Провадження № 2/357/70/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя Цукуров В. П.,

секретар судового засідання Чайка О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Романчук І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 в місті Біла Церква Київської області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства Білоцерківської міської ради Житлово-експлуатаційної контори №1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди

В С Т А Н О В И В :

1. Описова частина.

Короткий зміст позовних вимог. Рух справи.

У вересні 2024 року ОСОБА_1 (далі «Позивач») звернулася до суду із позовом до Комунального підприємства Білоцерківської міської ради Житлово-експлуатаційної контори №1 (далі «Відповідач») про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на наступні обставини.

Позивач є власником автомобіля ТОYOTA YARIS, державний номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Вона фактично проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи.

Указана квартира належить чоловікові Позивача, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.06.2020 року №212757871 та свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 , виданим 10.01.2018 року Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис №06.

22.04.2024 року зранку, у період часу з 10:00 до 10:30, на автомобіль Позивача, який було припарковано біля під`їзду будинку АДРЕСА_2 , упали шматки бетонної штукатурки/стіни, які відвалилися від стіни цього будинку. За наслідками цього у автомобіля Позивача було пошкоджено капот, на якому лежали шматки бетонної стіни, лобове скло, двірники тощо. Деякі шматки бетонної стіни лежали біля та під автомобілем.

Побачене викликало у Позивача шок, оскільки вона вийшла до автомобіля з двома маленькими дітьми, разом із якими мала намір поїхати у термінових справах, і які також могли постраждати від уламків, якби вона вийшла з ними раніше і вони перебували біля автомобіля в момент падіння цих шматків.

Оговтавшись, Позивач одразу телефоном викликала працівників поліції, які на місці зафіксували факт ушкодження її автомобіля уламками стіни будинку. Вона також самостійно на свій телефон зафіксувала цей факт.

Цього ж дня пізніше Позивач звернулася до поліції з письмовою заявою, в якій просила притягнути до відповідальності працівників КП БМР «ЖЕК № 1», бездіяльність яких призвела до пошкодження її автомобіля.

22.04.2024 року Позивач звернулася з письмовою заявою до начальника ЖЕК-1 Ящука О.І., в якій повідомила про інцидент і просила направити комісію для складання акту і огляду пошкоджень, зареєстровано під вх.№ 356 від 22.04.2024 року.

Позивач також звернулася з заявою на ім`я начальника ЖЕК-1, у якій запрошувала представників на експертну оцінку пошкоджень її автомобіля, зареєстровано під вх.№ 358 від 22.04.2024 року.

Обидві заяви Позивача були проігноровані, комісія для складання акту та представники для огляду автомобіля експертом не прибули.

Згодом Позивач отримала лист за підписом т.в.о. начальника ЖЕК-1 С. Ганнича від 26.04.2024 року №273, яким на її заяву від 22.04.2024 року вх.№358 її було повідомлено, що відповідно до ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» КП БМР ЖЕК №1, як управитель, надає житлову послугу послугу з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_2 та за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території. Даний будинок не перебуває на балансі КП БМР ЖЕК №1. Разом з тим зазначено, що експертна оцінка автомобіля проводиться незалежним оцінювачем, який працює за відповідними стандартами та правилами. У такому випадку присутність представника управлінської компанії не обов`язкова.

22.04.2024 року пошкоджений автомобіль Позивача було оглянуто судовим експертом Петрушанко В.Ф. та 29.04.2024 року ним було складено Висновок експерта № 70 по дослідженню з визначенням матеріального збитку, завданого ушкодженням колісного транспортного засобу Toyota Yaris реєстраційний № НОМЕР_1 . Згідно з вказаним висновком вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Toyota Yaris реєстраційний № НОМЕР_1 , внаслідок пошкоджень, на дату оцінки складає 24243,29 гривень. За проведення указаного автотоварознавчого дослідження Позивачем було сплачено експерту 3000,00 гривень.

Пізніше Позивач отримала довідку з Нацполіції від 08.05.2024 року про результати розгляду її звернення від 22.04.2024 року та супровідний лист за №4319/109/1100, з яких вбачається, що моє звернення розглянуте на підставі ЗУ «Про звернення громадян». Відповідно до відповіді т.в.о. начальника КП БМР «ЖЕК №1» Сергія Ганнича поліцією було встановлено, що відповідно до ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» КП БМР «ЖЕК №1», як управитель, надає житлову послугу послугу з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_2 та за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території. Даний будинок, за повідомленням ОСОБА_2 , не перебуває на балансі КП БМР «ЖЕК № 1». Разом з тим він вказав, що експертна оцінка автомобіля проводиться незалежним оцінювачем, який працює за відповідними стандартами та правилами і в такому випадку присутність представника управлінської компанії не обов`язкова. Також Позивача було поінформовано, що розмір заподіяної їй матеріальної шкоди не дає підстав для порушення кримінальної справи за ознаками ч.1 ст.194 КК України, та рекомендовано з метою вирішення спірних питань та з метою відшкодування завданих матеріальних збитків звернутися до суду в порядку приватного судочинства відповідно до ст.15 ЦПК України. Тобто, в порушенні кримінальної справи було відмовлено.

