Дата документу 20.02.2025 Справа № 331/1005/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/807/459/25 Головуючий у 1-й інстанції: Антоненко М.В.
Є.У.№ 331/1005/23 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючої: Кочеткової І.В.,

суддів: Полякова О.З.,

Подліянової Г.С.,

розглянувши в порядку спрощеного письмового позовного провадження цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соборний 43/Тургенєва 24» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05 грудня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2023 року ОСББ «Соборний 43/ Тургенєва 24» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, в тому числі з внесків до резервного фонду, за період з червня 2021 року по лютий 2023 року у загальному розмірі 13 803,00 грн.

В обґрунтування зазначено, що з 09.11.2016 ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення XII, першого поверху літ. А-4, в буд. АДРЕСА_1 , загальна площа якого складає 105,6 кв.м. та погрібу, загальна площа якого складає 38,5 кв.м., та який знаходиться безпосередньо під вказаним нежитловим приміщенням. Відповідач не здійснює оплату послуг з управління багатоквартирним будинком, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, не здійснює сплату внесків до резервного фонду, а тому за період з червня 2021 року по лютий 2023 року утворилась заборгованість у загальному розмірі 13 803,00 грн., яку позивач просив стягнути на користь ОСББ.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05 грудня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соборний 43/Тургенєва 24» заборгованість з оплати послуг з управління багатоквартирним будинком, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, в тому числі з внесків до резервного фонду за період з червня 2021 року по лютий 2023 року у розмірі 13803 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соборний 43/Тургенєва 24» судовий збір у розмірі 2684 грн..

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соборний 43/Тургенєва 24» понесені судові витрати на правничу допомогу у розмірі 8 100 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом неповно з`ясовані фактичні обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про стягнення заборгованості, оскільки у відповідача відсутня містобудівна або землевпорядна документація, яка визначає межі прибудинкової території та правові підстави користування земельною ділянкою А отже, включення позивачем до кошторису витрат на утримання прибудинкової території і стягнення їх з відповідача є незаконним.

Визначити частку витрат на утримання прибудинкової території в кошторисі неможливо, а це тягне за собою необґрунтованість кошторису в цілому і незаконність позовних вимог.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

На підставі викладеного, та в силу закону позивач не може надавати послуги з управління багатоквартирним будинком.

Щодо стягнення коштів на утримання погрібу, то відповідно ДБН В.2.2-15:2019 «Житлові будинки. Основні положення» визначені складові частини житлового будинку. Зазначеним нормативно правовим документом погріб не визначено як допоміжне або інше приміщення багатоквартирного будинку. При цьому законом не забороняється присвоєння однієї адреси декільком об`єктам нерухомого майна. Нарахування внесків на погріб, який не є приміщенням будинку, є нонсенсом і не відповідає чинному законодавству.

До 01.11.2021 послуги з управління будинком, в якому розташована належна йому нерухомість надавало ТОВ «Місто для людей», отже будинок мав іншого управителя і ОСББ не має права нарахувати відповідні платежі до 1 листопада 2021 року.

Вважає, що послуги за правову допомогу є завищеними і не відповідають принципам розумності, справедливості.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСББ зазначає, що розмір внесків на утримання будинку визначений рішенням загальних зборів від 15.09.2020. З розміру внесків і платежів з нежитлових приміщень виключені вартість освітлення місць загального користування, обслуговування вентиляційних каналів, благоустрій придомової території, санітарно-гігієнічна обробка. Відповідач як власник нежитлового приміщення зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження будинку, які нараховуються на всю площу належного йому нежитлового приміщення, у тому числі і на погріб. ОСББ фактично здійснює управління ОСББ з 01.06.2021, що підтверджується відповідними письмовими доказами. Щодо витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції ні відповідач, ні його представник адвокат Слєсарь О.В. не висловлювали заперечень проти їх розміру і не заявляли про їх зменшення, відтак суд першої інстанції обґрунтовано стягнув компенсацію в заявленому позивачем розмірі.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, апеляційний суд має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 1-4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України).

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Встановлено, що з 09.11.2016 ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення XII, першого поверху літ. А-4, в буд. АДРЕСА_1 , загальна площа якого складає 105,6 кв.м., що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 321732006 від 02.02.2023 р. (а.с.9).

