ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1818/25 Справа № 186/818/24 Суддя у 1-й інстанції - Янжула С. А. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Макарова М.О., Свистунової О.В.

за участю секретаря Попенко Ю.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля на рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 16 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що він з 11 червня 2019 року працював гірником очисного забою п`ятого розряду з повним робочим днем в шахті на виробничому структурному підрозділі Шахтоуправління Першотравенське ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля. 29 червня 2020 року він отримав тяжку травму на виробництві. Відповідно до акту встановлення КП Дніпропетровської обласної клінічної лікарні ім.І.І. Мечнікова Дніпропетровської обласної ради він знаходився на лікуванні у відділенні нейрохірургії №2 з 30 червня 2020 року з діагнозом: відкрита проникаюча черепно-мозкова травма. Забій головного мозку 2 ст. з формуванням вогнищевого забої правої лобної частки. Втиснутий багатоуламковий перелом лобної кістки з переходом на основу черепу, перелом обох стінок лобної пазухи. Пневмоцефалія. Забійна рана голови. Стан після операції 03 липня 2020 року: біфронтальний розтин, часткова резекція багато уламкового перелому лобної кістки справа, 3 видаленням розтрощеної передньої стінки лобної пазухи, закриття фронто-назального совустя, пластика основи передньої черепної ямки надкістним клаптем та тахокомбом. Часткова резекція розтрощеної правої надбрбівної дуги. Первинна пластика дефекту черепа титановим імплантом з динамічної титанової пластини. 13 жовтня 2020 року його звільнено з роботи у зв`язку з виявленою невідповідністю працівника займаній посаді внаслідок стану здоров`я. Пунктом 7 Висновку комісії акту розслідування нещасного випадку, що стався 29 червня 2020 року о 22 год. 30 хв. від 06 серпня 2020 року, Форма Н-1/П затвердженого начальником Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, розглянувши матеріали розслідування, заслухавши пояснення потерпілого та свідків, комісія прийшла до висновку: на підставі пункту 1 п. 52 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року №337, нещасний випадок вважати пов`язаним виробництвом, прийняти до обліку ВСП Шахтоуправління Першотравенське ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля та скласти акт за формою H-1/П - члени комісії мали зустріч з потерпілим ОСОБА_1 запросили його до співпраці та надали постраждалому роз`яснення з питань, які виникли внаслідок нещасного випадку та щодо його прав при проведенні розслідування, згідно діючого законодавства. Згідно виписки з акту огляду медико-соціальною експертною комісією довідка серія 12ААБ № 589759 від 09 жовтня 2020 року (первинна), виданої КЗ Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи ДОР міжрайонний психіатричний МСЕК № 2 йому первинно встановлено другу групу інвалідності по трудовому каліцтву з 09 жовтня 2020 року до 01 листопада 2021 року, діагноз F-90, згідно висновку не може виконувати ніякі види праці. Відповідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12ААВ № 122885 від 17 вересня 2021 року, виданої КЗ Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи ДОР міжрайонний психіатричний МСЕК № 2 продовжено ІІ групу інвалідності до 01 листопада 2023 року. Ступень втрати працездатності 80%, потребує постійного медичного лакування та стаціонарного лікування. Згідно з довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12ААГ № 553372 від 20 жовтня 2020 року, виданою КЗ Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи ДОР міжрайонний психіатричний МСЕК № продовжено ІІ групу інвалідності по трудовому каліцтву до 01 листопада 2025 року, згідно висновку не здатний до трудової діяльності. Позивач вважає, що за таких обставин відповідач повинен відшкодувати йому моральну шкоду, оскільки він втратив здоров`я саме з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці. На підставі викладеного ОСОБА_1 просив суд стягнути з ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, 400 000 грн. без відрахування податків та інших обов`язкових платежів.

Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 16 жовтня 2024 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 . Стягнуто з ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля на користь ОСОБА_1 , 160 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, без відрахування податків та інших обов`язкових платежів. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля судовий збір на користь держави в розмірі 1 600 грн.

В апеляційній скарзі ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля просять рішення суду від 16 жовтня 2024 року змінити, зменшивши розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню на користь позивача у зв`язку з ушкодженням здоров`я до 80 000 грн., посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційні скарги залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.43 Конституції України держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Згідно ст. 4 Закону України Про охорону праці, державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Статтею 153 Кодексу законів про працю України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Відповідно до вимог статті 173 КЗпП України, шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Згідно статті 237-1 КЗпП України, відшкодування шкоди власником, або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала особа у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року № 1-рп/2004, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 08 жовтня 2008 року №20-рп/2008, громадянам надано право на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника, або уповноваженого ним органу (роботодавця).

За таких обставин, з огляду на вищезазначені норми Законів, судом встановлено що позивачу спричинено моральну шкоду, у зв`язку з ушкодженням здоров`я, внаслідок неналежного виконання відповідачем вимог законодавства стосовно створення та підтримання безпечних умов праці, що спричинило виникнення у позивача хронічного професійного захворювання.

Право на компенсацію за моральну шкоду, виникає у особи з дня встановлення йому стійкої втрати працездатності вперше висновком медико-соціальної експертної комісії (дана правова позиція знайшла своє відображення в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 11 травня 2016 року по справі № 6-3149цс15).

У справі встановлено, позивач ОСОБА_1 з 1995 року по 13 жовтня 2020 року працював на підприємстві ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля у шкідливих умовах з повним робочим днем у шахті (а.с.18).

29 червня 2020 року під час виконання ним трудових обов`язків з ним стався нещасний випадок на виробництві, що призвело до втрати ним працездатності.

Відповідно до акту встановлення КП Дніпропетровської обласної клінічної лікарні ім.І.І. Мечнікова Дніпропетровської обласної ради позивач знаходився на лікуванні у відділенні нейрохірургії №2 з 30 червня 2020 року з діагнозом: відкрита проникаюча черепно-мозкова травма. Забій головного мозку 2 ст. з формуванням вогнищевого забої правої лобної частки. Втиснутий багатоуламковий перелом лобної кістки з переходом на основу черепу, перелом обох стінок лобної пазухи. Пневмоцефалія. Забійна рана голови. Стан після операції 03 липня 2020 року: біфронтальний розтин, часткова резекція багато уламкового перелому лобної кістки справа, 3 видаленням розтрощеної передньої стінки лобної пазухи, закриття фронто-назального совустя, пластика основи передньої черепної ямки надкістним клаптем та тахокомбом. Часткова резекція розтрощеної правої надбрбівної дуги. Первинна пластика дефекту черепа титановим імплантом з динамічної титанової пластини (а.с.17).

Актом розслідування нещасного випадку, що стався 29 червня 2020 року о 22:30 годині з ОСОБА_1 форми Н-1/П від 04 серпня 2020 року, затвердженого 06 серпня 2020 року, підтверджується, що з ОСОБА_1 під час виконання трудових обов`язків стався нещасний випадок на виробництві, внаслідок дії рухомих і таких, що обертаються деталей обладнання, машин і механізмів. Причина: порушення технологічного процесу, невиконання вимог інструкцій з охорони праці (а.с.22-27).

13 жовтня 2020 року позивача ОСОБА_2 звільнено з роботи у зв`язку з виявленою невідповідністю працівника займаній посаді внаслідок стану здоров`я (а.с.18).

Згідно виписки з акту огляду медико-соціальною експертною комісією довідка серія 12ААБ № 589759 від 09 жовтня 2020 року (первинна), виданої КЗ Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи ДОР міжрайонний психіатричний МСЕК № 2 йому первинно встановлено другу групу інвалідності по трудовому каліцтву з 09 жовтня 2020 року до 01 листопада 2021 року, діагноз F-90, згідно висновку не може виконувати ніякі види праці (а.с.11).

Відповідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12ААВ № 122885 від 17 вересня 2021 року, виданої КЗ Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи ДОР міжрайонний психіатричний МСЕК № 2 продовжено ІІ групу інвалідності до 01 листопада 2023 року. Ступень втрати працездатності 80%, потребує постійного медичного лакування та стаціонарного лікування (а.с.11).

Згідно довідки МСЕК серія 12ААГ № 075131 від 20 жовтня 2023 року, виданої КЗ Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи ДОР міжрайонний психіатричний МСЕК № продовжено ІІ групу інвалідності по трудовому каліцтву до 01 листопада 2025 року, згідно висновку не здатний до трудової діяльності (а.с.28).

Таким чином, внаслідок отримання травми ОСОБА_1 втратив професійну працездатність, має інвалідність другої групи, втратив 80% професійної працездатності внаслідок трудового каліцтва, що порушило нормальні життєві зв`язки позивача, позивач позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання. Тривалий процес лікування, позбавляє можливості позивача вести повноцінний спосіб життя. З моменту отримання виробничої травми, позивач постійно відчуває фізичні страждання та біль, обґрунтовані важкістю самопочуття та особливостями лікування. Внаслідок отримання травми, що супроводжується значною втратою працездатності, систематичною необхідністю отримання медичної допомоги, позивач постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Все це постійно і негативно позначалося і позначається сьогодні на душевному та фізичному станах. На теперішній період часу самопочуття позивача не поліпшується, негативні зміни у його житті є незворотними, усвідомлення чого, завдає позивачу душевного болю та страждань.

Зазначений висновок суду першої інстанції є обґрунтованим, відповідає вимогам законодавства, обставинам справи та узгоджується з роз`ясненнями, наданими у постанові Пленуму Верховного Суду України в п.13 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31 березня 1995 року № 4 з подальшими змінами та доповненнями, а також постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2019 року (провадження №14-288цс19).

Таким чином, враховуючи глибину фізичних та моральних страждань позивача, неможливість відновлення попереднього фізичного стану, тяжкість і незворотність змін у буденному житті, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 160 000 грн., та такий розмір буде достатнім та необхідним, врахувавши, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

Відповідно до пункту «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 ПК України зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 16 січня 2020 року № 466-ІХ Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві, який набрав чинності 23 травня 2020 року, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або у розмірі, визначеному законом.

У попередній редакції зазначена норма права передбачала, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю.

Тобто з 23 травня 2020 року пункт «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 ПК України доповнено словами «а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом».

Граматичне та системне тлумачення зазначеного пункту ПК України у чинній редакції дозволяє зробити висновок, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються: 1) суми, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди; 2) суми, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування шкоди життю та здоров`ю; 3) суми, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом.

Отже, як до 23 травня 2020 року, так після цієї дати чинним податковим законодавством передбачено, що стягнуті за рішенням суду суми на відшкодування шкоди життю та здоров`ю не включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку. (Постанова Верховного Суду від 25 січня 2023 року у справі № 598/438/21)

У зв`язку із зазначеним, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що моральна шкода на користь позивача підлягає стягненню без утримання податку та обов`язкових платежів.

Доводи апеляційної скарги ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля про наявність підстав для зменшення розміру відшкодування моральної шкоди до 80 000 грн. є необґрунтованими належними доказами у справі.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля залишити без задоволення.

Рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 16 жовтня 2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Вступна та резолютивна частина постанови

проголошена у судовому засіданні 18 лютого 2025 року.

Повний текст постанови складено 19 лютого 2025 року.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді М.О.Макаров

О.В.Свистунова