ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

20 лютого 2025 року м. Чернівці Справа № 723/1613/24

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Лисака І.Н. (суддя-доповідач), Височанської Н.К., Перепелюк І.Б., розглядаючи заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 21 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Ідея Банк» про скасування додаткового блага в сумі 109 758,61 грн та визнання недійсними додаткових угод,

В С Т А Н О В И В:

19 лютого 2025 року ОСОБА_1 подав до Чернівецького апеляційного суду заяву «повторне звернення повернення судового збору».

В обґрунтування заяви вказує на те, що при подачі апеляційної скарги він сплатив судовий збір у розмірі 1816,80 грн.

Надалі, ухвалою Чернівецького апеляційного суду апеляційна скарга ОСОБА_1 була залишена без руху з підстав несплати судового збору в необхідному розмірі. На виконання вимог ухвали суду здійснив доплату судового збору в розмірі 5450 грн.

На підставі викладеного вважає, що вимога про скасування майнового блага є майновою і він її сплатив, а вимога про визнання трьох угод недійсними є немайновою, що не піддається грошовій оцінці, а тому просить повернути суму перевищеного судового збору в розмірі 5450 грн.

Вирішуючи повторну заяву ОСОБА_1 колегія суддів вказує наступне.

Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 21 жовтня 2024 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач оскаржив його, подавши апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 21 січня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 21 жовтня 2024 року залишено без змін.

У зв`язку із наведеним в силу ч.13 ст.141 ЦПК України підстав для розподілу судових витрат у суду не було.

Так, 24 січня 2025 року до Чернівецького апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про повернення судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Мотивованою ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 03 лютого 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про повернення сплаченого судового збору відмовлено.

Провадження №22-з/822/18/25

19 лютого 2025 року ОСОБА_1 повторно звернувся до суду апеляційної інстанції із заявою про повернення йому суми переплаченого судового збору у розмірі 5450 грн.

За приписами ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства, крім іншого, є: неприпустимість зловживання процесуальними правами (ґрунтується на ч.1 ст.68 Конституції України: кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей); відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (ч.3 ст.2 ЦПК України).

Відповідно до ч.2 ст.10 ЦПК України суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 3 ст.13 ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За приписами ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення (п.1 ч.2 ст.44 ЦПК України).

Складові принципу добросовісності у цивільному судочинстві: 1) заборона зловживання процесуальними правами; 2) вимога добросовісного виконання процесуальних обов`язків; 3) заборона суперечливої поведінки сторін або правило процесуального естопелю; 4) заборона чинити інші протиправні перешкоди у здійсненні правосуддя (наприклад, введення суду в оману, використання втрачених процесуальних правомочностей тощо).

В силу п.б ч.2 ст.35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Умови прийнятності) суд не розглядає жодної індивідуальної заяви якщо вона, зокрема, за своєю суттю є ідентичною до заяви, що вже була розглянута судом, і якщо вона не містить нових фактів у справі.

Відповідно до ч.3 ст.44 ЦПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Враховуючи наведене, суд вважає, що дії ОСОБА_1 щодо повторної подачі заяви про повернення судового збору є зловживанням процесуальними правами, що суперечить завданню цивільного судочинства, а тому вказана заява підлягає залишенню без розгляду.

Додатково суд апеляційної інстанції звертає увагу ОСОБА_1 на те, що в силу ч.2 ст.382 ЦПК України постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку у випадках, передбачених цим Кодексом, про що було зазначено в резолютивній частині постанови від 21 січня 2025 року.

Керуючись ст.ст.44, 182 ЦПК України апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Дії ОСОБА_1 щодо повторного подання заяви про повернення судового збору з тих самих підстав - визнати зловживанням процесуальними правами.

Заяву ОСОБА_1 про повернення сплаченого судового збору залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І.Н. Лисак

Судді: Н.К. Височанська

І.Б. Перепелюк