Справа №601/3735/24
Провадження № 2/601/131/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2025 року Кременецький районний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Білосевич Г.С.,

з участю секретаря судового засідання Польової Ж.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кременець цивільну справу № 601/3735/24 за позовом ОСОБА_1 до Кременецької державної нотаріальної контори Тернопільської області про скасування обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно та виключення запису про обтяження,

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, в якому просить скасувати обтяження та вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про заборону на нерухоме майно від 06 серпня 2007 року за реєстраційним номером обтяження 5433696 щодо нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_1 , зареєстрованого Кременецькою державною нотаріальною конторою. Позивачка посилається на те, що вона є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Позивачка не може в повній мірі реалізувати право власності на свій житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями за адресою АДРЕСА_1 , так як в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься запис від 06.08.2007 за №5433696 про зареєстроване обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно, власником якого був ОСОБА_2 , реєстратор: Кременецька державна нотаріальна контора, перенесено з Реєстру заборон Феміда запис від 04.04.1990 за повідомленням Кременецької фабрики «Ватин» б/н від 04.04.1990р. ОСОБА_2 з 23.01.1980 по 09.10.2000 працював на виробництві Кременецької фабрики «Ватин», ймовірно тоді й виникло обтяження на 9/20 частин житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою АДРЕСА_1 , які належали ОСОБА_1 згідно договору купівлі-продажу №1323 від 19.05.1990р. Як повідомив завідувач Кременецької державної нотаріальної контори Остапчука В.П., 04 квітня 1990 року на підставі повідомлення Кременецької фабрики «Ватин» б/н від 04 квітня 1990 року на будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого був ОСОБА_2 зареєстроване обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно та у зв`язку з ліквідацією Реєстру заборон Феміда, вищевказане обтяження 06 серпня 2007 року було перенесено в Єдиний реєстр заборон за реєстровим номером обтяження 5433696. Зняти вищевказану заборону не представляється можливим, оскільки будь-яка інформація стосовно даного обтяження в нотаріальній конторі відсутня. Окрім того, на виконанні у відділі Кременецького відділу державної виконавчої служби у Кременецькому районні Тернопільської області не перебувають та не перебували виконавчі провадження за якими боржниками являються: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . В Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за постановами державного виконавця Відділу не вносилася інформація щодо арешту нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . На даний час обоє з подружжя, як ОСОБА_2 , так і ОСОБА_1 не мають будь-яких зобов`язань перед ВАТ «Кременецькоюфабрикою «Ватин», так як зареєстровано припинення даної юридичної особи у зв`язку з визнанням її банкрутом. Існування на даний час підстав для обтяження не встановлено: не встановлено в рамках якого виконавчого провадження накладено вказаний арешт, інформація про те, на підставі яких виконавчих документів накладено арешт на будинок. Все це, а також відсутність у необхідності подальшого застосування такого арешту, відсутність майнових претензій з боку стягувача свідчить про необхідність зняття арешту на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 та виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису від 06 серпня 2007 року за реєстровим номером обтяження 5433696.

В судове засідання представник позивачки адвокат Корф П.К. подав заяву в якій просить справу слухати у його відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити в повному обсязі з підстав, що викладені у позові.

В судове засідання представник Кременецької державної нотаріальної контори не з`явився, однак подав заяву в якій не заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та просить справу слухати у його відсутності.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 4 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється.

26.12.2024 ухвалою суду відкрито провадження по даній справі.

16.01.2025 ухвалою суду закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

ОСОБА_1 є власником житлового будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , що стверджується договором купівлі-продажу №1323 від 19.05.1990, посвідченим державним нотаріусом Кременецької державної нотаріальної контори; рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області у справі №2-758/2010 від 07.09.2010 та витягу про державну реєстрацію прав, виданого Кременецьким РК БТІ № 28073842 від 21.11.2010.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , 09 лютого 1980 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уклала шлюб із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після укладення шлюбу ОСОБА_3 змінив прізвище на « ОСОБА_4 ».

ОСОБА_2 з 23.01.1980 по 09.10.2000 працював на виробництві Кременецької фабрики «Ватин», що стверджується трудовою книжою серії НОМЕР_2 від 17.01.1980.

Згідно Витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 34140940 від 29.11.2024, державна реєстраціям припинення ВАТ «Кременецькою фабрикою «Ватин» () у зв`язку з визнанням її банкрутом, згідно рішення Господарського суду Тернопільської області від 24.12.2010 №8/Б-1138

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 , що стверджується довідкою № 5720/09-24 від 28.11.2024.

Із повідомлення в.о. начальника відділу Кременецького відділу державної

виконавчої служби у Кременецькому районні Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за № 41373 від 04.12.2024, слідує, що на виконанні у відділі не перебувають та не перебували виконавчі провадження за якими боржниками являються: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 ). В Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за постановами державного виконавця Відділу не вносилася інформація щодо арешту нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з вимогами ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності

Відповідно до частини 1 статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За нормами ст.ст. 317 та 321 ЦК України зміст права власності полягає у праві власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 391 ЦК України передбачено право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні права розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Згідно із ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Вирішуючи спір по суті, суд встановив, що відповідно до ст. 73 Закону України «Про нотаріат», нотаріус за місцезнаходженням житлового будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна або за місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладає заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, іншої юридичної особи про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); за зверненням органу опіки та піклування з метою захисту особистих і майнових прав та інтересів дитини, яка має право власності або проживає у жилому будинку, квартирі, іншому приміщенні, на відчуження якого накладається заборона; при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом.

Згідно ст. 74 Закону України «Про нотаріат», нотаріус знімає заборону відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості, права на які підлягають державній реєстрації, частки у праві власності на таке майно у зв`язку із: повідомленням кредитора (позикодавця) про погашення позики (кредиту); припиненням, розірванням іпотечного договору, договору застави, ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору, іншого договору, на підставі якого було накладено заборону відчуження; смертю відчужувача за договором довічного утримання (догляду), спадковим договором або смертю другого з подружжя, що уклали спадковий договір; смертю другого з подружжя, яке склало спільний заповіт подружжя; відчуженням майна, переданого під виплату ренти; спливом строку, на який накладено заборону відчуження; рішенням суду; судовим рішенням про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою, про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; зверненням органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; в інших випадках, встановлених законодавством. Нотаріус знімає заборону відчуження рухомого майна у випадках, встановлених законодавством.

На теперішній час відсутні будь-які визначені законом підстави для заборони відчуження майна, що належить позивачці.

Безпідставний арешт на майно, яке належить позивачці обмежує її право власності, а тому таке право підлягає захисту шляхом звільнення майна з-під арешту, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення.

На підставі вищесказаного та керуючись ст.ст. 15, 16, 316, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 73, 74 ЗУ «Про нотаріат», ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 19, 42, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Кременецької державної нотаріальної контори Тернопільської області про скасування обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно та виключення запису про обтяження - задовольнити.

Скасувати обтяження та вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про заборону на нерухоме майно від 06 серпня 2007 року, який перенесено в Єдиний реєстр заборон за реєстровим номером обтяження 5433696 щодо нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ), зареєстрованого Кременецькою державною нотаріальною конторою.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Сторони по справі:

Позивачка: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: Кременецька державна нотаріальна контора, місцезнаходження: вул. Шевченка, 50 м. Кременець Тернопільської області, .

Головуючий: