Справа № 703/6799/24
20 лютого 2025 року м. Сміла
Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Овсієнка І.В.
секретаря судового засідання Батаргіної Т.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сміла в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором
20.12.2024 ТОВ «Бізнес позика» звернулось до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 31.03.2024 між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 шляхом обміну електронними повідомленнями, із додержанням порядку, передбаченого ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» укладений договір №490-395-КС-002 про надання кредиту.
Крім того, 21.04.2024 між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 шляхом обміну електронними повідомленнями, із додержанням порядку, передбаченого ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» укладено додаткову угоду до договору №490-395-КС-002, згідно з умовами якої позивач надав ОСОБА_1 додатково кредит в сумі 7000,00 грн.
Відповідач порушив умови договору, повернувши лише незначну частину кредиту.
Посилаючись на викладене, ТОВ «Бізнес позика» просить суд стягнути з відповідача вказаний борг в примусовому порядку.
Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 30.12.2024 відкрите провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін, встановлений сторонам строк для подання письмових заяв по суті справи. Вирішене клопотання про витребування доказів, що відносяться до банківської таємниці.
28.01.2025 на адресу суду АТ «Укрсиббанк» надані матеріали, витребувані ухвалою про відкриття провадження в справі, у виді довідки про видання банківської картки та виписки про рух коштів по рахунку.
Відповідач у судове засідання не прибув, у встановлений судом строк відзиву до суду не подав, будь-яких клопотань чи заяв про неможливість подання відзиву у встановлений судом строк від відповідача не надходило. Про дату та час судового розгляду був повідомлений шляхом направлення повісток за останньою відомою адресою зареєстрованого місця проживання, а також шляхом публікації оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, що відповідає вимогам п. 2 ч. 7 ст. 128, а також ч. 11 ст. 128 ЦПК України. При цьому поштові відправлення повернуті на адресу суду у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою, що дає суду на підставі п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважати його таким, що про судовий розгляд повідомлений належним чином.
Частиною 8 статті 178 ЦПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
За відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами справи. Водночас, суд враховує, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк, для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву, зважаючи на те, що позивач не висловив своїх заперечень проти заочного розгляду справи, розгляд справи проведено в порядку заочного розгляду, передбаченого гл. 11 ЦПК України.
Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що 31.03.2024 між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 на підставі Правил про надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес позика», шляхом обміну електронними повідомленнями через особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця, із додержанням порядку, передбаченого ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» укладений договір №490-395-КС-002 про надання кредиту.
Згідно з п. 2.3 договору, строк кредиту складає 24 тижні. Процентна ставка 2,00000000 в день, фіксована (п. 2.4 договору). Згідно з п. 2.5 договору комісія за надання кредиту 2250,00 грн.
Строк дії договору до 15.09.2024 (п. 2.7 договору).
Відповідно до п. 2.11 договору, денна процентна ставка складає 0,95%.
Дата видачі кредиту 31.03.2024, дата повернення кредиту 15.09.2024 (пункти 2.12-2.13 договору).
Згідно з розділом 3 договору, сторонами погоджено графік платежів та орієнтовану загальну вартість кредиту.
За наявності прострочення платежів по кредиту з боку позичальника, строк якої складає більше 7 днів, положення про застосування зниженої процентної ставки втрачають свою чинність та діє загальна процентна ставка у розмірі, зазначеному в п. 2.4 договору.
21.04.2024 між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 на підставі Правил про надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес позика», шляхом обміну електронними повідомленнями через особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця, із додержанням порядку, передбаченого ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» укладена додаткова угода до договору №490-395-КС-002 про надання кредиту.
Комісія за нарахування додаткової суми кредиту складає 1050,00 грн.
В пункті 6.1 додаткової угоди сторони погодили графік платежів, у разі дотримання якого з боку позичальника, застосовуватиметься знижена процентна ставка.
На виконання умов договору 23.04.2024 ТОВ «Бізнес позика» перерахувало на картковий рахунок відповідача кредитні кошти в сумі 7000,00 грн., що підтверджується випискою про рух коштів за рахунком.
Як вбачається із документів, наданих АТ «Укрсиббанк» на виконання ухвали суду про витребування доказів, картка номер НОМЕР_1 випущена 04.10.2021 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видана останньому 25.10.2021. Банком також надана виписка про рух коштів по рахунку, використання якого здійснюється із допомогою картки номер НОМЕР_1 .
Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів.
Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність», банківський кредит - будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.
Кредитний договір є різновидом договору позички, тому до правовідносин, що виникають на його основі, застосовуються ті ж правила, що діють для договорів позички.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками.
Згідно ч. 1 ст. 1047 ЦК України, у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми.
Згідно ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.
Згідно ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.
Відповідно до ст. 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У статті 526 ЦПК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).
Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Суд зазначає, що укладений сторонами кредитний договір містить інформацію про погоджену суму кредиту, детальний розрахунок його сукупної вартості, дату укладення правочину та відомості про процентну ставку, строк його дії, відповідальність сторін та порядок розрахунків, окрім того містить всі істотні умови, передбачені законодавством України і позивач був ознайомлений зі всіма істотними умовами кредитного договору, що підтверджується його підписом в договорі, що виконаний електронним підписом із використанням одноразового ідентифікатора.
ОСОБА_1 , будучи вільним в укладенні кредитного договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, обізнаним з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, підписавши форму прийняття (акцепту) пропозиції (оферти) укласти договір №490395-КС-002 про надання кредиту 31.03.2024, а також форму прийняття (акцепту) пропозиції (оферти) укласти додаткову угоду до договору №490395-КС-002 про надання кредиту від 31.03.2024 (датована 21.04.2024), висловив волевиявлення на отримання кредиту, порядок нарахування процентів, комісії, а також збільшення суми кредиту.
На підтвердження наявності заборгованості та її розміру судом за клопотанням позивача витребувано виписку про рух коштів за рахунком на ім`я ОСОБА_1 за період з 31.03.2024 до 15.09.2024.
Верховний Суд у постанові від 25.05.2021 року у справі №554/4300/16-ц дійшов правового висновку, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто, виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
Отже надана банком виписка за картковим рахунком позичальника у сукупності з іншими зібраними у справі доказами, підтверджують обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено у детальному розрахунку.
Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у складі Касаційного цивільного суду у постанові від 17.12.2021 в справі №278/2177/15-ц: виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором.
Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.
Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, доказів належного виконання зобов`язань за договорами не надано.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню.
Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.
За змістом ч. 1-2 наведеної статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до платіжної інструкції №8911 від 16.12.2024 позивач сплатив 2422 грн. 40 коп. судового збору за звернення до суду з наведеним позовом.
Враховуючи, що позов підлягає до повного задоволення, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору.
Докази на понесення позивачем будь-яких інших судових витрат матеріали справи не містять.
На підставі наведеного, керуючись ст. 5, 7,12, 81, 89, 141, 247, 263, 265, 280-282 ЦПК України суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом цих строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика», адреса: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, офіс 411, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складене 20.02.2025.

Суддя: І.В.Овсієнко