У відповідності до свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії НВА №870226, зареєстрованим в реєстрі за № 1-863, виданим 09.11.2016 року державним нотаріусом Четвертої запорізької державної нотаріальної контори Бережко С.М., ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 09.11.2016 року належить на праві приватної власності погріб в буд. АДРЕСА_1 , загальна площа якого складає 38,5 кв.м. та який знаходиться безпосередньо під нежитловим приміщенням XII, першого поверху літ. А-4. (а.с.11).

Відповідно до Статуту ОСББ «Соборний/вул. Тургенева б.43/24», 26 травня 2020 року відбулись установчі збори Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 , які оформлено протоколом установчих зборів від 13.06.2020, і у відповідності до яких прийнято рішення про створення Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соборний 43/Тургенєва 24». (а.с.15-20).

Відповідно до статуту ОСББ «Соборний 43/Тургенєва 24», Об`єднання створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Згідно пунктів 1 та 2 розділу II статуту ОСББ «Соборний 43/Тургенєва 24», метою створення Об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом. Господарче забезпечення діяльності Об`єднання може здійснюватися власними силами Об`єднання (шляхом самозабезпечення) або шляхом залучення на договірних засадах суб`єктів господарювання.

Завданнями діяльності ОСББ, серед інших, є: забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території; забезпечення виконання співвласниками своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю Об`єднання.

Як зазначено у п.2 розділу IV статуту ОСББ «Соборний 43/Тургенєва 24», сплата встановлених загальними зборами Об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до ремонтного, резервного фондів у розмірах і в строки, що встановлені загальними зборами Об`єднання, є обов`язковою для всіх співвласників.

Частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.

Порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного, ремонтного фондів, встановлюються загальними зборами Об`єднання відповідно до законодавства та Статуту.

01.07.2020 ОСББ «Соборний 43/Тургенєва 24» зареєстровано у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та Об`єднанню було присвоєно ідентифікаційний код юридичної особи №43685570. (а.с.21,22).

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирних будинках», за рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку).

Пунктом 7 4.2 ст.10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», до повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком.

У відповідності до ст.12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирних будинках», витрати на управління багатоквартирним будинком включають: 1) витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; 2) витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; 2-1) витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності; 3) витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення; 4) інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом.

Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат.

Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком.

Зобов`язання із здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком у разі здачі в найм (оренду) квартир та/або нежитлових приміщень державної або комунальної власності несуть наймачі (орендарі) таких квартир та/або приміщень.

У позові зазначено, що ОСББ «Соборний 43/Тургенєва 24» здійснюється управління багатоквартирним будинком, а також утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території по АДРЕСА_3 починаючи з 01.06.2021.

Вказана обставина ОСОБА_1 не спростована.

З 09.11.2016 ОСОБА_1 є власником нежитлових приміщень, загальна площа яких складає 144,1 кв.м., і у період утворення заборгованості він отримував послуги від ОСББ «Соборний 43/Тургенєва 24».

З 01 червня 2021 року, згідно із рішенням загальних зборів ОСББ «Соборний 43/Тургенєва 24», що відбулися 15.09.2020 та яке оформлено протоколом №1 загальних зборів ОСББ «Соборний 43/Тургенєва 24» від 29.09.2020, розмір внесків і платежів (тариф) на управління багатоквартирним будинком, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території по АДРЕСА_3 , складає - 4,72 грн. на місяць за 1 кв.м. нежитлового приміщення, що належить співвласнику.

Також, вказаним рішенням загальних зборів ОСББ встановлено, що співвласником сплачується внесок до резервного фонду у розмірі 10,00 грн. на місяць.

При цьому, внески і платежі сплачуються співвласниками щомісячно не пізніше 20 числа поточного місяця, на банківський рахунок ОСББ, у розмірах визначених загальними зборами об`єднання.(а.с.23,24).

ОСОБА_1 свої зобов`язання перед Об`єднанням з оплати внесків та отриманих послуг не виконував належним чином, що призвело до виникнення заборгованості з оплати послуг з управління багатоквартирним будинком, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, в тому числі з оплати внесків до резервного фонду, за період з червня 2021 року по лютий 2023 року, в загальному розмірі 13 803,00 грн.

Вказаний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед ОСББ «Соборний 43/Тургенєва 24», яка утворилась за період з червня 2021 року по лютий 2023 року, підтверджується розрахунком заборгованості та довідкою про заборгованість. (а.с.12-14).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач порушив свої обов`язки співвласника ОСББ «Соборний/вул. Тургенєва б.43/24» щодо сплати внесків за управління будинком, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка і підтягає стягненню на користь позивача.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції.

Згідно до змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Згідно з вимогами ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до статті 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Згідно з ч.1 ст. 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 151 Житлового кодексу України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

З наведених норм чинного законодавства слідує, що відповідач ОСОБА_1 , як власник нежитлового приміщення XII, першого поверху літ. А-4 та погрібу, що розташовані в б. АДРЕСА_2 , у відповідності до 4.4 ст.319, ст.322 ЦК України, ст. 151 ЖК України, зобов`язаний утримувати належне йому майно та нести витрати, необхідні для збереження майна, вживати всіх заходів, пов`язаних із забезпеченням належного стану майна. Так, вказані норми встановлюють презумпцію обов`язку власника нести всі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю правомочностей володіння, користування та розпорядження майном.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, згідно із якою цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників житлових і нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Відповідно до п.4.4 ст.4 цього Закону, основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово- комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

За змістом ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», вищим органом управління об`єднання є загальні збори його членів, до виключної компетенції яких, зокрема, належить: затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. За результатами розгляду питань, віднесених до компетенції загальних зборів, приймається рішення, яке є обов`язковим для всіх співвласників і може бути оскаржене в судовому порядку.

У разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання має право звернутися до суду (ч.6 ст. 13 зазначеного Закону).

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», співвласник зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Статтею 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків, об`єднання має право, серед іншого: вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів.

Згідно із ч.ч.6 та 8 ст.22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. За згодою правління окремі співвласники можуть у рахунок сплати таких внесків і платежів виконувати окремі роботи. З метою надання населенню, що проживає в багатоквартирних будинках, в яких створено об`єднання, пільг та субсидій для відшкодування витрат на управління багатоквартирним будинком внески і платежі визначаються у розмірах, затверджених загальними зборами об`єднання, але не більше встановленого згідно із законодавством граничного розміру відповідних витрат.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідно до наведених вимог чинного законодавства особа, яка є власником нежитлового приміщення і у свою чергу співвласником будинку, в якому створено ОСББ, зобов`язана брати участь у витратах на управління, утримання та збереження будинку, а об`єднання наділено правом у разі нездійснення цією особою таких дій звернутися до суду з вимогою про стягнення нарахованих за цими витратами платежів.

Доводи апелянта про те, що ОСББ жодним доказом не доведено факт прийняття рішень, відображених у протоколі загальних зборів позивача №1 від 29.09.2020, є неспроможними та спростовуються відповідними письмовими доказами, зокрема, копією протоколу загальних зборів ОСББ від 15.09.2020, який був предметом перегляду в порядку господарського судочинства. Рішенням Господарського суду Запорізької області від 11.03.2024 (справа № 908/2967/23) у задоволенні позову члена ОСББ до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соборний 43/Тургенєва 24» про визнання недійсними рішення загальних зборів, результати яких оформлені у протоколі № 1 від 29.09.2020, відмовлено. Аналізуючи зміст вищенаведеного судового рішення, яке набрало законної сили, районний суд дійшов вірного висновку про те, що воно є преюдиційним до предмету даного провадження, оскільки ним встановлено, що остаточне рішення по визначенню порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників, викладені в протоколі №1 від 29.09.2020 були запропоновані і прийняті під час проведення загальних зборів ОСББ. Загальні збори відбулися із дотриманням Статуту і вимог законодавства, що регулює спірні правовідносини.

Згідно зі статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав)- це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом наведеної вище норми права державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.

Зазначене узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 12 березня 2019 року у справі № 911/3594/17, провадження № 12-234гс18, та Верховного Суду, викладеними у постанові від 24 січня 2020 року у справі № 910/10987/18.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії НВА №870226, зареєстрованого в реєстрі за № 1-863, виданого 09.11.2016 року державним нотаріусом Четвертої запорізької державної нотаріальної контори Бережко С.М., ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 09.11.2016 належить на праві приватної власності погріб в буд. АДРЕСА_1 , загальна площа якого складає 38,5 кв.м. та який знаходиться безпосередньо під нежитловим приміщенням XII, першого поверху літ. А-4.

