Справа №295/2266/25
УХВАЛА

19.02.2025 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Воробйова Т.А.,

вирішуючи питання про видачу судового наказу за заявою ОСОБА_1

про стягнення аліментів з ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в:

Заявник звернулась до Богунського районного суду м. Житомира із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для працездатної особи щомісячно, починаючи з 24.02.2020 та до повноліття дитини.

Статтею 163 ЦПК України визначено форму і зміст заяви про видачу судового наказу.

Так, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 163 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

У заяві про видачу судового наказу ОСОБА_1 не вказала своє місце проживання чи перебування.

Також, відповідно до п.п. 4, 5 ст. 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено, в тому числі, вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно з п.4 ч.3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються, крім іншого, документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23.12.2012, наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Отже, обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладається виключно на батьків, при цьому заявник до заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів не долучила відомостей, які підтверджують, що батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання якого заявник просить стягнути аліменти, є ОСОБА_2 .

До заяви про видачу судового наказу заявник долучила скріншот актового запису про народження дитини з додатку «Дія», однак у наданому документі відомості про батька дитини, а також відомості, на підставі якої статті СК України внесено відомості про батька до актового запису про народження дитини, не відображені.

За правилами ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Таким чином, норми Сімейного кодексу України право на отримання аліментів на утримання дитини пов`язують з проживанням дитини з особою, яка звертається з питанням стягнення аліментів.

До заяви ОСОБА_1 не долучила копії всіх документів, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, зокрема, не долучені копії документів, які підтверджують, що малолітня дитина, на утримання якої заявник просить стягнути аліменти, проживає з нею.

Отже, у суду відсутня можливість на підставі документів, долучених до заяви про видачу судового наказу, встановити, що дитина, на утримання якої заявник просить стягувати аліменти, проживає разом з нею (рішення органу опіки та піклування, рішення суду, довідки з місця проживання, акт обстеження умов проживання тощо).

Також, відповідно до положень п. 4, 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України визначено, що судовий наказ може бути видано, якщо:

заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову.

У заяві про видачу судового наказу заявник просить стягнути аліменти, починаючи з 24.02.2020, однак нормою ч.1 ст. 161 ЦПК України не передбачена можливість звернення до суду із заявою про видачу содового наказу про стягнення аліментів за минулий час.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Враховуючи, що заява подана з порушеннями вимог статті 163 ЦПК України, а також заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу, суд вбачає підстави для відмови у видачі судового наказу.

Керуючись статтями 163, 165 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 .

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.А. Воробйова