У Х В А Л А

Справа №377/1121/24

Провадження №4-с/377/2/25

18 лютого 2025 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої судді Малишенко Т.О., за участі секретаря судового засідання Маряхіної І.В., за відсутності учасників справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Славутицького відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), визнання її неправомірною та зобов`язання вчинити певні дії

У С Т А Н О В И Л А:

10 лютого 2025 року ОСОБА_2 , звернулась до суду із скаргою, в якій просить визнати бездіяльність начальника Славутицького відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Соколовського Олега Валентиновича, що полягає у не знятті арешту з майна боржника ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , а саме квартири АДРЕСА_1 ): реєстраційний номер запису про обтяження 25750437, дата, час державної реєстрації 30.01.2012 року, вид обтяження арешт нерухомого майна, накладений на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно, серія та номер: 30896314, видавник/обтяжувач: Відділ державної виконавчої служби Славутицького міського управління юстиції, , опис предмета обтяження: все майно, та у не виключенні з Державного реєстру речових прав відповідного запису про обтяження неправомірною.

Зобов`язати начальника або уповноважену посадову особу Славутицького відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - Зняти арешт із нерухомого майна (квартири АДРЕСА_1 ): - реєстраційний номер запису про обтяження 25750437, дата, час державної реєстрації 30.01.2012 року, вид обтяження арешт нерухомого майна, накладений на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно, серія та номер: 30896314, видавник/обтяжувач: Відділ державної виконавчої служби Славутицького міського управління юстиції, , опис предмета обтяження: все майно та Виключити з Державного реєстру речових прав відповідний запис про обтяження за номером № 25750437 від 30.01.2012 року.

Вимоги скарги обґрунтовує тим, що в грудні 2024 року ОСОБА_2 звернулася із позовом до Славутицького міського суду Київської області про зняття арешту з майна та виключення запису (зняття арешту з нерухомого майна (квартири АДРЕСА_1 ): реєстраційний номер запису про обтяження 25750437, дата, час державної реєстрації 30.01.2012 року, вид обтяження арешт нерухомого майна, накладений на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно, серія та номер: 30896314, видавник/обтяжувач: Відділ державної виконавчої служби Славутицького міського управління юстиції, , опис предмета обтяження: все майно.

Ухвалою Славутицького міського суду Київської області від 13.12.2024 року по справі №377/1121/24 було відмовлено у відкриття провадження, у зв`язку з тим, що зняття арешту та виключення відповідного запису має здійснюватися органом виконавчої служби, оскільки боржник за виконавчим провадженням не може подавати позов про зняття арешту з майна, а захист прав особи відбувається виключно через скаргу на дії виконавця/органу в порядку ст. 447 ЦПК України (в новій редакції це стаття 447-1 ЦПК України), незважаючи, що виконавче провадження вже знищено, а саме провадження закрито.

Відмовляючи у відкриття провадження, Суд зазначив: «У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 24 травня 2021 року у справі № 712/12136/18 (провадження № 61-4726сво19) зазначено, що відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

При цьому, в порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

ОСОБА_2 звернулася із відповідною заявою - зверненням щодо зняття обтяження (арешту) та виключення запису із реєстру обтяжень до Славутицького відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому просила з урахуванням наявних обставин: зняти арешт з нерухомого майна (квартири АДРЕСА_1 ): реєстраційний номер запису про обтяження 25750437, дата, час державної реєстрації 30.01.2012 року, вид обтяження арешт нерухомого майна, накладений на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно, серія та номер: 30896314, видавник/обтяжувач: Відділ державної виконавчої служби Славутицького міського управління юстиції, код СДРПОУ: 34845599, опис предмета обтяження: все майно, та виключити з Державного реєстру речових прав відповідний запис про обтяження за номером № 25750437 від 30.01.2012 року.

Відповіддю від 30.01.2025 року було повідомлено, що підстав для знаття арешту не має, і у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Вважає таку відмову у вигляді бездіяльності не правомірною, та змушена вкотре звертатися до Суду, в рамках скарги на дії державної виконавчої служби з урахуванням рекомендацій та висновків, викладених в Ухвалі Славутицького міського суду Київської області від 13.12.2024 року по справі № 377/1121/24.

Скаргу прийнято і призначено до розгляду на 18.02.2025 року.

13.02.2025 року до суду від скаржника ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд скарги за її відсутності, скаргу підтримала, просила задовольнити.

18.02.2025 року від начальника Славутицького відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) О.Соколовського до суду надійшли письмові пояснення. Відповідно до яких, при перевірці інформації в Автоматизованій системі виконавчого обтяження було встановлено, що на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження №30896314, яке було відкрито 30.01.2012 року на підставі виконавчого листа №2-736/2010 виданого 13.12.2010 року Славутицьким судом Київської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Укрсиббанк» боргу у розмірі 177 682,19 гри. Разом з відкриттям виконавчого провадження було накладено арешт на все майно боржника, номер запису про обтяження 25750437 від 30.01.2012 року. Державним виконавцем 30.09.2014 року було повернуто виконавчий документ стягувану на підставі п.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» який діяв на час винесення постанови та зазначено в результаті вжитих державним виконавцем заходів, майна на яке можливо звернути стягнення не виявлено.

ОСОБА_3 до відділу звернулася із заявою від 26.12.2024 року, яка надійшла до відділу 30.12.2024 року щодо зняття арешту з майна ОСОБА_3 .

30.01.2025 року було надано відповідь про те, що у відділі відсутні підстави про зняття арешту на підставі наступного.

Згідно п.1 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Відповідно до п.4 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом Г2 та підпунктом 2 пункту 10'4 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну «Укроборонпром», акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну «Укроборонпром», державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну «Укроборонпром» або на момент припинення Державного концерну «Укроборонпром» було його учасником, господарського товариства, І визначеного частиною першою статті 1 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності», звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності». У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно інформаційної довідки з Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна державним виконавцем було накладено арешт на все майно боржника, а ОСОБА_3 просить зняти арешт з конкретного майна, а саме квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

А тому враховуючи вищевикладене та в зв`язку з відсутністю перелічених підстав, для зняття арешту, просить відмовити у задоволенні скарги в частині щодо бездіяльності начальника відділу Соколовського О.В., що полягає у не знятті арешту з майна боржника ОСОБА_3 , а саме квартири АДРЕСА_1 та зобов`язанні начальника або уповноважену посадову особу відділу зняти арешт із нерухомого майна (квартири АДРЕСА_1 .). Одночасно просили розглянути скаргу ОСОБА_2 без їх участі у зв`язку з великим навантаженням.

18.02.2025 року від представника правонаступника позивача ТОВ «Кей-Колект» через систему «Електронний суд» надійшла заява про розгляд скарги за їх відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 440 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що рішенням Славутицького міського суду Київської області від 13 грудня 2010 року у справі № 2-736/2010 стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 26.02.2007 у розмірі 23859 швейцарських франків 6 сантимів, що за курсом Національного банку України станом на 14 липня 2010 року становить 177682,19 гривень, та судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1820 гривень у рівних частках. 12.12.2011 Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» відступило ТОВ «КЕЙ-КОЛЛЕКТ» відповідно до договору факторингу № 1 свої права вимоги до ОСОБА_4 за зобов`язаннями за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 26.02.2007.

30.01.2012 Відділом державної виконавчої служби Славутицького міського управління юстиції на підставі виконавчих листів № 2-736/2010 від 13.12.2010 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» судових витрат в розмірі 910 гривень та заборгованості солідарно з ОСОБА_5 згідно з договором про надання споживчого кредиту у розмірі 23859 швейцарських франків 6 сантимів, що за курсом Національного банку України станом на 14 липня 2010 року становить 177682,19 гривень, були відкриті виконавчі провадження та накладено арешт на все майно ОСОБА_4 ..

26.04.2022 ОСОБА_4 зареєструвала шлюб із ОСОБА_6 у Славутицькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_7 ».

Відповідно до довідки ТОВ «КЕЙ-КОЛЛЕКТ» від 15.10.2024 № 15/10/24/734014/1 зобов`язання ОСОБА_3 по договору про надання споживчого кредиту №0 від 26.02.2007 припинені. ТОВ «КЕЙ-КОЛЛЕКТ» не має жодних майнових або матеріальних претензій до ОСОБА_3 за договором про надання споживчого кредиту №0 від 26.02.2007.

29.08.2024 ОСОБА_2 звернулася із заявою до Славутицького відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Київ) про зняття арешту з майна, яке їй належить.

Як вбачається з листа начальника Славутицького відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 25.09.2024 № 24896, при перевірці інформації в Автоматизованій системі виконавчого провадження та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що на все майно ОСОБА_4 було накладено арешт:

- обтяження № 25750482 від 30.01.2012 на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно № 30895989 від 30.01.2012. Згідно перевірки спец розділу Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що виконавче провадження відкрито 30.01.2012 на підставі виконавчого листа № 2-736/2010 від 13.12.2010 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» судових витрат в розмірі 910 гривень та закінчено згідно з пунктом 8 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження», який діяв на час винесення постанови, у зв`язку із фактичним виконанням. Арешт з майна знято 25.09.2024;

- обтяження № 25750437 від 30.01.2012 на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно № 30896314 від 30.01.2012. Згідно з перевіркою спец розділу Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що виконавче провадження відкрито 30.01.2012 на підставі виконавчого листа № 2-736/2010 від 13.12.2010 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» боргу в сумі 177682,19 гривень, солідарно з ОСОБА_5 , та повернуто виконавчий лист стягувачу на підставі пункту 2 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», який діяв на час винесення постанови, і зазначено, що в результаті вжитих державним виконавцем заходів, майна, на яке можливо звернути стягнення, не виявлено. А також зазначено, що у зв`язку з відсутністю підстав, передбачених статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження», у Славутицького відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) відсутні підстави для зняття арешту з вищевказаного майна.

Таким чином, виконавче провадження № 30896314, в межах якого накладено арешт на все майно ОСОБА_4 , закінчено.

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 11.11.2024 № 403126532 в розділі Державного реєстру речових прав - Актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень мається запис за № 25750437 від 30 січня 2012 року про реєстрацію обтяження - арешту усього нерухомого майна ОСОБА_4 на підставі постанови головного державного виконавця ВДВС Славутицького міського управління юстиції від 30.01.2012 про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно. Вказаний запис вчинено державним реєстратором виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області Шапошніковою Л.В.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 124 Конституції України судові рішення є обов?язковими до виконання на всій території України.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття Закону України «Про виконавче провадження»).

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинстава є принцип змагальності сторін, в силу якого сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. При цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У контексті положень одного із основоположних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності сторін вирішальним фактором є те, що суд не повинен нічого доказувати за своєю ініціативою, оскільки це - обов`язок сторін, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність.

Разом з тим, належних доказів, щодо незаконності дій державного виконавця у листі від 30.01.2025 року про відмову у знятті арешту, до суду не подано та не встановлено судом в ході розгляду справи.

Враховуючи, що у ОСОБА_3 , була наявна заборгованість, 30.01.2012 року було відкрито виконавче провадження №30896314, на підставі виконавчого листа №2-736/2010 виданого 13.12.2010 року Славутицьким судом Київської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Укрсиббанк» боргу у розмірі 177 682,19 грн. та накладено арешт на все майно боржника, суд прийшов до висновку, що дії державного виконавця Славутицького відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) були вчинені правомірно, в межах повноважень державного виконавця та при наявності для того законних підстав. Порушень в діях державного виконавця суд не вбачає, а отже приходить до висновку про часткову відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно зі статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є, зокрема, заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем.

Відповідно до положень статті 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

В пункті 7 частини 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є, зокрема, погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

Проте, відповідно до довідки ТОВ «КЕЙ-КОЛЛЕКТ» від 15.10.2024 № 15/10/24/734014/1 зобов`язання ОСОБА_3 по договору про надання споживчого кредиту №0 від 26.02.2007 припинені. ТОВ «КЕЙ-КОЛЛЕКТ» не має жодних майнових або матеріальних претензій до ОСОБА_3 за договором про надання споживчого кредиту №0 від 26.02.2007.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (ст. 452 ЦПК України).

Частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначені підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (ч. 5 цієї статті).

Наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника та заборони на його відчуження, за умови відсутності виконавчих проваджень за виконавчими документами, які були видані судом, та майнових претензій з боку стягувачів за цими ж виконавчими документами, та наявністю підтверджень про те, що боржником заборгованість погашена, - є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Судом з`ясовано, що не зняті державним виконавцем арешти з майна, належного ОСОБА_2 , створює для неї негативні наслідки, оскільки вона не може розпорядитися своїм майном на власний розсуд.

Таким чином, встановлені судом обставини та норми чинного законодавства дають підстави для часткового задоволення скарги, а саме слід скасувати арешт на майно.

На думку суду, іншої можливості вирішити спірні питання неможливо, враховуючи норми чинного законодавства.

Керуючись ст. 259, 260, 261, 447-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суддя -

У Х В А Л И Л А:

Скаргу ОСОБА_1 бездіяльність Славутицького відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ), визнання її неправомірною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Скасувати арешт накладений на майно боржника ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , а саме квартири АДРЕСА_1 ): реєстраційний номер запису про обтяження 25750437, дата, час державної реєстрації 30.01.2012 року, вид обтяження арешт нерухомого майна, накладений на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно, серія та номер: 30896314, видавник/обтяжувач: Відділ державної виконавчої служби Славутицького міського управління юстиції, , опис предмета обтяження: все майно.

Зобов`язати уповноважену посадову особу Славутицького відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт із нерухомого майна (квартири АДРЕСА_1 ): - реєстраційний номер запису про обтяження 25750437, дата, час державної реєстрації 30.01.2012 року, вид обтяження арешт нерухомого майна, накладений на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно, серія та номер: 30896314, видавник/обтяжувач: Відділ державної виконавчої служби Славутицького міського управління юстиції, , опис предмета обтяження: все майно та виключити з Державного реєстру речових прав відповідний запис про обтяження за номером № 25750437 від 30.01.2012 року.

В іншій частині скарги - відмовити.

Копію ухвали направити сторонам до відома та Славутицькому відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) до виконання.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.

Ухвалу виготовлено 18.02.2025 року.

Суддя Т. О. Малишенко