Справа № 129/2359/24
Провадження по справі № 2/129/210/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" лютого 2025 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Швидкого О.В.,

розглянувши без учасників справи в місті Гайсині за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

Встановив:

24.07.2024 р. до суду заявлено позов, у якому позивач просить розірвати їх з відповідачем шлюб, через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, взаємопідтримки, взаємодопомоги, спільних життєвих інтересів, протягом останнього часу з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, неповнолітні діти проживатимуть з нею, майновий спір відсутній; вважала за необхідне після розірвання шлюбу залишити прізвище « ОСОБА_3 » та стягнути з відповідача судові витрати.

Позивачка письмово просила розглянути справу у її відсутність, позов задовольнити, після розірвання шлюбу обрала прізвище « ОСОБА_3 ».

Відповідач письмово просив розглянути справу у його відсутність, вимоги позову в частині розірвання шлюбу визнає, не заперечує проти їх задоволення, заперечив щодо стягнення з нього витрат на правничу допомогу, оскільки він перебуває в скрутному матеріальному становищі, ніде не працює та має третю групу інвалідності.

Дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Згідно з положеннями п.3 ч.2 ст.18, ст.51, ч.3 ст.56, ч.1 ст.110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя.

Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до положень ст.51 Конституції України та ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка; примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України).

Судом встановлено, що 19.06.2012 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Гайсинського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 49, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 19.06.2012року (а.с.5).

У сторін народилися діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.6-10).

Сторони мають різні характери та погляди на життя, різні інтереси, спільного господарства не ведуть. Шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати.

В силу вимог ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що позивач просила залишити їй шлюбне прізвище, суд вважає, що після розірвання шлюбу їй слід залишити шлюбне прізвище « ОСОБА_3 ».

Відповідно до ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

При такому вирішенні позову, з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1211 грн. 20 коп., що підтверджується квитанцією ID: 9274-4803-3482-6189 від 23.07.2024 року (а.с.1).

Вирішуючи вимогу позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2500 грн., суд виходить з наступного.

Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст.137 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті, суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі.

Як встановлено судом, 08.02.2024 року між адвокатом Гетьман А.В. та позивачем укладено додатковий договір про надання правової допомоги в загальному розмірі 2500 грн. (а.с.11).

Відповідно до акту виконаних робіт по наданню правничої допомоги від 23.07.2024 року вартість робіт (послуг адвоката), підтверджується квитанцією від 23.07.2024 року (а.с.12, 16).

Відповідач заперечив щодо задоволення позовних вимог в частині витрат на правничу допомогу.

Разом з тим, враховуючи складність справи, час витрачений на виконання відповідних робіт, обсяг наданих адвокатом послуг, а також за обставин задоволення позову суд вважає, що вказаний розрахунок витрат на професійну правничу допомогу, які позивач просить стягнути з відповідача, є дещо завищеним, а тому вважає доцільним визначити такий розмір витрат в сумі 1000 грн.

На підставі наведеного, відповідно до ст.110, 112, 113 СК України, керуючись ст. 82, 89, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

Вирішив:

Позов задовільнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрований 19.06.2012р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Гайсинського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 49.

Визначити ОСОБА_1 під час державної реєстрації розірвання шлюбу прізвище « ОСОБА_3 ».

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1211,20 грн. судового збору.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1000 грн. кошти витрачені за надання правничої допомоги.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: