ПОСТАНОВА

Іменем України

30 січня 2025 року м. Кропивницький

справа № 404/6577/23

провадження № 22-ц/4809/81/25

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Дуковського О.Л. (суддя-доповідач)

суддів Дьомич Л.М. , Письменного О.А.

з участю секретаря Демешко Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка представляє інтереси ОСОБА_2 на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 липня 2024 року, у складі головуючого судді Павелко І.Л. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним договорів, визнання спільним майном подружжя та його поділ, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним договорів, визнання спільним майном подружжя та поділ майна.

У липні 2024 року позивач подав заяву про залишення позову без розгляду та з уточненнями до заяви просив його позовну заяву до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 залишити без розгляду на підставі ст.257 ЦПК України.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 липня 2024 року заяву ОСОБА_2 задоволено та закрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів, скасування рішень реєстратора, визнання спільним майном подружжя та його поділ, прийнявши відмову від позову. Скасовано заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 22.12.2023 (том 3 а.с. 115-116, 210).

Не погодившись із вказаною ухвалою суду представник позивача, адвокат Платонова М.А. подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу суду скасувати в частині задоволення заяви ОСОБА_2 про закриття провадження у справі з підстав прийняття відмови від позову та ухвалити нове рішення про задоволення заяви позивача про залишення позову у справі ЄУН 404/6577/23 без розгляду.

Посилається на те, що суд першої інстанції під час прийняття ухвали про закриття провадження у справі не врахував уточнення позивача, в яких він просив залишити позовну заяву без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст.257 ЦПК України.

Адвокат Науменко І.Ф., який представляє інтереси ОСОБА_3 та адвокат Пузир В.О., який представляє інтереси ОСОБА_4 подали відзив на апеляційну скаргу, в якому просять у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Посилаються на те, що п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України слід тлумачити таким чином, що після початку розгляду справи по суті позивач втрачає право на вчинення такої процесуальної дії як подання заяви про залишення його позову без розгляду.

Відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції не відповідає зазначеним нормам процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача та пояснення представника відповідачів, дослідивши письмові докази у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, про часткове задоволення апеляційної скарги.

Закриваючі провадження у справі суд першої інстанції послався на те, що позивач звернувшись із заявою про залишення без розгляду вказав на ст.ст. 206, 207 ЦПК України, як на відмову від позовних вимог, які суд і розглядав.

Суд першої інстанції в ухвалі зазначив, що поняття залишення без розгляду не кореспондується із нормами статей на які послався позивач.

Крім того, суд першої інстанції послався на те, що позивач до закриття підготовчого засідання не подав заяви про залишення позову без розгляду, а тому заява від 12.07.2024 та її письмові уточнення від 29.07.2024 не можуть бути предметом розгляду на цій стадії судового процесу.

Колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 07 серпня 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним договорів, визнання спільним майном подружжя та поділ майна.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14.09.2023 відкрито загальне позовне провадження у справі за вказаним позовом та призначено підготовче судове засідання (том 1 а.с. 61).

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28.05.2024 закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 08.07.2024 (том 3 а.с.16).

05.07.2024 від представника надійшла заява про відкладення розгляду справи та 08.07.2024 у судовому засіданні оголошено перерву до 12.07.2024 (том 3 а.с. 86).

12.07.2024 ОСОБА_5 подав заяву про залишення позову без розгляду з посиланням на ст. 206 ЦПК України та вказав, що наслідки залишення без розгляду, передбачені ст. 207 ЦПК України йому відомі.

12.07.2024 у судовому засіданні оголошено перерву до 29.07.2024 ( том3 а.с. 93).

29.07.2024 представник позивача подала уточнення до заяви про залишення позову без розгляду.

У зазначеній заяві посилається на те, що позивач мав на увазі саме залишення позову без розгляду,а не відмову від позову.

Просила прийняти уточнення до заяви про залишення позову без розгляду та залишити позовну заяву без розгляду на підставі ст. 257 ЦПК України.

Вичерпний перелік підстав залишення заяви без розгляду наведений у ст.257 ЦПК України.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Звернувшись із заявою про залишення позову без розгляду позивач посилався на ст..ст.206,207 ЦПК України

Стаття 206 ЦПК України регулює порядок відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем.

Стаття 207 ЦПК України передбачає порядок укладення мирової угоди.

В оскаржуваній ухвалі суду суд першої інстанції посилається як на ст.. 206 ЦПК України так і на ст. 207 ЦПК України.

Колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, оскільки не було розглянуто належним чином доповнення до заяви про залишення позову без розгляду, а також посилається на ст.. 207 ЦПК України, що передбачає укладення мирової угоди між сторонами, що затверджується судом із одночасним закриттям провадження у справі.

З матеріалів справи вбачається, що сторони у цій справі не мали наміру укладати мирову угоду, передбачену ст. 207 ЦПК України.

Суд першої інстанції розглянув заяву позивача про залишення позову без розгляду та доповнення до неї з порушенням норм процесуального законодавства.

Суд першої інстанції не врахував змісту заяви в якій викладено волевиявлення заявника, підтвердженого в уточненнях та завершив розгляд справи у спосіб про який учасники справи не просили.

Крім того, суд першої інстанції закриваючі провадження у справі помилково вважав, що саме з наслідками закриття провадження у справі ознайомлений позивач.

Відповідно до ч. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України порушення норм процесуального права, яке призвело до помилковості ухвали є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, тому вона підлягає скасуванню на підставі ст.379 ЦПК України, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 379, 381- 384 ЦПК України, суд , -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка представляє інтереси ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 липня 2024 року - скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним договорів, визнання спільним майном подружжя та його поділ - направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. Л. Дуковський

Судді Л.М. Дьомич

О.А. Письменний