ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/3318/24 Номер провадження 22-ц/814/1046/25Головуючий у 1-й інстанції Шатілова Л. Г. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого (судді-доповідача): Карпушина Г.Л., суддів Бутенко С.Б., Обідіна О.І., при секретарі судового засідання: Буйновій О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Сидоренко Юрія Володимировича на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 07 листопада 2024 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути аліменти з відповідача на її користь на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання в розмірі від усіх видів заробітку, починаючи з дати подання позову та до 30 червня 2027 року. Також просила стягнути витрати на професійну правничу допомогу.

В обґрунтуваннях позовних вимог вказує, що з 14 лютого 2006 року по 15 липня 2009 року вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі від якого мають спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З вересня 2024 року син стаціонарно та оплатно навчається на 1 курсі в Національному Університеті «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка». Дитина проживає з нею та перебуває повністю на її утриманні, навчається і доходів не отримує. У зв`язку з навчанням син потребує додаткової матеріальної допомоги, витрати на харчування , одяг, канцелярські засоби, проживання в гуртожитку, речі повсякденного вжитку, переїзди додому та до навчального закладу. Додаткових джерел доходу син не має, а відповідач здоровий, працездатний, є військовослужбовцем, отримує грошове забезпечення, в добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на період навчання сина, прохає стягнути на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_1 щомісячно аліменти на навчання сина ОСОБА_3 в розмірі частини з усіх видів заробітку починаючи з дня подачі позову і до 30 червня 2027 року.

08.10.2024 року від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Сидоренка Ю.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначив, що ОСОБА_1 не відмовлявся і не відмовляється надавати матеріальну допомогу синові, який продовжує навчання і в межах своїх можливостей надавав би її добровільно, якби позивач чи син звернулися до нього з узгодженням її розміру та форми надання.

Вказав, що позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження стану здоров`я та матеріального стану спільного сина. Останній має добрий стан здоров`я міг би працювати у вільний від навчання час. Також вказав, що він є учасником бойових дій і надавав відповідачу відповідні документи, щоб син міг скористатися пільгами, які передбачені для дітей учасників бойових дій, зокрема, отримання державної цільової підтримки на підставі Постанови КМУ від 23 листопада 2016 року № 75 «Про надання державної цільової підтримки деяким категоріям громадян для здобуття професійно-технічної та вищої освіти». Також позивач жодним чином не обґрунтував розмір витрат, які вона несе на утримання сина і яким чином вони пов`язані з навчанням, розмір аліментів про який просить позивач нічим не обґрунтований. Зазначив, що має на утриманні дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а 29.06.2022 року уклав шлюб з ОСОБА_5 . На даний час остання хворіє і у зв`язку з чим 15.05.2023 року їй була проведена операція в ДУ «Інститут проблем ендокринної патології Національної академії медичних наук України» де вона перебувала на стаціонарному лікуванні з 11.05.2023 по 29.05.2023 і до цього часу перебуває на обліку в лікаря-ендокринолога і постійно приймає ліки на придбання яких потрібні кошти. Також має неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання якого сплачує аліменти ОСОБА_7 в розмірі 13% всіх видів заробітку.

Крім того, утримує дочку дружини від попереднього шлюбу ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , тому що її батько ОСОБА_9 не сплачує аліменти, через що внесений до Єдиного реєстру боржників. Також є непрацездатна мати ОСОБА_10 , яка є пенсіонером за віком та має незадовільний стан здоров`я, якій він зобов`язаний та надає матеріальну допомогу. Крім того сам хворіє у зв`язку з чим тільки у 2024 році перебував на стаціонарному лікуванні та потребує медикаментозного лікування. Позовні вимоги визнав частково у розмірі 2000 грн. Судові витрати просив покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимоги (а.с.30-32).

Рішенням Миргородськтого міськрайонного суду Полтавської області від 07 листопада 2024 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина, ОСОБА_3 , який продовжує навчання у розмірі 1/6 частини всіх видів доходу щомісячно, починаючи з 16 вересня 2024 року на період навчання до 30 червня 2027 року, за умови продовження навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_3 - 23 років.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1000 грн понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Судові витрати віднесені за рахунок держави.

