Справа №442/8243/24
Провадження №2/442/89/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Крамара О.В.

секретаря судового засідання Лесович О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Комунальне підприємство «Управитель Житлово-експлуатаційне об`єднання» Дрогобицької міської ради про усунення перешкод в користуванні підвалом та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Комунальне підприємство «Управитель Житлово-експлуатаційне об`єднання» Дрогобицької міської ради про усунення перешкод в користуванні підвальним приміщенням, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із вказаним вище позовом в якому просить: усунути їй перешкоди в користуванні підвалом зареєстрованим за квартирою АДРЕСА_1 шляхом покладення на ОСОБА_2 зобов`язання привести підвал в будинку АДРЕСА_2 у відповідність до технічного паспорту, а саме замурувати отвір у несучій стіні підвалу.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 13.12.2006 вона та її чоловік ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу придбали квартиру АДРЕСА_1 . Попередня власниця квартири ОСОБА_4 під час продажу квартири повідомила, що до даної квартири належить підвал, який складається з трьох приміщень та внесений до технічного паспорту квартири.

Після смерті ОСОБА_3 вона успадкувала 1/2 квартири АДРЕСА_1 , відповідно стала одноосібним власником вказаної квартири.

Будинок АДРЕСА_2 , складається з 4 (чотирьох) квартир. Власником квартири АДРЕСА_3 у вказаному будинку є ОСОБА_2 , який 02.08.2024 вибив отвір у суміжній несучій стіні з його підвалом, тим самим проник у її підвал. Оскільки на зауваження позивача, щодо приведення підвалу в попередній стан, відповідач ( ОСОБА_2 ) не реагує, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою від 07.10.2024 в зазначеній справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.

01.11.2024 ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву, із підтвердженням направлення такого відзиву позивачу та зустрічний позов, який ухвалою суду від 05.12.2024 об`єднано в одне провадження з первісним позовом.

Позивач за зустрічним позовом просить: зобов`язати ОСОБА_1 не чинити йому будь-яких перешкод у користуванні підвальними та усіма іншими приміщеннями спільної сумісної власності житлового багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 та стягнути з ОСОБА_1 в його користь судові витрати.

В обгрунтування зустрічних позовних вимог посилається на те, що позивач за первинним позовом ( ОСОБА_1 ) на його заяву від 14.08.2023 категорично відмовилась не чинити йому перешкод та надати доступ до користування спірним підвальним приміщенням з метою можливості ним власними зусиллями влаштувати систему водовідведення (дренажу) та влаштування в конструкції теплоізоляції від впливів перепаду температур на залізобетонні перекриття між підвалом та приміщеннями будинку АДРЕСА_2 , та надати йому доступ до димовентиляційного каналу, що знаходиться у цій частині підвалу.

Наголошує на тому, що ОСОБА_1 не додала до свого позову жодних належних достатніх та достовірних доказів, якими б підтверджувалось зареєстроване право власності на спірне підвальне приміщення. Окрім цього наголошує на тому, що отвір у несучій стіні підвалу, про який зазначає у позові, ОСОБА_1 сама самочинно без згоди інших власників житлових квартир АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 замурувала (заклала цеглою), унеможлививши у такий спосіб іншим співвласникам користуватись частиною самовільно зайнятих нею підвальних приміщень. На даний час підвальні та інші допоміжні приміщення перебувають у спільній сумісній власності усіх власників квартир будинку, договору щодо визначення порядку користування цим спільним майном не укладалось, загальних зборів не проводилось, в чому вбачає незаконність дій ОСОБА_1 в тому числі і по відношенню до нього.

В судовому засіданні позивач ( ОСОБА_1 ) за первісним позовом та її представник заявлені вимоги підтримали та просять суд їх задоволити. Заявлений зустрічний позов не визнають, вважають такий необґрунтованим та безпідставно поданим, оскільки не ґрунтується на жодних правових підставах.

