Провадження №: 4-с/755/3/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2025 р. м.Київ

Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Коваленко І.В.,

при секретарі - Грищенко С.В.,

за участі представника скаржника - адвоката Корнієнка С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м.Києва, в залі суду, цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Бондара Олександра Дмитровича, боржник: ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В :

11 грудня 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Корнієнко С.В., звернулась до Дніпровського районного суду міста Києва із скаргою на дії державного виконавця, в якій просить:

«1. Визнати дії старшого державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бондар О.Д., щодо складання розрахунку заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_2 станом на «01».11.2024 року по виконавчому провадженню № НОМЕР_3 із зазначенням суми заборгованості у розмірі 34 690 грн.02 коп. неправомірними.

2. Визнати розрахунок заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_2 станом на 01».11.2024 року по виконавчому провадженню № НОМЕР_3 старшого державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бондар О.Д. незаконним та скасувати.

3. Зобов`язати старшого державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бондар О.Д. зробити перерахунок заборгованості ОСОБА_2 по сплаті аліментів у виконавчому провадженні № НОМЕР_3 станом на «01».11.2024 року із встановленням в розмірі 53690,02 грн.»

На обґрунтування поданої скарги заявник зазначає, що 19.11.2024 року з Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) представник стягувача ОСОБА_7 отримав лист за вих. № 136938 від 15.11.2024 року про стан виконавчого провадження ВП № НОМЕР_3 станом на 01.11.2024 року, щодо примусового виконання дублікату виконавчого листа № 2-3296 від 20.11.2009 року, виданого на підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 24.01.2022 року у справі № 755/218/22 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 (після розірвання шлюбу та зміни прізвища « ОСОБА_4 ») на утримання їх спільної доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконавчі дії за яким здійснюються старшим державним виконавцем Бондар О.Д.

З огляду на відповідь, з урахуванням інформації з автоматизованої системи виконавчого провадження (АСВП), представник стягувана вважає, що під час примусового виконання зазначеного вище виконавчого листа, державним виконавцем допущені неправомірні дії щодо зменшення суми заборгованості ОСОБА_2 зі сплати аліментів на «19000 грн», що порушує майнові права стягувача.