10.05.2024 року на запит Позивача на інформацію від 06.05.2024 року щодо надання копій відеозаписів з нагрудних відеореєстраторів події, яка мала місце 22.04.2024 року, а саме падіння на транспортний засіб ОСОБА_1 уламку бетонної плити з будинку по АДРЕСА_2 , їй було надано копії запитуваних відеозаписів.

09.05.2024 року Позивач звернулася до начальника ЖЕК №1 з інформаційним запитом, на який отримала відповідь за № 309 від 30.05.2024 року У відповідному листі Позивачу було повідомлено, що згідно з ч.1 ст.11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором. Договір підписується визначеною відповідно до ст.11, п.5 Закону уповноваженою на це рішенням зборів співвласників особою, яка уповноважена виключно на підписання договору. Згідно з п.32 Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком, затвердженими Постановою КМУ від 05.09.2028 року № 712, ціна послуги з управління встановлюється Договором з розрахунку на один квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення, якщо інше не визначено Договором, та включає: - витрати на утримання багатоквартирного будинку, прибудинкової території, поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку відповідно до кошторису; - винагороду управителю, яка визначається за згодою сторін. Щодо ремонту зовнішніх стін будинку: такі роботи відносяться до робіт з капітального ремонту. Згідно п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку. Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника (ч.2 ст.7 Закону). Таким чином, як вказано у відповіді, проведення капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку є обов`язком співвласників та здійснюється за кошти співвласників. Оскільки згідно п.5 ч.2 ст.10 Закону, до повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі й про проведення поточного і капітального ремонтів, реконструкції, реставрації, технічного переоснащення спільного майна.

У листі від 30.05.2024 року № 309 Відповідач зазначає, що роботи з ремонту зовнішніх стін будинку відносяться до робіт з капітального ремонту. Підстави такого висновку не вказуються. Далі в цьому ж листі, з посиланням на положення ст.7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», Відповідач зазначає, що проведення капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку є обов`язком співвласників та здійснюється за кошти співвласників. З посиланням на ст.10 цього ж Закону вказує, що збори співвласників мають повноваження прийняття рішень (у тому числі) щодо проведення поточного і капітального ремонтів спільного майна.

25.06.2024 року Позивач звернулася до начальника ЖЕК №1 Ящука О.І. як до керівника управлінської компанії, з претензією, в якій просила відшкодувати завдану їй з вини ЖЕКу шкоду в розмірі 24243,29 грн. за пошкоджений автомобіль та 3000 грн. витрат за проведення експертної оцінки вартості пошкоджень автомобіля.

31.08.2024 року Відповідач отримала відповідь від 17.07.2024 року №439 на вказану претензію. У відповіді не містилося прямої відмови у задоволенні вимог Позивача, разом з цим було зазначено, що ЖЕК-1, як управитель, надає житлову послугу послугу з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_2 та за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території. Додатком №5 «Кошторис витрат на утримання будинку та прибудинкової території» та Додатком №4 «Вимога до якості послуги з управління будинком», що є невід`ємними частинами Договору № 230/У від 01.12.2021 «Про надання послуг з управління багатоквартирним будинком» визначено чіткий перелік робіт (послуг) з утримання будинку. Загальний огляд житлового будинку АДРЕСА_2 , як вказується у відповіді, ніби був проведений в період з 01.04.2024 року по 15.04.2024 року житловий будинок та його конструктивні елементи знаходяться в задовільному стані, будинок придатний до експлуатації в весняно-літній період 2024 року. Тобто, враховуючи вищевикладене, КП БМР ЖЕК №1 зазначає, що виконує в повному обсязі свої обов`язки по наданню послуг з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_2 , оскільки здійснює весь комплекс необхідних робіт в тому числі і по поточному ремонту спільного майна багатоквартирного будинку. Капітальний ремонт будинку не передбачено ні тарифом на послуги з управління багатоквартирного будинку, ні договором про надання послуг управління, ні чинними нормативно-правовими актами, що регулюють діяльність комунального підприємства у сфері житлово-комунальних послуг.

Оскільки Відповідач в добровільному порядку відмовився відшкодовувати завдану Позивачу шкоду, остання змушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

Крім матеріальної шкоди в сумі 24243,29 грн. - ушкодження автомобіля, Позивачу було заподіяно моральну шкоду, яку вона оцінює в 5000,00 грн.

