Справа № 694/1984/24
Номер провадження № 2/699/120/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2025 м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області у складі головуючого судді Літвінової Г.М., за участю секретаря судового засідання Таран О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в залі судових засідань Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області цивільну справу за позовом ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулося до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.11.2021 між ТОВ «Слон кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір № 26-11/2021, відповідно до умов якого ТОВ "Слон кредит" відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до Боржників за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором від 09.02.2021 № 505996, що укладений між ТОВ «Слон кредит» та ОСОБА_1 .

У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до Боржників за кредитними договорами на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до договору № 10-01/2023 від 10.01.2023, у т.ч. за кредитним договором від 09.02.2021 № 505996, що укладений між ТОВ «Слон кредит» та ОСОБА_1 .

У результаті вказаного позивач набув право вимоги за кредитним договором від 09.02.2021 № 505996, за яким ТОВ "Слон кредит" надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 20 000,00 грн, строк кредиту 1905 днів з кінцевим терміном повернення 09.02.2024. Пунктом 1.5 Договору передбачено умови нарахування та тип процентної ставки за кредитом. Позивач стверджує, що кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти, а відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит у строки, передбачені договором.

З огляду на викладене позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 505996 від 09.02.2021 у розмірі 62 423,67 грн, витрати на сплату судового збору у розмірі 3028,00 грн, витрати на правову допомогу у розмірі 17 000,00 грн.

Ухвалою судді відкрито провадження у справі, сторони повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, та роз`яснено їм права, передбачені ст.ст.178-180,191,193, ч. 5 ст.279 ЦПК України.

Відповідач був повідомлений про розгляд справи в порядку, визначеному п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, та шляхом розміщення оголошення на веб-порталі судової влади України. Протягом визначеного судом строку відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд даної справи з повідомленням (викликом) сторін до суду відповідач не подав.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ч. 14 ст.7, ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні в справі докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд дійшов такого.

Спірні відносини між сторонами виникли з приводу неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, що призвело до виникнення заборгованості, про стягнення якої позивач і звернувся з позовом до суду.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позивач довів факт укладення 09.02.2021 між ТОВ "Слон кредит" та ОСОБА_1 договору №505996 про надання споживчого кредиту, за умовами якого банк зобов`язався надати клієнту кредит у розмірі 20 000,00 грн строком на 1095 днів до 09.02.2024, а ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у договорі.

Кредит надавався для задоволення споживчих (особистих) потреб шляхом зарахування коштів кредиту на рахунок відповідача.

Матеріали справи містять належним чином завірену копію платіжної інструкції №447 від 09.02.2021, згідно з якою ТОВ "Слон кредит" перерахувало на рахунок відповідача за кредитним договором № 505996 кошти у розмірі 16 000,00 грн.

Решта сумми кредиту у розмірі 4 000,00 грн згідно з п. 1.5 кредитного договору становить суму процентів за користування кредитом у перший день із розрахунку 25% у день (9125% річних), тобто 4 000,00 грн. За всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) і до кінця строку розмір процентів становить 85% річних.

Доданим до позовної заяви розрахунком заборгованості за кредитом станом на 26.11.2021, виконаним ТОВ Слон кредит", підтверджуються ті обставини, що відповідач частково погасив заборгованість за тілом кредиту у розмірі 862,50 грн, за відсотками у розмірі 5 478,1 грн, заборгованість відповідача на указану дату становила 26 547,42 грн, з них заборгованість за тілом кредиту - 19 137,50 грн, заборгованість за відсотками - 7 409,92 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Між ТОВ «Слон кредит», як Первісним кредитором, та ТОВ «Вердикт капітал», як Новим кредитором, 26.11.2021 було укладено договір факторингу №26-11/20, згідно з яким Первісний кредитор зобов`язався відступити Новому кредитору за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрах Боржників, а Новий кредитор зобов`язався прийняти ці права вимоги.

Згідно з п.2.5 договору факторингу фактор має право здійснити наступне відступлення прав вимоги будь-якій третій особі.

Відповідно до п.6.1.4 договору факторингу право вимоги переходить до фактора з моменту підписання сторонами Акту приймання-передавання Реєстру боржників та Акту приймання-передавання документації, визначеної п.8.2 Договору.

Позивач надав суду Акт приймання-передавання Реєстру боржників до укзаного договору факторингу від 26.11.2021.

З наданої суду копії з Реєстру боржників від 26.11.2021 вбачається, що у Реєстрі під № 752 значиться ОСОБА_1 , кредитний договір від 09.02.2021 №505996, загальний розмір заборгованості за кредитним договором 26 547,42 грн, у тому числі заборгованість за основним зобов`язанням 19 137,50 грн, заборгованість за нарахованими відсотками - 7 409,92 грн.

У свою чергу, між ТОВ «Вердикт Капітал», як Первісним кредитором, та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», як Новим кредитором, 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, згідно з яким Первісний кредитор відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Первісному кредитору, а Новий кредитор набуває в обсязі і на умовах, визначених цим договором, права вимоги Первісного кредитора до боржників, зазначених у Додатках №1 та №3 до цього Договору.

Згідно з п.5.2 Договору права вимоги за цим договором уважаються відступленими (переданими) Первісним кредитором та набутими (прийнятими) Новим кредитором в день належного підписання Сторонами Акта приймання-передачі Реєстру Боржників у друкованому (підписаному) вигляді (Додаток №4).