Апелянт ОСОБА_1 не спростував факт набуття ним права власності на зазначене майно. З яких мотивів ним не було внесено інформацію щодо даного погрібу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, відповідач суд не повідомив. Тому, невнесення даних до реєстру, не може бути підставою невиконання ним обов`язків, передбачених ст.ст.15,17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги ОСББ «Соборний 43/Тургенєва 24» до ОСОБА_1 як співвласника багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 щодо стягнення з нього заборгованості у загальному розмірі 13 803,00 грн. є обґрунтованими і доведеними, підтвердженими належними доказами.

Посилання в апеляційній скарзі на упередженість суду, порушення судом норм процесуального права, невідповідність судового рішення за формою і змістом вимогам ст. 264 ЦПК України, тощо є безпідставними.

Доказів упередженості суду матеріали справу не містять. Незгода відповідача з ухваленим у справі рішенням не свідчить про упередженість суду.

Що стосується доводів апеляційної скарги стосовно не співмірності стягнутих витрат на правову допомогу складності справи та недоведеності їх понесення, то колегія суддів вважає за необхідне вказати про таке.

Частиною першою статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з приписами ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Частиною 5 статті 137 ЦПК України передбачено, що у разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Частина 4 статті 137 ЦПК України визначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції.

Деркач С.В. зазначав, що визначений судом першої інстанції розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає стягненню на користь ОСББ «Соборний 43/Тургенєва 24», є завищеним та не відповідають складності справи, принципам співмірності та справедливості.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу ОСББ «Соборний 43/Тургенєва 24» надало договір про надання правової допомоги від 10 жовтня 2022 року (а.с.30), який укладений з адвокатом Бубновим Д.Ю., копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЗП № 001979, виданого Бубнову Д.Ю. на підставі рішення Ради адвокатів Запорізької області № 14 від 31.08.2018, а також ордер серії АР № 1113578 про надання правничої (правової) допомоги ОСББ «Соборний 43/Тургенєва 24» адвокатом Бубновим Д.Ю. від 07.02.2023 (а.с.31,32).

У попередньому розрахунку суми судових витрат, які позивач очікував понести у в`язку із розглядом справи за договором про надання правової допомоги від 07.02.2023 зазначено, що вартість підготовка та складання подача позовної заяви 1,5 год. становить 1 500 грн.; підготовка, складання відповіді на відзив, клопотань, заяв та пояснень 2 години вартує 2000 грн.; участь у судових засіданнях 2 години 1600 грн., витрати на розгляд справи у апеляційній інстанції 3 години 3000 грн., загальна вартість наданих послуг, у тому числі, які планується виконати для надання правової допомоги 8100 грн. (а.с.33).

Також, надано квитанцію про надання професійної правової допомоги ОСББ «Соборний 43/Тургенєва 24» адвокатом Бубновим Д.Ю. від 07 лютого 2023 року на суму 1500 грн.

Матеріали справи містять протоколи судових засідань від 26.04.2023, 30.06.2023, 06.05.2024, 05.12.2024, відповідно до яких адвокат Бубнов Д.Ю. приймав участь у судових засіданнях, загалом час яких становить 37 хвилин із заявлених 2 годин.

05.10.2023, 07.08.2024, 24.10.2024, 05.12.2024 протоколи судових засідань не велися у зв`язку з неявкою сторін по справі відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Суд першої інстанції вирішуючи питання про розподіл судових витрат, не врахував вказаного та не зменшив розмір витрат, понесених ОСББ на правничу допомогу.

Якщо суд під час розгляду апеляційної скарги, вирішуючи питання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру і їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу.

Колегія суддів погоджується із доводами скаржника та вважає за можливе зменшити розмір заявлених до стягнення з ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу на користь ОСББ до 4050,00 грн. Колегія суддів вважає, що вказана сума відповідає принципу співмірності та справедливості.

За таких обставин оскаржуване рішення у відповідності до норм статті 376 ЦПК України слід змінити в частині розміру заявлених до стягнення ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05 грудня 2024 по цій справі в частині розміру заявлених до стягнення з ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соборний 43/Тургенєва 24» (м. Запоріжжя, пр. Соборний 43/Тургенєва 24, IBAN НОМЕР_2 у АТ КБ «Приватбанк», , МФО: 313399) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4050,00 гривень ( чотири тисячі п`ятдесят гривень 00 копійок).

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Головуюча: І.В. Кочеткова

Судді: О.З. Поляков

Г.С. Подліянова