ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

19 лютого 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/16868/23

Провадження № 22-ц/820/66/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.,

секретар судового засідання Демчук В.М.

за участі: представників учасників справи Вонсович О.А., Терлича В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 серпня 2024 року,

в с т а н о в и в:

Звертаючись до суду з позовомдо ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 , АТ КБ «ПриватБанк» просило суд звернути стягнення на предмет іпотеки домоволодіння (житловий будинок з надвірними будівлями), розташоване по АДРЕСА_1 , земельну ділянку, площею 0,1345 га, кадастровий номер :02:001:0050, земельну ділянку, площею 0,2500 га, кадастровий номер :02:001:0621, та земельну ділянку, площею 0,3190 га, кадастровий номер :02:001:0622, в рахунок стягнення заборгованості за кредитним договором № 0607/719 від 31.07.2006 у розмірі 493515,75 доларів США.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 серпня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

З`ясувавши думку представників учасників справи, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження у справі необхідно зупинити з огляду на таке.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 жовтня 2024 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 761/382/21.

Постановляючи зазначену ухвалу, колегія суддів вказала, що ключовим питанням, яке постало в цій справі є те, чи підлягають застосуванню положення статей 1281, 1282 ЦК України у разі смерті іпотекодавця (майнового поручителя), який не є боржником за основним зобов`язанням, чи залежить їх застосування від настання строку вимоги за основним зобов`язанням на момент відкриття спадщини, а також, незалежно від застосування статті 1281 ЦК України, чи підлягає врахуванню порядок виконання такого обов`язку спадкоємцями, передбачений у статті 1282 ЦК України, з метою визначення належних способів захисту прав кредитора.

Колегія суддів вважала за необхідне відступити від висновків щодо застосування статей 1281, 1282 ЦК України у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду України від 8 квітня 2015 року у справі № 6-33цс15 та Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25 серпня 2020 року у справі № 905/1959/19, та зробити висновок про те, що: «у разі смерті іпотекодавця (майнового поручителя), який не був боржником за основним зобов`язанням, положення статі 1281 ЦК України не підлягають застосуванню до правовідносин його спадкоємців з кредитором незалежно від настання строку вимоги за основним зобов`язанням на момент відкриття спадщини, оскільки такі спадкоємці не є боржниками в розумінні статті 1281 ЦК України».

У разі переходу права власності на предмет іпотеки у порядку спадкування право іпотеки є чинним для спадкоємця, який як спадкоємець набуває статусу іпотекодавця, смерть майнового поручителя не впливає на порядок виконання основного зобов`язання, забезпеченою іпотекою, тому у таких правовідносинах не підлягають врахуванню і положення статті 1282 ЦК України».

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2024 року справу № 761/382/21 (провадження № 14-132цс24) прийнято до розгляду.

Постановляючи ухвалу, Велика Палата Верховного Суду виходила з того, що єдність судової практики є фундаментальною засадою здійснення судочинства і визначається тим, що має гарантувати стабільність правопорядку, об`єктивність і прогнозованість правосуддя. Застосування ж судами різних підходів до тлумачення законодавства, навпаки, призводить до невизначеності закону, його суперечливого та довільного застосування. Також єдність судової практики є складовою вимогою принципу правової визначеності.

Відповідно до частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та частини четвертої статті 263 ЦПК України висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду і, зокрема, Великої Палати Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права, і судді зобов`язані дотримуватися цих висновків.

Велика Палата Верховного Суду вважає мотиви, наведені Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в ухвалі від 04 жовтня 2024 року, такими, що містять обґрунтування необхідності вирішення питання щодо відступу від висновків, сформованих у постановах Верховного Суду України від 08 квітня 2015 року у справі № 6-33цс15 та Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25 серпня 2020 року у справі № 905/1959/19, щодо застосування положень статей 1281, 1282 у подібних до справи, що переглядається, правовідносинах, а саме - звернення стягнення на майно, обтяжене іпотекою, за обставин смерті іпотекодавця (майнового поручителя), який не є боржником за основним зобов`язанням.

Подібно до цієї справи у справах № 6-33цс15, № 905/1959/19 розглядалося питання щодо законності звернення стягнення на іпотечне майно, успадковане після смерті іпотекодавця (який не є боржником за основним зобов`язанням), та необхідності застосування положень статей 1281,1282 ЦК України.

Вирішення питання про відступ від висновків в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі палати іншого касаційного суду та Верховного Суду України належить до виключної компетенції Великої Палати Верховного Суду. Тому наявні підстави для прийняття Великою Палатою Верховного Суду справи до свого розгляду відповідно до частини третьої статті 403 та підпункту 7 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Констатуючи наявність підстав для прийняття справи до розгляду, Велика Палата Верховного Суду врахувала, що наявність глибоких і довгострокових розходжень у судовій практиці касаційних судів у межах одного Верховного Суду, неспроможність правової системи держави подолати їх призводить до порушення права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Від результату вирішення Великою Палатою Верховного Суду питання щодо можливості застосування у подібних правовідносинах (у разі смерті іпотекодавця (майнового поручителя), який не є боржником за основним зобов`язанням) статей 1281, 1282 ЦК України, залежить висновок щодо правильності застосування судами норм матеріального права.

Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Так як правовідносини у справі, що переглядається судом апеляційної інстанції, є подібними до правовідносин у справі № 761/382/21, яка прийнята та призначена до розгляду Великою Палатою Верховного Суду, тому колегія суддів вважає за можливим зупинити апеляційне провадження у цій справі до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 761/382/21.

Керуючись ст.ст. 252, 253, 381, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Зупинити провадження у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 серпня 2024 року до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №761/382/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 20 лютого 2025 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П .Корніюк

О.І. Талалай