Відповідно до Акта прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором № 10-01/2023, складеного 10.01.2023, первісний кредитор передав, а Новий кредитор прийняв Реєстр Боржників кількістю 207 307.

З наданої суду копії Реєстру боржників від 10-01/2023 вбачається, що у Реєстрі під № 26375 значиться ОСОБА_1 , кредитний договір 505996, загальний розмір заборгованості за кредитним договором 44 819,80 грн, у тому числі заборгованість за основним зобов`язанням 19 137,50 грн.

На підтвердження наявності заборгованості відповідача у розмірі 44 819,80 грн позивач у якості доказу надав розрахунок заборгованості перед ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 10.01.2023, підписаний генеральним директором ТОВ «Вердикт капітал» Іжаковським О.В., згідно якого заборгованість відповідача складається із заборгованості за тілом кредиту - 19 137,50 грн, заборгованості за відсотками - 7 409,92 грн, нарахованих ТОВ "Вердикт капітал" відсотків за кредитним договором № 505996 після 26.11.2021 - 18 272,38 грн з розрахунку 85,0 % річних.

Суд погоджується з тим, що за кредитним договором № 505996 від 24.12.2023 підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість за тілом кредиту у розмірі 19 137,50 грн.

Щодо стягнення відсотків за користування кредитними коштами, суд виходить з такого.

Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", який набрав чинності 24.12.2023 (тобто у період дії кредитного договору № 505996 від 24.12.2023), до ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" доповнено частиною 5, згідно з якою у кредиті для споживача максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 % .

За кредитним договором № 505996 від 09.02.2021 процентна ставка за перший день користування кредитом становить 25% у день (9125% річних), тобто 4000,00 грн і з суми виданого відповідачу кредиту у день видачі кредиту ця сума була відмінусована кредитодавцем, видано було кредит у розмірі не 20 000,00 грн, а у розмірі 16 000,00 грн.

Згідно з Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" сума відсотків за перший день користування відповідачем указаним кредитом не могла бути більшою 200,00 грн.

Процентна ставка за кредитом у період з 10.02.2021 і до 09.02.2024 згідно з кредитним договором становить 85%, тобто 0,23% у день, що не суперечить Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг, розмір нарахованих відсотків за указаний період кредитування становить 43 286,17 грн.

В аспекті викладеного, має бути зменшена на 3 800,00 грн (4 000,00 грн - 200,00 грн) сума заборгованості відповідача за відсотками за кредитним договором з 43 286,17 грн. Тому до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 39 486,17 грн.

У зв`язку з наведеним суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 505996 від 09.02.2021 у розмірі 58 623,67 грн, у тому числі: заборгованість за тілом кредиту - 19 137,50 грн, заборгованість за відсотками 39 486,17 грн.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем заявлено позовні вимоги у розмірі 62 423,67 грн, з яких судом задоволено вимоги у розмірі 58 623,67 грн, що складає 93,91 % від ціни позову.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Отже, на користь позивача підлягають відшкодуванню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2843,59 грн, що дорівнює 93,91 % від сплаченого судового збору.

Стосовно стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 17 000,00 грн суд зазначає таке.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивач надав суду договір № 07-06/2024 про надання правничої допомоги від 07.06.2024, укладений між позивачем та Адвокатським об`єднанням "Лігал Ассістанс", заявку на надання юридиної допомоги №553 від 01.07.2024 по супровуду примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , яка включає послуги з надання усної консультації 2 години, вартістю 2000,00 грн за одну годину, підготовку пропозицій 0,5 год. вартістю 2000,0 грн за одну годину, складання позовної заяви 4 години вартістю 3 000,00 грн за одну годину, витяг з акту №3 від 05.07.2024 про надання правничої допомоги, у якому позивач та Адвокатське обєднання "Лігал Ассістанс" погодили надання всіх вищевказаних послуг на загальну суму 17 000,00 грн.

Згідно з положеннями ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до правової позиції, висловленої об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 та підтвердженої Верховним Судом у постановах від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 і від 11 листопада 2020 року у справі № 673/1123/15-ц, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 ст. 137 ЦПК України).

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 02.07.2020 року в справі №362/3912/18 від 31.07.2020 року у справі №301/2534/16-ц, додатковій постанові Верховного Суду від 19.11.2020 року в справі №734/2313/17.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Схожі висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц.

Таким чином суд, розподіляючи витрати на професійну правничу допомогу, дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності та значимості таких дій у справі, суд вважає, що до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 5000,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу, оскільки така сума, відповідає критерію розумності, співмірності та ґрунтується на вимогах закону.

Керуючись статтями 137, 141, 263-265, 273, 274, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за кредитним договором від 09.02.2021 № 505996 у розмірі 58 623,67 (п`ятдесят вісім тисяч шістсот двадцять три грн 67 коп) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2843,59 грн (дві тисячі вісімсот сорок три грн 59 коп.) грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 (п`ять тисяч грн 00 коп.) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», , місцезнаходження - вул. Мечнікова, 3, офіс 306, м. Київ, 01133, інші дані суду не відомі.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , інші дані суду не відомі.

СуддяЛітвінова Г.М.