ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2196/25 Справа № 211/2204/24 Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко С. В. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року м.Кривий Ріг

справа № 211/2204/24

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Остапенко В.О.,

суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.

секретар судового засідання Лідовська А.А.

сторони:

позивач ОСОБА_1

відповідач Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційні скарги ОСОБА_1 та Публічного акціонерного товариства «Арселор Міттал Кривий Ріг» на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 жовтня 2024 року, яке ухвалено суддею Ткаченко С. В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 31 жовтня 2024 року,

УСТАНОВИВ:

В квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника на виробництві.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є сином померлої (загиблої) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 , у віці 51 рік, його мати - ОСОБА_2 , загинула в результаті нещасного випадку на підприємстві ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».

Його мати, ОСОБА_2 , протягом 32 років, у період з 02 липня 1990 року по ІНФОРМАЦІЯ_2, перебувала у трудових відносинах з ПАТ АрселорМіттал Кривий Ріг» та працювала машиністом крану металургійного підприємства 4 розряду у конверторному цеху сталеплавильного департаменту, шихтового відділення №1.

ІНФОРМАЦІЯ_2 о 19 год. 50 хв., під час виконання трудових обов`язків, його мати, ОСОБА_2 , загинула в конвертерному цеху сталеплавильного департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», шихтового відділення № 1, від нещасного випадку пов`язаного з виробництвом, внаслідок падіння під час пересування в кабіні крану № 24, про що було складено Акт № 17 розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався ІНФОРМАЦІЯ_2 о 19 год. 50 хв. на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» (форми Н-1/П).

У п.1 «Відомості про потерпілого (потерпілих)» Акту № 17 розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії , що стався ІНФОРМАЦІЯ_2 о 19 год.50 хв. на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» (форми Н-1/П), зазначено наступне: «Згідно з висновком Криворізького міжрайонного відділення КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» від 14 липня 2023 року № 494 смерть настала від закритої внутрішньочерепної травми, що ускладнилася крововиливами під оболонки та в речовину головного мозку».

Вказує, що смерть його матері у віці 51 року, що настала внаслідок нещасного випадку на виробництві, завдала йому моральної шкоди, яка назавжди буде глибоким душевним стражданням, оскільки він втратив найріднішу людину - маму. Втрата найріднішої людини - матері - це завжди глибокі моральні страждання. Проте, більш глибших моральних страждань, а ніж втрата матері для дитини не має. Загибель його матері призвела до того, що він постійно перебуває у напруженому психо-емоційному стані, втратив сенс свого життя, адже думки про смерть матері не покидають його і він знаходжуся у великому розпачі. У зв`язку з нервовим стресом, який триває і до теперішнього часу він приймає багато заспокійливих ліків. Після смерті матері в нього в душі спустошеність, апатія до життя. Відчуття того, що він ніколи не побачить своєї матері, постійно пригнічує його, що негативно відображається на його психо-емоційному стані, він втратив сон, спокій та радість. Загибла мама за життя завжди суттєво допомагала йому, була його наставником по життю. Все вищевикладене спричиняє йому душевні страждання та переживання, які не можливо висловити, а йому їх доводиться відчувати та постійно жити з думкою про її загибель.

У зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 10 000 000 гривень в порядку відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника на виробництві, без утримання податку з доходу фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 жовтня 2024 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 500 000 грн, без утримання податку з доходів фізичних осіб.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь держави судовий збір 5 000 грн.

Не погодившись с судовим рішенням позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в який зазначає, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, судом неповно та не всебічно з`ясовані обставини справи, що мають значення для справи.

В обґрунтування вказує, що суд не взяв до уваги вину відповідача, яка полягає в тому, що підприємство зобов`язано створювати для своїх працівників безпечні умови праці. Зазначає, що судом не враховано характер та глибину його моральних страждань, оскільки позивач втратив близьку людину, рішення не відповідає принципу розумності, виваженості і справедливості. Посилається на судову практику в аналогічних справах та просить суд апеляційної інстанції змінити рішення суду в частині розміру моральної шкоди, стягнутої на його користь, просить збільшити її до розміру заявленого у позові.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

В апеляційній скарзі відповідач ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не встановлено прямого причинного зв`язку між винними діями відповідача та смертю ОСОБА_2 , яка загинула внаслідок падіння, під час свого пересування із особистої необережності, що хоч і визнано нещасним випадком на виробництві, однак винних дій роботодавця у даному випадку встановлено не було. Вважає, що позивачем не доведено факт завдання йому моральної шкоди, а визначений судом розмір моральної шкоди не відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, є необґрунтованим, не відповідає судовій практиці по аналогічним справам.

