаргу ОСОБА_1 в цій частині залишити без розгляду.

83. Керуючись статтями 400, 406, 409, 414, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд

у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Серьогіної Ірини Олександрівни, задовольнити частково.

2. Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 квітня 2024 року

в частині вирішення скарги ОСОБА_1 про: визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Макушева Євгенія Петровича щодо примусового входження в квартиру

АДРЕСА_2 , проведення в ній огляду та винесення постанови про опис та арешт майна боржника; визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Макушева Євгенія Петровича щодо передачі нерухомого майна боржника, в якому зареєстровано право проживання дитини, без відповідного висновку органу опіки та піклування; зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Макушева Євгенія Петровича скасувати постанову про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргускасувати.

3. Скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Макушева Євгенія Петровичав зазначеній частині залишити без розгляду.

4. В іншій частині ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 квітня 2024 року залишити без змін.

5. З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції ухвала Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2024 рокута постанова Дніпровського апеляційного суду від 30 квітня 2024 року в нескасованій частині втрачають законну силу.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Є. В. Синельников О. В. Білоконь О. М. Осіян Н. Ю. Сакара В. В. Шипович