Провадження №: 2-н/461/247/25
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

18.02.2025 м. Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова Романюк В.Ф. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ, -

встановив:

Заявник звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 27 січня 2025 року справу №466/10725/24 (провадження №2-н/466/521/25) за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ передано на розгляд за підсудністю до Галицького районного суду м. Львова.

Матеріали заяви надійшли до Галицького районного суду м. Львова 13 лютого 2025 року та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючого суддю обрано Романюка В.Ф.

Вивчивши матеріали заяви про видачу судового наказу, суд вважає, за необхідне відмовити у видачі судового наказу, з огляду на наступне.

Згідно ст. 162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичних осіб пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

В заяві про видачу судового наказу заявник адресою боржника ОСОБА_1 , зазначає - АДРЕСА_1 , та просить стягнути з боржника заборгованість за спожитий природний газ, за вказаною адресою.

Крім цього, заявником суду не надано доказів того, що квартира АДРЕСА_2 належить на праві власності ОСОБА_1 , чи доказів того, що остання проживає за вказаною адресою.

Згідно довідки відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 12.09.2022 року зареєстрована за адресою АДРЕСА_3 .

Враховуючи наведене, не вбачається виникнення або порушення права вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Враховуючи вищевикладене вважаю, що у видачі судового наказу слід відмовити.

При цьому, необхідно роз`яснити стягувачу, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків, а також не позбавляє можливості стягувача звернутись із вказаними вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Керуючись ст.ст.162, 165, 261 ЦПК України, суддя,

постановив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у 15-ти денний строк з дня її підписання.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 354 ЦПК України, учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: В.Ф. Романюк