Також відповідач зазначає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того факту, що померла ОСОБА_2 є мамою або іншою близькою родичкою позивача ОСОБА_1 .

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , який підтримав доводи апеляційної скарги позивача, просив її задовольнити, заперечував проти задоволення апеляційної скарги відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», представника ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» - Ботвінко О.А., який підтримав доводи апеляційної скарги відповідача, просив її задовольнити, заперечував проти задоволення апеляційної скарги представника позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, апеляційна скарга ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивач ОСОБА_1 є сином померлої (загиблої) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 від 13 жовтня 1989 року, виданого Залізничним пос. ЗАГС Довгинцівського району м. Кривого Рога.

ІНФОРМАЦІЯ_2 , у віці ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 09 червня 2023 року, виданого Криворізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

ОСОБА_2 , протягом 32 років, у період з 02 липня 1990 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 перебувала у трудових відносинах з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та працювала машиністом крану металургійного підприємства 4 розряду у конверторному цеху сталеплавильного департаменту, шихтового відділення №1, що підтверджується трудовою книжкою НОМЕР_3 від 07 квітня 1992 року, записи №№ 2-17. (а.с.9, 10).

18 жовтня 2023 року комісією, утвореною наказом Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 12 червня 2023 року № 1019/ПС зі змінами, несеними, наказом від 08 серпня 2023 року № 1309/ПС було складено Акт № 17 розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався ІНФОРМАЦІЯ_2 о 19 годині 50 хвилин. Вказаний акт затверджений начальником Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці Тригубенко В.О. 23 жовтня 2023 року.

Відповідно до п.4 Акту № 17, ІНФОРМАЦІЯ_2 (зміна з 07 годин 00 хвилин до 19 годин 00 хвилин) машиніст крану металургійного виробництва конверторного цеху ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» ОСОБА_2 о 06 годині 30 хвилин перебувала в адміністративно-побутовий корпус конвертерного цеху, де перевдягнулась в спецодяг та відправилась на робоче місце в шихтове відділення №1. О 07 годині 20 хвилин в приміщенні вагової шихтового відділення №1 Бригадри шихтового двору ОСОБА_4 проводив змінно-зустрічне зібрання на якому була присутня ОСОБА_2 .

О 7 годині 30 хвилин машиністи крану шихтового відділення № 1 розійшлись по робочим місцям. Машиніст крану ОСОБА_2 піднялася в кабіну мостового крану № 24 рег. № 482291 (далі мостовий кран №24). ІНФОРМАЦІЯ_2 конвертерній цех знаходився в стані простою, виробничі процеси не проводились, завданням ОСОБА_2 було прибирання робочого місця і охорона обладнання. О 09 годині 20 хвилин старший майстер ОСОБА_5 дзвонив ОСОБА_2 при розмові ОСОБА_2 на стан здоров`я не скаржилася.

Спеціальна комісія, спираючись на висновок експерта № 1227/1 КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» Криворізького районного відділу, припускає, що ОСОБА_2 самостійно пересувалася в незначному обсязі від невстановленого місця де вона отримала тілесні ушкодження, що спричинили виникнення закритої внутрішньочерепної травми при падінні з висоти власного зросту та ударі о тупий твердий предмет, до місця де вона втратила свідомість та померла, а саме в кабіні мостового крану № 24.

Працюючи в зміні з 19 годин 00 хвилин ІНФОРМАЦІЯ_2 до 07 години 00 хвилин машиніст крана металургійного виробництва ОСОБА_6 після проведення змінно-зустрічного зібрання о 19 годині 50 хвилин піднялася в кабіну мостового крану № 24 та побачила що в кабіні крана хтось лежить, про це ОСОБА_6 негайно сповістила бригадира шихтового двору ОСОБА_7 .

Бригадир шихтового двору ОСОБА_7 дізнавшись про те, що сталося та негайно подзвонив виконуючому обов`язки старшого змінного майстра конверторного цеху ОСОБА_8 . ОСОБА_8 дізнавшись про подію телефоном визвав швидку медичну допомогу ПП «Стіл Сервіс», сповістив керівництво цеха, та пішов зустрічати швидку допомогу яка прибула на місце інциденту о 20 годині 05 хвилин.

О 20 годині 05 хвилин на місце інциденту прибула фельдшер ПП «Стіл ОСОБА_9 яка о 20 годині 20 хвилин констатувала біологічну смерть ОСОБА_2 .

На місце інциденту були викликані представники поліції. Після проведення слідчих дій тіло ОСОБА_2 приблизно о 23 годині 50 хвилин за допомогою робітників газорятувальної служби ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», було спущено з кабіни крана та завантажено в автомобіль для транспортування до криворізького районного відділу КЗ «Дніпровське обласне бюро судово-медичної експертизи ДОР».

В п.7 Акту нещасного випадку на виробництві надано висновки комісії, відповідно до яких нещасний випадок зі смертельним наслідком з машиністом крана металургійного виробництва конвертерного цеху зі смертельним наслідком з машиністом «АрселорМіттал Кривий Ріг» ОСОБА_2 визнано таким, що пов`язаний з виробництвом.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову та покладаючи обов`язок з відшкодування моральної шкоди на відповідача, суд першої інстанції виходив із того, що нещасний випадок, який стався під час роботи ОСОБА_2 на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», перебуває у причинному зв`язку із її смертю, а тому її сину - позивачу у справі - має бути відшкодовано моральну шкоду на підставі статей 1167, 1168 ЦК України.

Визначаючи розмір моральної шкоди у сумі 500 000 грн, суд виходив того, що сам факт загибелі ОСОБА_2 беззаперечно свідчить про те, що її син відчуває від цього негативні наслідки морального та психологічного характеру. Він втратив близьку людину і таку втрату не можливо відновити, що призвело до порушення його нормальних життєвих зв`язків і потребує додаткових зусиль для організації свого життя. Загибла мама за життя завжди суттєво допомагала йому, була його наставником по життю. При цьому, суд дійшов висновку, що сума компенсації моральної шкоди повинна складати 500 000 грн, оскільки заявлена у позові сума у розмірі 10 000 000 грн не вмотивована, є завищеною і не відповідає тяжкості та характеру завданої позивачу шкоди.

Колегія суддів в цілому (щодо наявності підстав для стягнення моральної шкоди) погоджується з такими висновками суду, так як їх суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу наявності підстав для відшкодування відповідачем моральної шкоди позивачу ОСОБА_1 , внаслідок смерті ОСОБА_2 , яка загинула в результаті нещасного випадку на виробництві.

Відповідно до ст.16 ЦК України відшкодування моральної шкоди є способом захисту цивільних прав та інтересів судом.

Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до ч.2 ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно із ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.

Таким чином, ч.1 ст.1167 ЦК України встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв`язку та вини заподіювача.

Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові дружині, батькам, усиновлювачам, дітям усиновленим, а також особам, які проживали з нею однією сім`єю, згідно ч.2 ст.1168 ЦК України.

Право кожного на належні, безпечні і здорові умови праці встановлено ч.4 ст.43 Конституції України.

Згідно частин 1, 3 ст.13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Статтею 153 КЗпП України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Виходячи з аналізу зазначеної норми закону вбачається, що право на відшкодування моральної шкоди чоловікові, дружині, батькам, дітям, а також особам, які проживали з померлим однією сім`єю виникає у разі, якщо встановлено причинний зв`язок між смертю фізичної особи та ушкодженням здоров`я на виробництві.

Вказані підстави відповідальності ПАТ «Арселор Міттал Кривий Ріг» за моральну шкоду, спричинену внаслідок загибелі ОСОБА_2 , судом встановлені в повному обсязі.

Судом встановлено, що перебуваючи на посаді машиніста крану металургійного виробництва конверторного цеху ПАТ «Арселор Міттал Кривий Ріг» ОСОБА_2 , під час виконання своїх трудових обов`язків, ІНФОРМАЦІЯ_2, в результаті нещасного випадку на території конвекторного цеху металургійного виробництва ПАТ «Арселор Міттал Кривий Ріг» у невстановленому місці, отримала тілесні ушкодження, що спричинили виникнення закритої внутрішньочерепної травми при падінні з висоти власного зросту та ударі о тупий твердий предмет, до місця, де вона втратила свідомість та померла, а саме у кабіні мостового крану № 24 у віці 51 рік.

Згідно з висновком Криворізького міжрайонного відділу КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово - медичної експертизи» ДОР» від 14 липня 2023 року № 494, смерть настала від закритої внутрішньочерепної травми, що ускладнилася крововиливами під оболонки та в речовину головного мозку. При судово-токсикологічному дослідженні крові з трупа метиловий, етиловий, ізопропіловий, пропіловий, ізобутиловий, бутиловий, ізоаміловий, аміловий спирти не виявлені.

Місце і обставини, при яких відбулася травма - на виробництві ПАТ «АМКР», смерть ОСОБА_2 настала внаслідок нещасного випадку у зв`язку з виробництвом.

У листі вх. №18847/ПС/1-23 від 01 серпня 2023 року надана відповідь експерта, що виявлені при судово - медичній експертизі трупа ОСОБА_2 ушкодження у вигляді внутрішньо-черепної травми, утворились прижиттєво, незадового до настання смерті від дії тупого твердого предмета, можливо при ударі об такий.

На підставі даних судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_2 , висновок експерта № 1227 Комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи ДОР», надані відповіді експерта на наступні питання: після отримання тілесних ушкоджень, що спричинило виникнення закритої внутрішньочерепної травми не можна виключити спроможність потерпілої до активних дій, в тому числі до самостійного пересування в незначному обсязі до моменту втрати свідомості відповідь на питання № 2.1. Питання № 2.2, чи могла ОСОБА_2 отримати тілесні ушкодження при падінні з висоти власного зросту, відповідь на питання № 2.2., анатомічна локалізація, характер та морфологічні особливості виявлених ушкоджень не виключають можливість їх утворення при падінні потерпілої та ударі о тупий твердий предмет. Враховуючи ступінь вираженості реактивних змін в ушкоджених тканинах проміжок часу з моменту отримання тілесних ушкоджень до настання смерті може складатися з декількох хвилин, відповідь на питання № 2.3. Відповідь на питання № 2.4 Під час судово - медичної експертизи трупа будь - яких ознак критичних хронічних захворювань, що могли б привести до погіршення стану здоров`я потерпілої та зумовити її подальше подання не виявлено. Зафіксовані під час судово-гістологічного дослідження патологічні зміни з боку внутрішніх органів у вигляду периваскулярного кардіосклерозу, жирової дистрофії печінки, панкреосклерозу в причинному зв`язку зі смертю потерпілої не перебувають.

За наведених обставин, нещасний випадок, що стався з машиністом крану металургійного виробництва конверторного цеху ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» ОСОБА_2 , під час виконання своїх трудових обов`язків, ІНФОРМАЦІЯ_2, в проміжок часу з 12:30 год. до 14:30 год., який призвів до її смерті, є таким, що пов`язаний з виробництвом.

Факт заподіяння моральної шкоди позивачу у зв`язку з втратою близької людини встановлений судом. Зокрема, позивач, постійно перебуває у напруженому психо-емоційному стані, втратив сенс свого життя, адже думки про смерть матері не покидають його і він знаходжуся у великому розпачі. У зв`язку з нервовим стресом, який триває і до теперішнього часу він приймає багато заспокійливих ліків. Після смерті матері в нього в душі спустошеність, апатія до життя. Відчуття того, що він ніколи не побачить своєї матері, постійно пригнічує його, що негативно відображається на його психо-емоційному стані, він втратив сон, спокій та радість.

Судом першої інстанції встановлений й причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою відповідача - втрата життєвих зв`язків позивача з рідною людиною.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції в щодо наявності законних підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди відповідають вимогам діючого цивільного законодавства та роз`ясненням, наданими Пленумом Верховного Суду України в п.5 Постанови «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 з подальшими змінами. У зв`язку з чим доводи відповідача щодо невстановлення судом першої інстанції підстав відшкодування моральної шкоди з боку відповідача на користь позивача, зокрема, й факту її заподіяння, є необґрунтованими і підлягають відхиленню.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України).