Моральна шкода полягає в тому, що Позивач зазнала стресу від усвідомлення того, що ці шматки бетонної стіни могли упасти на її маленьких дітей чи на неї, її самопочуття було погіршене. Крім того, її автомобіль було пошкоджено, і вона не мала можливості поїхати з дітьми у невідкладних справах, оскільки змушена була займатися фіксацією цього інциденту, звертатися до поліції, до ЖЕК №1, шукати очевидців тощо. Крім того, з вини Відповідача Позивач витрачала не лише свій час на спроби врегулювання цього конфлікту, на з`ясування та підтвердження всіх обставин, а й змушена була витрачати свої кошти на оцінку вартості пошкоджень автомобіля, на отримання професійної правничої допомоги тощо. Її автомобіль потребує ремонту, вкладання коштів, а зухвала поведінка і формальні відписки Відповідача ще більше негативно впливають на її стан здоров`я, вона нервує, відчуває тривогу кожного разу, коли наближається до свого будинку, мимоволі щоразу оглядає стіни, коли заходить до під`їзду, особливо коли вона з дітьми. З 22.04.2024 року Позивач живе в режимі необхідності вирішення цієї проблеми, чим дуже порушено її спокій, звичний уклад життя тощо. Тому вона вважає, що крім матеріальних збитків Відповідач має відшкодувати завдану їй моральну шкоду та витрати по справі.

З огляду на викладене, Позивач просила суд стягнути з Відповідача на її користь:

відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 24243,29 гривень;

відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000,00 гривень;

витрати, пов`язані з проведенням експертного дослідження, у розмірі 3000,00 гривень;

судовий збір у розмірі 1211,20 гривень;

витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 гривень.

30.09.2024 року ухвалою суду було відкрито провадження у даній справі та постановлено провести її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 86-87).

15.10.2024 року до канцелярії суду за допомогою системи «Електронний суд» представником Відповідача було подано відзив на позовну заяву, у якому останній просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Зазначив, що за умовами договору від 01.12.2021 року № 230/У «Про надання послуги з управління багатоквартирним будинком», де Відповідач є управителем, а Позивач співвласницею, управитель зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору. Відповідно до частини 4 пункту 6 Договору, кожен із співвласників зобов`язаний оплачувати Управителеві надані послуги з управління в порядку, за ціною та у строки, встановлені цим Договором. Згідно з вимогами частини 2 статті 7 Закону кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. У своїй позовній заяві Позивач посилається на бездіяльність Відповідача, натомість сама Співвласниця, як і решта співвласників Будинку АДРЕСА_2 , систематично порушує умови Договору з управління в частині оплати послуг Відповідача. Станом на дату події, що відбулася з наземним транспортом Позивача, до 22.04.2024 року, заборгованість співвласників Будинку АДРЕСА_2 перед КП БМР ЖЕК №1 становила 131138,17 гривень, а станом на 01.10.2024 року загальний борг по зазначеному будинку складає 128572,07 гривень. У тому числі й сам Позивач у квітні заборгував перед Управителем 2158,67 гривень, а станом на 01.10.2024 року борг складає 2657,72 гривень. Зауважив, що відповідальність за технічний стан будинку та прилеглої території лежить на Співвласниках цього будинку. Окрім того, Рішенням Білоцерківської міської ради від 29.06.2023 року № 4124- 41-VIII затверджено програму співфінансування робіт з капітального ремонту багатоквартирних житлових будинків м. Біла Церква на 2019-2024 роки. Дана Програма визначає особливості проведення робіт з капітального ремонту багатоквартирних житлових будинків на умовах співфінансуванння, регулює правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його належного утримання, шляхом внесення дольової участі у фінансування робіт з капітального ремонту житлового будинку. Одним із завдань Програми є провести капітальні ремонти будинків у місті з залученням коштів співвласників майна. До заходів на виконання Програми серед інших робіт належить виконання робіт з капітального ремонту фасадів. Розмір співфінансування робіт з капітального ремонту фасадів багатоквартирних житлових будинків у відсотковому значенні, згідно з пунктом 17 Програми, становить 30% місцевого бюджету та 70 % коштів мешканців будинків. Уданому випадку, КП БМР ЖЕК № 1 не міг ініціювати проведення капітального ремонту багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 по причині відсутності відповідного рішення Співвласників, а також накопичувального банківського рахунку, оскільки Співвласники не ініціювали його відкриття. Попри невиконання Співвласниками Будинку № 3 своїх обов`язків за Договором з управління в частині оплати послуг Управителя, КП БМР ЖЕК № 1 не припиняв здійснення своїх зобов`язань, що визначені Договором з управління, а також не застосовував до боржників санкцій, передбачених частиною 9 Договору з управління, які передбачають, у разі несвоєчасного здійснення платежів за послугу з управління сплачувати пеню в розмірі, встановленому цим договором. КП БМР ЖЕК № 1, згідно з вимогами Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76, проводив весняні та осінні загальні огляди Будинку № 3 та прибудинкової території, за результатами якого складено план робіт і в межах доходів та витрат за Будинком № 3, забезпечується технічне обслуговування та, у разі необхідності, проведення поточного ремонту спільного майна багатоквартирного будинку відповідно до фактичних нарахувань та обсягів наданих послуг. Звернув увагу суду на те, що під час настання події, автомобіль Позивача було припарковано, на її власний ризик, в неналежному місті для паркування, на відстані менше 10 метрів від вікон та стіни Будинку АДРЕСА_2 . Попри наявність на прилеглій території Будинку № 3 облаштованого місця для стоянки автомобілів, Позивач на власний ризик свідомо залишила власне авто на вході до під`їзду, чим порушила Правила дорожнього руху, а саме вимоги руху у житловій та пішохідній зоні. Також, на верхньому поверсі Будинку АДРЕСА_2 іншими співвласниками цього будинку раніше проводилися роботи з утеплення фасаду, що могло спричинити корозію, та, як наслідок, пошкодження відповідної частини фасаду, яка знаходилася над ділянкою, на якій проводилися роботи. Крім того, в районі місця проживання Позивача з початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України неодноразово відбувалися обстріли, що могло спричинити деформацію фасаду будинку № 3, яка під час планового технічного огляду не проявилася, а в подальшому, після проведення співвласниками ремонтних робіт з утеплення фасаду, спричинила відшарування будівельної конструкції. Відповідач не погоджується з вимогою Позивача щодо відшкодування моральної шкоди, оскільки вважає, що ОСОБА_1 зазнала моральних страждань внаслідок невиконання нею ж своїх цивільних обов`язків, встановлених умовами Договору з управління, іншими актами законодавства України у сфері житлово-комунальних послуг, а також Правил дорожнього руху. Такі чинники, як ігнорування умов Договору з управління та незнання своїх обов`язків у якості Співвласника за цим Договором, зокрема в частині оплати послуг Управителя, в частині проведення ремонтних робіт, а також в частині місця паркування, що прямо передбачено Договором з управління, є передумовою пошкодження майна Позивача та такі, що мають причинно-наслідковий характер (а.с. 95-103).

21.10.2024 року до канцелярії суду засобами поштового зв`язку від Позивача надійшла відповідь на відзив у якій остання заперечувала посилання Відповідача на наявність у неї боргів по оплаті послуг Відповідача з управління будинком. Зазначила, що дійсно, станом на 01.04.2024 року по її з чоловіком квартирі значився борг понад дві тисячі гривень, але на те були об`єктивні причини. У їхній сім`ї є двоє маленьких дітей, Позивач не працює, оскільки меншій дитині лише півтора роки. Сім`я живе на одну зарплату чоловіка Позивача. Та головною проблемою є те, що донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає на серйозне генетичне захворювання з дня свого народження, через що значну частину своїх доходів сім`я Позивача змушена витрачати на її обстеження та лікування. З листопада 2023 року по квітень 2024 року вони витратили лише на різні аналізи в Україні 14570 грн. та 680 євро в Швейцарії. Тому дійсно сім`я Відповідача вимушено іноді затримується з оплатою за квартиру, але весь час частково та платить. Їхні борги не звільняють управителя від виконання його обов`язків, адже його бездіяльність в окремих випадках, схожих на даний інцидент, може мати дуже тяжкі наслідки. Наголосила, що ремонт, який мав би вчасно, до обвалення шматків бетону, провести управитель в будинку, де мешкає Позивач, не відноситься до категорії капітальних. Із зроблених нею фото та відеофіксацій видно, що фасад будинку мав ознаки руйнування в незначній частині і не потребував капітального ремонту. Сам Відповідач не заперечує, що деякі ремонтні роботи на частині фасаду, з якої впали шматки бетону на її автомобіль, були проведені після її звернень, і без будь-якої процедури, яка передбачена для проведення капітального ремонту і яку описує Відповідач у відзиві. Зазначила, що саме управитель зобов`язаний вчасно обстежувати технічний стан будинку і у встановленому порядку вживати всі заходи, у т.ч. ініціювати збори співвласників, необхідні для забезпечення належного і безпечного користування будинком. Повідомила, що вона не є співвласником указаного житлового приміщення, а є дружиною такого співвласника. Крім того, на зборах, коли обирався управитель, сім`я Позивача присутньою не була. Її запити мали за мету з`ясувати, хто несе відповідальність за технічний стан будинку, і вона це зрештою зробила, пред`явила свої претензії, а потім і позов. Щодо тверджень Відповідача про те, що ним здійснювалися весняні та осінні загальні огляди будинку АДРЕСА_2 та прибудинкової території, зазначила, що якби такі огляди проводились, то не виявити таке пошкодження фасаду, яке врешті призвело до падіння бетонних шматків, було б не можливо. Пояснила, що в будинку, у якому вона мешкає, є 63 квартири, а облаштоване місце для стоянки автомобілів розраховане всього на 3 автомобілі. Крім того, Позивач свій автомобіль залишила біля під`їзду будинку, оскільки на той час її молодшій дитині ще не виповнився один рік, вона ще не ходила, а Позивачу треба було з двома маленькими дітьми, сумкою з дитячими речами і дитячим возиком сісти в автомобіль. Надворі того ранку йшов дощ. Позивач не могла залишити автомобіль десь на значній відстані від будинку. Зазначила, що якби вона порушила ПДР, то викликана нею ж поліція, яка прибула на місце події, склала б про це відповідний протокол. Зазначила, що твердження Відповідача про те, що можливими причинами пошкодження стіни будинку є ремонтні роботи з утеплення фасаду, які здійснювалися одним із мешканців будинку, а також обстріли, є припущеннями, та жодним чином не спростовують вину Відповідача (а.с. 181-184).