Відповідач ( ОСОБА_2 ) та його представник, позовні вимоги ОСОБА_1 не визнали з підстав викладених у відзиві та у зустрічній позовній заяві. Щодо зустрічного позову то просять його задоволити оскільки такий підставно поданий та ґрунтується на вимогах закону.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Комунальне підприємство «Управитель Житлово-експлуатаційне об`єднання» Дрогобицької міської ради, в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи є заява про розгляд справи у їх відсутності, при постановленні судового рішення покладаються на розсуд суду.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, допитавши свідків ( ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ), судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Отже, таке право є абсолютним, виражає демократичні засади суспільства, спрямоване на всебічний захист прав людини та громадянина.

Відповідно до положень ст.5 ЦПК України, «здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Під способами захисту цивільних прав розуміють передбачені законом заходи примусового характеру, за допомогою яких відновлюються порушені, невизнані або оспорювані права.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

За принциповими положеннями ст. 12 ЦПК України, які встановлюють змагальність цивільного процесу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Нормами ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що сторони по справі є власниками квартир в будинку АДРЕСА_2 , зокрема ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 13.12.2006 та Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.05.2008 належить квартира АДРЕСА_6 , а ОСОБА_11 на підставі Договору міни від 17.12.2002 належить квартира АДРЕСА_3 .

Як зазначено вище, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Частиною першою статті 48 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивач - це особа, на захист прав та інтересів якої відкрито провадження у справі. З цього випливає, що позовна заява подається для захисту порушених прав, а саме порушення в часі повинно існувати до відкриття провадження у справі.

Згідно зі статтею 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

ОСОБА_1 у своєму позові просить: усунути їй перешкоди в користуванні підвалом зареєстрованим за квартирою АДРЕСА_1 шляхом покладення на ОСОБА_2 зобов`язання привести підвал в будинку АДРЕСА_2 у відповідність до технічного паспорту, а саме замурувати отвір у несучій стіні підвалу.

ОСОБА_2 у своєму зустрічному позові просить: зобов`язати ОСОБА_1 не чинити йому будь-яких перешкод у користуванні підвальними та усіма іншими приміщеннями спільної сумісної власності житлового багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 та стягнути з ОСОБА_1 в його користь судові витрати.

Із наведеного вище вбачається, що позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є взаємопов`язані та стосуються підвальних приміщень розташованих у будинку АДРЕСА_2 , також судом встановлено, що між сторонами відсутні добросусідські відносини, що в свою чергу і породило ці позови.

Суд критично ставиться до доводів ОСОБА_1 , що відповідачем ( ОСОБА_2 ) чиняться їй перешкоди у користуванні її підвалом, як і до доводів ОСОБА_2 , що ОСОБА_1 чиняться йому перешкоди у користуванні його підвалом, а в матеріалах справи відсутні будь які належні та допустимі докази з боку позивачів, що підтверджували би підставність їх позовних вимог та судом не здобуто таких доказів в судовому процесі, тобто встановлених джерел інформації, що має значення для справи, у зв`язку з чим не заслуговують на увагу.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Особи, які беруть участь у справі, розпоряджаються своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів - із поданих позивачами доказів, не вбачається яке саме їх право порушено.

У відповідності до вимог ст. 76, 77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами статей 78, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За результатами розгляду справи суд приймає рішення, в якому, серед іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін (позивача та відповідача).

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду немає правових підстав для задоволення як первинного так і зустрічного позовів, оскільки, як позивач за первинним так і позивач за зустрічним позовом не довели ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх позовних вимог, а тому у задоволені позовів (первинному та зустрічному) слід відмовити за безпідставністю та недоведеністю.

Оскільки суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовів, то відповідно судові витрати слід покласти на сторони.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 223, 263, 265 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Комунальне підприємство «Управитель Житлово-експлуатаційне об`єднання» Дрогобицької міської ради про усунення перешкод в користуванні підвалом відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Комунальне підприємство «Управитель Житлово-експлуатаційне об`єднання» Дрогобицької міської ради про усунення перешкод в користуванні підвальним приміщенням - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 20.02.2025 року.

Суддя О.В. Крамар