З вказаним рішенням суду не погодився представник ОСОБА_1 адвокат Сидоренко Ю.В. та подав на нього апеляційну скаргу, в якій прохає змінити рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 07 листопада 2024 року та ухвалити нове судове рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина, ОСОБА_3 , який продовжує навчання у розмірі 1/8 частини всіх видів доходу щомісячно, починаючи з 16 вересня 2024 року на період навчання до 30 червня 2027 року, за умови продовження навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_3 - 23 років.

В обґрунтуваннях доводів апеляційної скарги вказує, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні через недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права.

Вказує, що позивачем жодним чином не було обґрунтовано розмір витрат, які вона несе на утримання сина, і яким чином вони пов`язані з навчанням, отже розмір аліментів, який вона просить стягувати з мене, також нічим не обґрунтовано.

Зазначає, що має на утриманні дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а 29.06.2022 року уклав шлюб з ОСОБА_5 . На даний час остання хворіє і у зв`язку з чим 15.05.2023 року їй була проведена операція в ДУ «Інститут проблем ендокринної патології Національної академії медичних наук України» де вона перебувала на стаціонарному лікуванні з 11.05.2023 по 29.05.2023 і до цього часу перебуває на обліку в лікаря-ендокринолога і постійно приймає ліки на придбання яких потрібні кошти. Також має неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання якого сплачує аліменти ОСОБА_7 в розмірі 13% всіх видів заробітку. Крім того, утримує дочку дружини від попереднього шлюбу ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , тому що її батько ОСОБА_9 не сплачує аліменти, через що внесений до Єдиного реєстру боржників. Також є непрацездатна мати ОСОБА_10 , яка є пенсіонером за віком та має незадовільний стан здоров`я, якій він зобов`язаний та надає матеріальну допомогу. Крім того сам хворіє у зв`язку з чим тільки у 2024 році перебував на стаціонарному лікуванні та потребує медикаментозного лікування.

На адресу Полтавського апеляційного суду надійшов відзив представника ОСОБА_2 адвоката Долженко О.М. від 27.01.2025 року, в якому прохають відмовити у задоволенні апеляційної скарги відповідача у повному обсязі, оскільки витрати на утримання сина складають з витрат на його навчання, що було належним чином підтверджено суду наданням Договору №04.04.-24П, згідно якого вартість освітньої послуги за строк навчання дитини становить 591000,00 грн. Крім того зазначає, що до складу зазначених витрат належить оплата за проживання у гуртожитку в розмірі 5115,00 грн., що також було підтверджено в суді І інстанції.

Акцентує увагу суду, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Судове засідання в суді апеляційної інстанції призначалося з викликом учасників справи. На момент розгляду справи були присутні позивач та представники сторін, інші особи, які брали участь в розгляді справи, будучи належним чином та завчасно повідомленими про час і місце слухання справи, в судове засідання не з`явилися.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

У відповідності з ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги

Відповідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п.п.3, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що сторони по справі мають спільну сторони по справі мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3). Згідно копії довідки від 04.09.2024 р. за №10-559 ОСОБА_3 є студентом 1 курсу освітнього ступеня бакалавр навчально-наукового інституту фінансів, економіки, управлінні та права Національного університету «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка», форма навчання контрактна, термін навчання до 30.06.2027 року (а.с.4). Вартість навчання 19700,00 гривень в рік (а.с.16). ОСОБА_3 перебуває на денній формі навчання, не має можливості працевлаштуватися, не має самостійного заробітку.

Судом першої інстанції також встановлено, відповідач є учасником бойових дій (посвідчення НОМЕР_1 від 13.02.2017 року), 29.06.2022 року одружився з ОСОБА_5 , мають спільну дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 має незадовільний стан здоров`я, сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 13% від всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з 23.02.2013 р і до повноліття дитини, має на утриманні дочку дружини ОСОБА_11 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки її біологічний батько аліменти на її утримання не сплачує, має матір ОСОБА_12 , яка має ряд захворювань і на її утримання надсилає кошти. ОСОБА_1 має ряд захворювань, проходив лікування, отримав дохід з 01.04.2024 року по 30.09.2024 року у загальному розмірі 328904,53 грн., з якого було сплачено аліменти на суму 64981,58 грн.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що дитина проживає з матір`ю, вартість продуктів харчування, інших речей першої необхідності, розмір прожиткового мінімуму, враховуючи, що дитина навчається на очній формі навчання за контрактом, матеріальне становище відповідача, перебуванні на його утриманні двох неповнолітніх дітей , часткове визнання позову, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на утримання дитини аліментів у розмірі 1/6 частини його доходу до закінчення ОСОБА_3 навчання. На переконання суду, аліменти в такому розмірі відповідають критеріям розумності та справедливості і забезпечать виконання ОСОБА_1 свого обов`язку, як одного з батьків, по утриманню сина, який продовжує навчання.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для покладення на відповідача обов`язку зі сплати аліментів на утримання свого повнолітнього сина, на період навчання, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону. Разом з тим, із висновками суду першої інстанції щодо визначення розміру аліментів, який підлягає стягненню в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), погодитись не можна з огляду на наступне.

Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Аналогічний висновок по застосуванню ст.199 СК України міститься і в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до договору № 04.04-24П про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців у національному університеті «Полтавська політехніка ім. Юрія Кондратюка» від 12 серпня 2024 року, вбачається, що ОСОБА_3 є студентом першого курсу освітнього ступеня бакалавр навчального-наукового інституту фінансів, економіки, управління та права Національного університету «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка» на контрактній формі навчання до 30.06.2027 року, денна форма навчання, вартість навчання 19700 грн на рік.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог статей 12, 13, 81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У позовній заяві ОСОБА_2 зокрема вказує, що згідно довідки про доходи ОСОБА_2 остання за період з 01.03.2024 по 31.08.2024 отримала дохід в розмірі 54957 грн 89 копійок, тому доходів позивача на покриття витрат, пов`язаних з навчанням повнолітнього сина не вистачає.

Згідно довідки про доходи ОСОБА_1 за період з 01.04.2024 по 01.10.2024 останній отримав дохід в розмірі 258989,49 грн., маючи при цьому щомісячний дохід більше 50000 грн.

Проте зазначеного суд першої інстанції не врахував та дійшов передчасного висновку про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина на час навчання у розмірі 1/6 частини від всіх видів доходів відповідача.

Враховуючи, що син відповідача є повнолітнім, продовжує навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, беручи до уваги, що ОСОБА_1 : має на утриманні дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; має незадовільний стан здоров`я та зважаючи на розмір щомісячного доходу відповідача, колегія суддів з урахуванням того, що розмір призначених аліментів у цьому випадку має бути не більш як достатнім для розумного задоволення потреб позивача і не повинен призводити до його збагачення, вважає, що аліменти у розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) щомісячно будуть достатніми для належного утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, відповідатиме реаліям сьогодення та забезпечить баланс інтересів як одержувача, так і платника аліментів. При цьому колегією суддів враховано, що позивач у разі зміни розміру доходу відповідача, має право на звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів.

Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги представника ОСОБА_1 адвоката Сидоренка Ю.В. та зміни рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 07 листопада 2024 року шляхом зменшення розміру аліментів з 1/6 до 1/8 частини.

Керуючись ст.ст. 367, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Сидоренко Юрія Володимировича - задовольнити.

Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 07 листопада 2024 року - змінити, зменшивши розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 у зв`язку з навчанням, з 1/6 до 1/8 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно починаючи з 16 вересня 2024 року і до закінчення ОСОБА_3 навчання до 30 червня 2027 року, за умови продовження навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_3 23 років.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 18 лютого 2025 року.

Головуючий суддя: _______________________ Г.Л. Карпушин

Судді: ___________________С.Б. Бутенко ___ ________________ О.І. Обідіна