У судових засіданнях Позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Надала пояснення, аналогічні за змістом позовній заяві та відповіді на відзив.

У судових засіданнях представник Відповідача проти задоволення позовних вимог заперечувала, просила відмовити у їх задоволенні у повному обсязі. Надала пояснення, аналогічні за змістом відзиву на позовну заяву. Наполягала, що юридична особа, представництво якої вона здійснює, не є належним Відповідачем у даній справі.

2. Мотивувальна частина.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Позивач є власником автомобіля ТОYOTA YARIS, державний номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 (а.с. 14).

Вона фактично проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи (а.с. 78).

Указана квартира належить чоловікові Позивача, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.06.2020 року №212757871 та свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 , виданим 10.01.2018 року Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис №06 (а.с. 10, 11).

01.12.2021 року між співвласниками багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 та Відповідачем було укладено Договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком №230/У (а.с. 223-225а).

Управитель зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору (пункт 1 Договору).

Згідно з пунктом 3 Договору послуга з управління включає:

утримання спільного майна багатоквартирного спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів (у разі наявності) тощо;

купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку;

поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку.

Відповідно до пункту 8 Договору управитель, поряд із іншим, зобов`язаний:

забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і цього договору, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг;

інформувати співвласників багатоквартирного будинку про необхідність капітального ремонту (заміни) спільного майна багатоквартирного будинку.

22.04.2024 року зранку, у період часу з 10:00 до 10:30, на автомобіль Позивача, який було припарковано біля під`їзду будинку АДРЕСА_2 , упали шматки бетонної штукатурки/стіни, які відвалилися від стіни цього будинку. За наслідками цього у автомобіля Позивача було пошкоджено капот, на якому лежали шматки бетонної стіни, лобове скло, двірники тощо (а.с. 70-72).

Цього ж дня Позивач звернулася до поліції з письмовою заявою, в якій просила притягнути до відповідальності працівників КП БМР «ЖЕК № 1», бездіяльність яких, на її думку, призвела до пошкодження її автомобіля (а.с. 18, 20).

22.04.2024 року Позивач звернулася з письмовою заявою до начальника ЖЕК-1, в якій повідомила про інцидент і просила направити комісію для складання акту і огляду пошкоджень, зареєстровано під вх.№ 356 від 22.04.2024 року (а.с. 15).

Позивач також звернулася з заявою на ім`я начальника ЖЕК-1, у якій запрошувала представників на експертну оцінку пошкоджень її автомобіля, зареєстровано під вх.№ 358 від 22.04.2024 року (а.с. 16).

25.06.2024 року Позивач звернулася до Відповідача з претензією, в якій просила відшкодувати завдану їй шкоду в розмірі 24243,29 грн. за пошкоджений автомобіль та 3000 грн. витрат за проведення експертної оцінки вартості пошкоджень автомобіля (а.с. 68).

У відповідь на звернення Позивача Відповідачем було направлено на її адресу листи від 26.04.2024 року №273, №309 від 30.05.2024 року, від 17.07.2024 року №439 якими їй було повідомлено, що ремонт зовнішніх стін будинку відноситься до робіт з капітального ремонту, а проведення капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку є обов`язком співвласників та здійснюється за їхні кошти (а.с. 17, 22, 69).

22.04.2024 року пошкоджений автомобіль Позивача було оглянуто судовим експертом Петрушанко В.Ф. та 29.04.2024 року ним було складено Висновок експерта № 70 по дослідженню з визначенням матеріального збитку, завданого ушкодженням колісного транспортного засобу Toyota Yaris реєстраційний № НОМЕР_1 . Згідно з вказаним висновком вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Toyota Yaris реєстраційний № НОМЕР_1 , внаслідок пошкоджень, на дату оцінки складає 24243,29 гривень (а.с. 201-214). За проведення указаного автотоварознавчого дослідження Позивачем було сплачено експерту 3000,00 гривень (а.с. 67, 222).

10.05.2024 року на запит Позивача на інформацію від 06.05.2024 року щодо надання копій відеозаписів з нагрудних відеореєстраторів події, яка мала місце 22.04.2024 року, а саме падіння на транспортний засіб ОСОБА_1 уламку бетонної плити з будинку по АДРЕСА_2 , їй було надано копії запитуваних відеозаписів (а.с. 21).

Із відеозапису, наданого Позивачем на підтвердження фактичних обставин справи підтверджується факт указаної події, а також факт фіксації події працівниками поліції (а.с. 80).

Таким чином, у даній справі Відповідачем не оспорюється факт завдання Позивачу майнової та моральної шкоди. Відповідач не погоджується з наявністю протиправності в його діях та вини, що й складає зміст спірних правовідносин.

Норми матеріального та процесуального права України, якими керується суд.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Стаття 13 Конвенції гарантує кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі. А статтею 1 Першого протоколу до Конвенції передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

У пункті 36 рішення від 09 грудня 2010 року у справі «Буланов і Купчик проти України», Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке, відповідно до практики Суду, включає не тільки право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Така сама правова позиція викладена Європейським судом з прав людини й у пункті 50 рішення від 13 січня 2011 року у справі «Чуйкіна проти України» та інших рішення Суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Згідно з пунктом 6 статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Тлумачення як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 статті 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 та п.8, п.9 ч.2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до ч.3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Щодо позовної вимоги про відшкодування майнової шкоди.

Згідно з частиною першою статті 15, частиною першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі статтею 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду встановлені статтею 1166 ЦК України, згідно з якою майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже, для настання деліктної відповідальності відповідно до статті 1166 ЦК України необхідна наявність: а) шкоди; б) протиправної поведінки її заподіювача; в) причинно-наслідкового зв`язку між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; г) вини останнього.

Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 27.05.2021 року у справі №761/12945/19.

Згідно з ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ, тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Щодо позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди.

Статтею 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частин другої-п`ятої цієї статті моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Зобов`язання з компенсації моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 05.12.2022 року по справі № 214/7462/20.

У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Завдання моральної шкоди - явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Указаний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 05.12.2022 року по справі № 214/7462/20.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.12.2020 року у справі №752/17832/14-ц, указано, що моральна шкода це страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення стосунків з оточенням, до інших негативних наслідків морального характеру. Суд визначає його залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства. Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2020 року у справі № 216/3521/16-ц.

Щодо відповідальності Відповідача.

За змістом статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Згідно з ч.1 ст.6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.

За правилами п.3 ч.1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - споживач має право на відшкодування збитків, завданих його майну, шкоди, заподіяної його життю або здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг та незаконного проникнення в належне йому житло (інший об`єкт нерухомого майна).

Статтею 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що балансоутримувач/ власник, зокрема, зобов`язаний забезпечувати управління майном власними силами або укладати договір з юридичною особою на управління майном; забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил; забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі.

Розділом 2 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №76 від 17.05.2005 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 року за № 927/11207 (далі «Правила») передбачено, що система технічного обслуговування жилих будинків повинна забезпечувати безпечне та безперебійне функціонування будинків, інженерних мереж та обладнання протягом установленого терміну служби будинку. Технічне обслуговування жилих будинків включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем тощо. Контроль за технічним станом здійснюється шляхом впровадження системи технічного огляду жилих будинків.

Пунктом 2.1 Правил встановлено, що система технічного огляду жилих будинків включає проведення планових та позапланових оглядів. Планові огляди житлових будинків розподіляються на загальні та профілактичні. Загальні огляди передбачають комплексне обстеження комісією елементів приміщень будинку, а також їх зовнішнього благоустрою з метою визначення технічного і санітарного стану, виявлення несправностей і прийняття рішень щодо їх усунення, а також визначення готовності будинків до експлуатації в наступний період. Загальний огляд проводиться з періодичністю два рази на рік - навесні та восени (весняний та осінній огляди. Форма акта загального огляду жилого будинку наведена у додатку 1. Профілактичні огляди жилих будинків та їх конструктивних елементів здійснюються відповідними спеціалістами виконавця послуг відповідно до встановленої періодичності. При профілактичних оглядах потрібно здійснювати контроль за виконанням власниками, наймачами (орендарями) умов договору. У разі необхідності, власникам, наймачам (орендарям) рекомендується виконати роботи з ремонту жилих приміщень чи обладнання, які згідно з договором входять в їх обов`язки. Профілактичне обслуговування будинків є складовою технічного обслуговування і полягає в усуненні дрібних несправностей елементів будинків з метою забезпечення їх безперебійної роботи, а також попередження порушень санітарно-гігієнічних вимог до приміщень будинків, налагодження та регулювання окремих видів технічних пристроїв. Періодичність проведення профілактичного обслуговування елементів жилих будинків та граничні строки невідкладної ліквідації виявлених несправностей елементів жилих будинків наведена відповідно у додатках 2 та 3.

Згідно з пунктом 2.2 Правил позапланові огляди передбачають огляд окремих елементів будинку або приміщень після злив, ураганних вітрів, сильних снігопадів, повеней та інших явищ стихійного характеру, що викликають ушкодження окремих елементів будинків, а також у разі аварій на зовнішніх комунікаціях чи при виявленні деформації конструкцій і несправності інженерного обладнання, що порушують умови нормальної експлуатації. Позапланові огляди проводяться комісією або окремими працівниками виконавця послуг у залежності від обсягу та характеру пошкоджень, що виникли. Виявлені у процесі загального та позапланового огляду несправності та причини, що їх викликали, а також технічний стан елементів жилого будинку записуються в журналі обліку результатів огляду. Журнал обліку результатів огляду жилих будинків заводиться виконавцем послуг на будинок чи групу будинків, залежно від кількості поверхів, рівня благоустрою та інших характеристик. Відомості, що заносяться до журналу, є вихідними даними для визначення технічного стану елементів будинку та його обладнання. Відповідальність за ведення і збереження журналу обліку результатів огляду будинків покладається на майстра (техніка) технічної дільниці. Узагальнені відомості про технічний стан жилого будинку та про проведені ремонти відображаються щорічно в технічному паспорті будинку. Виявлені під час оглядів дефекти, деформації конструкцій або обладнання будинків, що можуть призвести до зниження несучої спроможності й стійкості конструкцій або будинків, обвалів чи порушення нормальної роботи обладнання, усуваються виконавцем послуг із залученням, у разі необхідності, спеціалізованої організації. Виконавець послуг повинен уживати термінових заходів для забезпечення безпеки людей, попередження подальшого розвитку деформацій, а також негайно інформувати про те, що трапилося, власника будинку чи уповноважену ним особу.

Висновки суду.

Щодо позовних вимог про відшкодування майнової шкоди.

Будь-яка вимога має бути заснована на праві. У свою чергу, право встановлюється законом та/або договором. У даній справі наявні передбачені як законом, так і договором підстави для задоволення вимог Позивача.

01.12.2021 року між Відповідачем - КП Білоцерківської міської ради Житлово-експлуатаційна контора №1 та співвласниками будинку АДРЕСА_2 було укладено договір №230/У про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, предметом якого є надання Відповідачем, як управителем, співвласникам послуги з управління вказаним будинком.

Відповідно до п.3 даного договору послуга з управління полягає у забезпеченні управителем належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових проблем мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна будинку та його прибудинкової території. Послуга з управління включає, зокрема, поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку.

Як встановлено судом та підтверджувалося сторонами, 22.04.2024 року в період часу з 10:00 до 10:30 на автомобіль Позивача, який було припарковано біля під`їзду вказаного будинку, упали шматки бетонної штукатурки/стіни, які відвалилися від цього будинку. За наслідками цієї події Позивачу було завдано матеріальної шкоди в сумі 24243,29 грн., що підтверджується відповідним висновком судового експерта та не оспорювалося представником Відповідача.

Системний аналіз наведених вище положень законодавства та зазначеного договору про надання послуг з управління багатоквартирними будинком дозволяє дійти висновку про те, що за шкоду, завдану майну позивача за встановлених обставин відповідає саме Відповідач.

Суд відхиляє доводи представника Відповідача про те, що Позивач та інші співвласники самі систематично порушують умови договору в частині оплати послуг Відповідача, оскільки ця обставина не є предметом доказування у справі та не має правового значення для вирішення даного спору. Наявність заборгованості по договору зі сторони Позивача у певний період не звільняє Відповідача від виконання договірних обов`язків, що фактично констатує у відзиві і його представник, вказуючи, що «КП БМР ЖЕК №1 не припиняв здійснення своїх зобов`язань, що визначені Договором.» Можлива несвоєчасна оплата його послуг співвласниками, у тому числі й Позивачем, надає йому право стягнення такої заборгованості у встановленому законом порядку та не може бути підставою для невиконання договірних зобов`язань, принаймні, до розірвання договору в порядку ст.651 ЦК України.

Так само критично суд оцінює й доводи Відповідача про відсутність його вини у вказаній події позаяк ремонт фасаду будинку це капітальний ремонт, проведення якого можливо лише за відповідним рішенням співвласників та за умови накопичення коштів для цього - оскільки ним не надано суду доказів інформування співвласників будинку до цієї події про необхідність капітального ремонту будинку, що є порушенням п.8 договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Крім того, Відповідачем не доведено, що уникнути відпадання елементів стіни будинку можливо були лише завдяки капітальному, а не поточному ремонту, рівно як і не доведено, що ремонт, про який він зазначає має характер капітального, а не поточного.

Крім того судом враховано, що матеріали справи не містять доказів належного проведення Відповідачем планових та позапланових оглядів житлового будинку згідно з указаними положеннями Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (Воловік проти України, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року). А тому, суд ураховує й принцип Contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав).

Щодо доводів Відповідача про те, що «автомобіль було припарковано Позивачем, на її власний ризик, в неналежному місті для паркування, на відстані менше 10 метрів від вікон та стіни Будинку №3» суд зазначає, що незважаючи на виклик і присутність працівників поліції після даної події, останніми не було здійснено заходів з притягнення Позивача до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху України. Немає правових підстав вважати Позивача винною у порушенні вказаних Правил і у суду. Також суд звертає увагу Відповідача на те, що знаходження автомобіля Позивача на місті падіння елементів стіни будинку унеможливило попадання цих елементів на пішоходів/мешканців будинку, що могло би привести до летальних наслідків та вже не цивільно-правової відповідальності Відповідача, а до кримінальної відповідальності його посадових осіб.

Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди.

Не оспорюючи самого факту завдання моральної шкоди Позивачу та його розміру, представник Відповідача зазначав, що не погоджується з відповідною позовною вимогою, оскільки Позивач зазнала моральних страждань внаслідок невиконання нею ж своїх цивільних обов`язків, встановлених умовами договору та актами цивільного законодавства.

Утім, суд не погоджується з такими доводами Відповідача, оскільки саме його бездіяльність та неналежне виконання умов договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, про що зазначалося вище, перебувають у причинному зв`язку з негативними наслідками, які настали для Позивача. А тому, суд вважає доведеним і факт наявності вини Відповідача у завданні Позивачу моральної шкоди.

Судом встановлено, що Позивач внаслідок пошкодження її автомобіля зазнала моральних переживань, які полягали у відчутті негативних емоцій та переживань з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, порушенні звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації. Доводи Позивача з цього приводу, викладені у позовній заяві та повідомлені суду в ході засідання, є розумними та переконливими, як і розмір заявлених вимог.

Визначаючи розмір відшкодування, суд керується принципами розумності, справедливості та співмірності, зважаючи на те, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб Позивача, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення із Відповідача на користь Позивача моральної шкоди в розмірі 5000,00 гривень також підлягають задоволенню.

Беручи до уваги наведені норми чинного законодавства та умови договору, суд доходить висновку про те, що обов`язок щодо відшкодування як матеріальної, так і моральної шкоди, завданої Позивачу, лежить саме на Відповідачеві. Такі позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Таким чином, справу розглянуто в межах заявлених Позивачем позовних вимог, з урахуванням обраного ним способу захисту права, на підставі поданих сторонами доказів.

Щодо судових витрат.

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

За результатами розгляду справи відповідно до частин першої - третьої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частино 1 статті 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання такої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина друга статті 137 ЦПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 137 ЦПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 137 ЦПК України).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Обов`язок спростування співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України).

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно з ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

У питаннях відшкодування витрат на правову допомогу Верховний Суд притримується позиції, що право на задоволення чи відмову у відшкодуванні витрат належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року «Лавенте проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до ст. 19 Закону №5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону №5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Таку правову позицію висловлено Великою Палатою Верховного Суду у справі №910/12876/19.

У матеріалах справи наявні наступні документи, на підтвердження понесених Позивачем витрат на професійну правничу допомогу: копія угоди №262 про надання правової допомоги від 20.09.2024 року, квитанція №51 від 20.09.2024 року на суму 3000,00 гривень, підписаний сторонами акт від 26.09.2025 року про виконання умов угоди №262 від 20.09.2024 року, розрахунок розміру винагороди адвоката (виконавця) згідно з угодою №262 про надання правової допомоги від 20.09.2024 року - які у своїй сукупності підтверджують понесення Позивачем витрат на правничу допомогу, пов`язаних з розглядом даної справи (а.с. 73, 74, 75, 76).

Таким чином, витрати Позивача на професійну правничу допомогу у даній справі є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом та часом послуг, відповідають критерію розумності їхнього розміру, співмірності та справедливості.

Від представника Відповідача заяви про зменшення таких витрат не надходило. Враховуючи вищевикладене, необхідно стягнути з Відповідача на користь Позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 гривень.

З огляду на задоволення позовних вимог у повному обсязі, витрати Позивача за виготовлення Висновку експерта №70 по дослідженню з визначення матеріального збитку? завданого ушкодженням автомобіля Позивача від 29.04.2024 року в розмірі 3000,00 гривень необхідно також стягнути з Відповідач на користь Позивача (а.с. 67, 201-214, 222).

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову Позивачем було понесено судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211, 20 гривень (а.с. 1). Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню судовий збір у вказаному розмірі.

Резолютивна частина.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.3, 12, 13, 81, 141, 254, 263, 264-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунального підприємства Білоцерківської міської ради Житлово-експлуатаційної контори №1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства Білоцерківської міської ради Житлово-експлуатаційної контори №1 на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної пошкодженням автомобіля, в розмірі 24243,29 гривень (двадцять чотири тисячі двісті сорок три гривні 29 копійок).

Стягнути з Комунального підприємства Білоцерківської міської ради Житлово-експлуатаційної контори №1 на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди, заподіяної пошкодженням автомобіля, в розмірі 5000,00 гривень (п`ять тисяч гривень 00 копійок).

Стягнути з Комунального підприємства Білоцерківської міської ради Житлово-експлуатаційної контори №1 на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані з проведенням експертного дослідження, у розмірі 3000,00 гривень (три тисячі гривень 00 копійок).

Стягнути з Комунального підприємства Білоцерківської міської ради Житлово-експлуатаційної контори №1 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211,20 гривень та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 гривень, а всього стягнути 4211,20 гривень (чотири тисячі двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Відповідач Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради Житлово-експлуатаційна контора №1, місцезнаходження: вулиця Підвальна, будинок 28, місто Біла Церква, Київська область, 09117, .

Повне судове рішення складено 17.02.2025 року.

Суддя В. П. Цукуров