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Оскільки, нормативно-правовими актами України не встановлено розмір компенсації моральної шкоди, відшкодування якої здійснюється на підставі статей 1167, 1168 ЦК України, розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, визначається судом відповідно до наданих доказів та фактичних обставин справи.

Однак, на думку колегії суддів, доводи апеляційної скарги відповідача про те, що визначений судом розмір відшкодування моральної шкоди є завищеним, заслуговують на увагу, оскільки при вирішенні питання про розмір відшкодування моральної шкоди, заподіяної позивачу у зв`язку із смертю його матері, суд першої інстанції не в повній мірі врахував роз`яснення, наведені у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

На переконання апеляційного суду у зв`язку зі смертю матері, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання трудових обов`язків від нещасного випадку пов`язаного з виробництвом, позивачу спричинено моральну шкоду, пов`язану із втратою самої рідної для нього людини - матері, і цю втрату він змушений притірпити у достатьньо молодому віці, тому душевні страждання позивача будуть тривати і надалі, що свідчить про їх безстроковість. Смерть матері призвела до того, що позивач зазнав сильного нервового потрясіння, адже він втратив близьку для нього людину, яку дуже любив та яка була для нього опорою у житті.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що з урахуванням встановлених обставин, враховуючи ступінь та тривалість фізичних та моральних страждань позивача, незворотність втрати близької людини, істотність вимушених змін у його житті, необхідно зменшити розмір моральної шкоди, стягнутий за рішенням суду з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди до 400 000 гривень.

У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги позивача про необґрунтованість розміру моральної шкоди.

При цьому колегією суддів не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги відповідача про те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того факту, що померла ОСОБА_2 є мамою або іншою близькою родичкою позивача ОСОБА_1 , оскільки постановою Дніпровського апеляційного суду від 18 червня 2024 року встанволено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_10 , про що Дзержинським районним ЗАГС м. Кривого Рогу 28 квітня 1972 року складено відповідний актовий запис № 45.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 8 від 14 квітня 2022 року, 18 листопада 1989 року ОСОБА_10 уклала шлюб з ОСОБА_11 , про що Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області складено відповідний актовий запис № 31. Після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на ОСОБА_12 . 29 листопада 1993 року шлюб між ОСОБА_13 та ОСОБА_11 було розірвано.

14 січня 1994 року ОСОБА_13 уклала шлюб з ОСОБА_14 , про що відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Довгинцівської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області складено відповідний актовий запис №13. Після одруження дружина змінила прізвище на ОСОБА_15 , що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_4 від 12 серпня 1999 року.

Позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 від 13 жовтня 1989 року, виданого Залізничним пос. ЗАГС Довгинцівського району м. Кривого Рога, де його матір`ю записана ОСОБА_10 , призвище якої після шлюбу було змінено на ОСОБА_12 , а в подальшому - ОСОБА_15 .

Вказані обставини підтверджують, що позивач по справі ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 .

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до пунктів 3 та 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на вказане, апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, рішення у справі підлягає зміні в частині розміру моральної шкоди та зменшення цього розміру з 500 000 гривень до 400 000 грн.

Відповідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з чим, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про наявність підстав для зміни рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру судового збору, стягнутого з ПАТ «АрселорМіттал» на користь держави та зменшує цей розмірі з 5 000 гривень до 4 000 гривень, тобто до мінімального розміру судового збору, визначеного п.п 1 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «про судовий збір».

В іншій частині рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального та процесуального права і має бути залишено без змін

Керуючись ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу відповідача Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» - задовольнити частково.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 жовтня 2024 року в частині розміру моральної шкоди, стягнутої з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 , змінити, зменшивши цей розмір з 500 000 гривень до 400 000 (чотириста тисяч) гривень.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 жовтня 2024 року в частині розміру судових витрат, стягнутих з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь держави, змінити, зменшивши цей розмірі з 5 000 гривень до 4 000 (чотири тисячі) гривень.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному поряду безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19 лютого 2025 року.

Головуючий:

Судді: