Справа № 276/2607/24
Провадження по справі №2/276/57/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року с-ще Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Збаражського А.М.

за участю секретаря судового засідання Ігнатенко О.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, відповідно до вимог ст.247 ч.2 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Хорошівської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їх баба ОСОБА_3 . Після смерті останньої відкрилася спадщина, до якої увійшло право на земельну частку (пай) в землях колективної власності КСП «ім.Щорса», що заходиться на території Хорошівської селищної ради Житомирського р-ну., Житомирської обл., (до об`єднання Радицька сільська рада Вол.-Волинського р-ну., Житомирської обл.). Оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0179420, виданий на ім`я ОСОБА_3 , втрачений та вважається недійсним. Спадщина померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 прийнята, однак за життя належним чином не оформлена її сином (їх батьком) ОСОБА_2 . Водночас, спадщина померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 прийнята позивачами. 06 серпня 2024 року вони звернулися до другої Коростенської державної нотаріальної контори для оформлення спадкових прав, однак, отримали відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа, а саме: сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0179420, який видано на ім`я ОСОБА_3 .

Позивачі просять визнати за ними в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в частці кожному, право на земельну частку (пай) в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) в землях колективної власності КСП «ім. Щорса», що заходиться на території Хорошівської селищної ради Житомирського р-ну., Житомирської обл., (до об`єднання Радицька сільська рада Вол.-Волинського р-ну., Житомирської обл.), згідно сертифікату на право на земельну часту (пай) серії ЖТ № 0179420, яке успадковане ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 05 грудня 2024 року відкрито провадження в справі та призначено підготовче судове засідання.

У судове засідання позивачі не з`явилися, в своїй позовній заяві просить справу розглядати без їх участі.

Представник відповідача, Хорошівської селищної ради, в судове засідання не з`явився, селищний голова подав до суду заяву про проведення судового засідання за відсутності представника селищної ради за наявними документами, зазначив що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем; ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу.

Відповідно до ст.206 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в підготовчому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ( а.сп.7).

З матеріалів справи слідує, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.сп.13).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є сином ОСОБА_3 (а.сп.12).

Як слідує із копій свідоцтв про народження серії НОМЕР_4 , серії НОМЕР_5 ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_2 , 1974 р.н., та ОСОБА_1 (а.сп.15,20).

ОСОБА_4 після одруження змінила своє дівоче прізвище « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 », про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_6 ( а.сп.16).

Згідно-листа відповіді Черняхівської державної нотаріальної контори за №402/01-16 від 17.07.2024, згідно алфавітних книг спадкових справ за 1998-2006 роки на спадкодавця ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , відомості відсутні ( а.сп.102). Вказане також підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №79799861 від 23.01.2025 (а.сп.114).

Згідно довідки виконавчого комітету Хорошівської селищної ради №7 від 19.01.2024 року, за адресою АДРЕСА_1 постійно проживала та була зареєстрована ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 ; за шість місяців до смерті, на день смерті, разом із померлою ніхто не проживав та не був зарестрований ( а.сп.11).

Як слідує із довідки виконавчого комітету Хорошівської селищної ради №6 від 19.01.2024 року, син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 фактично прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 та розпорядився її особистими речами та майном в шестимісячний термін ( ас.10).

Відповідно до довідки виконкому Ушомирської сільської ради Веселівського старостинського округу Коростенського району Житомирської області №147 від 25.03.2024 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , був зареєстрований та постійно проживав на день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з ним на момент його смерті була зареєстрована та постійно проживала: ОСОБА_7 , 1950 р.н. дружина ( а.сп.14).

Згідно з матеріалів спадкової справи №40/2018, заведеної щодо майна ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , його дочка ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 та син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 є спадкоємцями за законом та прийняли спадщину, подавши до нотаріуса відповідні заяви. У свою чергу, ОСОБА_7 , яка є дружиною ОСОБА_2 , відмовилась від спадщини після смерті чоловіка (а.сп.44-46).

Відповідно до листа-відповіді державного нотаріуса Другої коростенської державної нотаріальної контори від 06.08.2024 №565/02-14, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю оригіналу правовостановлюючого документа, а саме сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0179420, який видано на ім`я ОСОБА_3 ( а.сп.6).

Відповідно до листа Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин ГУ Держгеокадастру у Житомирській області № 961/35-24 від 19.03.2024 року слідує, що згідно Додатку до Державного акта на право колективної власності на землю серія ЖТ №13-120001 виданого КСП ім. Щорса від 25.12.1995 року на території Радицької сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області, у списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства за №434 наявний запис ОСОБА_3 с. Катеринівка. Відповідно до записів у «Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавалися Володарсько- Волинською районною адміністрацією Житомирської області» по Радицькій сільській раді за №418 міститься запис щодо реєстрації сертифіката на право на земельну частку (пай) на ім`я ОСОБА_3 , серії ЖТ № 0179420, КСП ім. Щорса. Підставою для реєстрації вказаного розпорядження районної державної адміністрації від 27 березня 1997 року № 90. У графі « Підпис власника сертифіката на земельну частку (пай) « підпис наявний (а.сп.8).

Відповідно до копії Списку власників сертифікатів агрофірми КСП ім. Щорса Радицької сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області, долученого до матеріалів справи, ОСОБА_3 включено до списку власників сертифікатів агрофірми КСП ім. Щорса Радицької сільської ради на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0179420.

Нормативна грошова оцінка ріллі по Житомирській області з розрахунку на 1 га станом на 01 січня 2023 року становить 21 411,00 грн, про що свідчить лист ГУ Держгеокадастру у Житомирській області ( а.сп.25).

Відповідно до публікації в газеті «Прапор» від 29.03.2024 року за №13 (9671), сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0179420, виданий на ім`я ОСОБА_3 був втрачений ( а.сп.10).

Згідно пунктів 1, 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції 2003 року) цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року і застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 роз`яснено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини.

Таким чином, оскільки на час смерті спадкодавця: ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , діяв Цивільний Кодекс УРСР (в редакції 1963 року), то судом при вирішенні частини даного спору, застосовуються його відповідні положення.

Відповідно до статті 525 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Статтею 529 ЦК УРСР передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого.

Статтею 534 ЦК УРСР визначено кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) дній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців а законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, відтак, з огляду на положення ст. 529, 530 ЦК УРСР в редакції 1963 року, прийняв спадщину після смерті останньої відповідно до закону, зокрема і щодо права на земельну частку (пай), що належало ОСОБА_3 на підставі сертифіката серії ЖТ № 0179420, виданого Володарсько-Волинською районною державною адміністрацією 27 березня 1997 року, який знаходиться в КСП «ім. Щорса».

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

На підставі ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Статтею 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» установлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документи, що підтверджують право особи спадкоємця є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року №899-IV право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради.

З роз`яснень п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до статті 1 першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенції) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під майном також розуміються майнові права.

Згідно зі ст. 8 Конвенції, кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Відсутність належним чином оформлених майнових прав за спадкодавцем, та як наслідок, неможливість їх успадкування має розцінюватися як невиправдане втручання в приватну сферу особи, є порушенням її прав, які потребують захисту в судовому порядку, а тому ефективним способом захисту, який є адекватним змісту порушеного права і не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України), є саме визнання права власності на спірне нерухоме майно за позивачами в порядку спадкування за законом.

Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Таким чином, приймаючи до уваги, що на момент смерті ОСОБА_3 тобто на момент відкриття спадщини, їй належало право на земельну частку (пай) відповідно до сертифікату серії ЖТ № 0179420 від 27 березня 1997 року, що був у подальшому втрачений, спадщину після її смерті прийняв ОСОБА_2 , після чого, позивачі, як спадкоємці за законом, у встановлений законодавством строк прийняли спадщину після смерті батька ОСОБА_2 , оскільки звернулися до державного нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, на даний час користуються спадковим майном, але юридично не можуть оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документа, який би підтверджував право померлого на вказану земельну частку (пай), що підтверджується матеріалами справи, а тому суд вважає, що позовні вимоги є такими, що знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.12, 13, 81, 200, 206, 211, 247, 263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Хорошівської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в частці кожному, право на земельну частку (пай) в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) в землях колективної власності КСП «ім. Щорса», що заходиться на території Хорошівської селищної ради Житомирського р-ну., Житомирської обл., (до об`єднання Радицька сільська рада Вол.-Волинського р-ну., Житомирської обл.), згідно сертифікату на право на земельну часту (пай) серії ЖТ № 0179420, яке успадковане ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_7 .

Позивач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_8 .

Відповідач: Хорошівська селищна рада, адреса місця знаходження: смт.Хорошів, вул. Героїв України, буд.13 Житомирського району Житомирської області; .

Повний текст рішення складено 24.02.2025.

Суддя А.М.Збаражський