Так, представник скаржника зазначає, що згідно листа Дніпровською ВДВС від 15.11.2024 року за вих. № 136938 та доданого до нього розрахунку, розмір заборгованості ОСОБА_2 станом на 01.11.2024 року складає 34690,02 грн. Крім того, згідно відповіді, розмір заборгованості ОСОБА_2 станом на 01.02.2024 року під час розрахунку 09.02.2024 року склав 43790,50 грн, а 01.03.2024 року - 25388,50 грн. У зв`язку з наведеним, представник скаржника звертав увагу суду, що відповідно до зазначеного вище розрахунку заборгованості станом на 01.11.2024 року, заборгованість ОСОБА_2 станом на 01.02.2024 року визначена в іншому, ніж 43790,50 грн, розмірі, а саме: «24790,50 грн.» (заборгованість в розмірі «25338,50 грн.» станом на «01».03.2024 року враховує сплату аліментів за лютий 2024 року). Отже, на думку скаржника, попередня заборгованість боржника ОСОБА_2 станом на 01.02.2024 року в розмірі «43790,50 грн», розрахована 09.02.2024 року, в розрахунку заборгованості станом на 01.11.2024 року змінена до «24790,50 грн», тобто зменшена на «19000 грн». Разом з тим, відповідно до змісту відповіді Дніпровського ВДВС від 15.11.2024 року за вих. №136938, перерахунок заборгованості станом на 01.03.2024 року був здійснений державним виконавцем 14.03.2024 року за телефонним зверненням боржника ОСОБА_2 , який під час усної розмови нібито посилався на платіжні інструкції та здійснені оплати у період з вересня 2022 року по лютий 2024 року, а також квитанції за період до 2022 року. Разом з тим, представник скаржниці звертає увагу суду на відсутність у відповіді обґрунтованого посилання на об`єктивне документальне підтвердження належними та достовірними доказами для підставного зменшення суми заборгованості у розмірі «43790,50 грн», що існувала станом на 01.02.2024 року під час її розрахунку державним виконавцем Дніпровського відділу ДВС 09.02 2024 року, на 19000 грн. до «24790,50 грн» станом на 01.03.2024 року, включно, встановлений 15.11.2024 року тим же державним виконавцем при розрахунку заборгованості станом на 01.11.2024 року. Так, з огляду змісту виконавчого провадження ВП № НОМЕР_3 через автоматизовану систему виконавчих проваджень (АСВП), розділу «Інші документи» вбачається, що до матеріалів виконавчого провадження долучені платіжні інструкції п/н 22-32 за період 2015- 2022 роки тільки 20 червня 2024 року, з яких ксерокопії 63 платіжних інструкцій абсолютно нечитабельні, а датування 2-х платіжних інструкцій та проведення ними фінансових операцій під п/н 32 взагалі відсутнє. Отже, які саме платіжні інструкції та за який період часу, отримані державним виконавцем у червні 2024 року та долучені до матеріалів виконавчого провадження № НОМЕР_3, на загальну суму 19000 грн. були враховані державним виконавцем для зменшення розміру заборгованості ОСОБА_2 по сплаті аліментів станом на «01» березня 2024 року у розрахунку станом на 01 листопада 2024 року залишається не зрозумілим та жодним чином не доведеним, а тому є неправомірним та відповідний розрахунок підлягає скасуванню. Таким чином, приймаючи до уваги, що сума заборгованості ОСОБА_2 по сплаті аліментів станом на 01.11.2024 року складає 34690,02 грн, а тому, з урахуванням суми безпідставно зменшеної суми на 19000 грн, загальний розмір зазначеної заборгованості повинен складати 53690,02 грн. Враховуючи наведене, представник скаржника вважає, що внаслідок дій старшого державного виконавця Дніпровського ВДВС у місті Києві ЦМУМЮ (м. Київ) Бондар О.Д., розрахунок заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_2 станом на 01.11.2024 року по виконавчому провадженню № НОМЕР_3 був безпідставно, а тому, неправомірно, складений без врахування несплаченої боржником заборгованості в розмірі 19000 грн., у зв`язку з чим, просить суд його скасувати та зобов`язати державного виконавця зробити перерахунок та встановленням заборгованості станом на 01.11.2024 року в розмірі 53690,02 грн.

ОСОБА_1 вбачає порушення своїх майнових прав у процесі виконання рішення щодо стягнення аліментів, оскільки під час примусового виконання виконавчого листа державним виконавцем допущені неправомірні дії щодо зменшення суми заборгованості ОСОБА_2 зі сплати аліментів на «19000 грн».

13 грудня 2024 року ухвалою судді Дніпровського районного суду міста Києва ОСОБА_7 поновлено строк на звернення зі скаргою на дії старшого державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), боржник: ОСОБА_2 .

Прийнято скаргу ОСОБА_1 до розгляду та призначено судове засідання на 20 грудня 2024 року о 09:30 год.

Зобов`язано Дніпровський районний відділ Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) надати суду належним чином засвідчену копію матеріалів виконавчого провадження ВП№ НОМЕР_3 з примусового виконання виконавчого листа №2-3296 від 20.11.2009 року, виданого на підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 24 січня 2022 року у справі №755/218/22. Роз`яснити, що у разі неподання даних документів суд розглядатиме скаргу за наявними у справі доказами.

Представник скаржника - адвокат Корнієнко С.В. у судовому засіданні підтримав вимоги скарги та просив їх задовольнити.

Представник Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд скарги без його участі не надав, копію матеріалів виконавчого провадження на виконання вимог ухвали суду не направив.

Заінтересована особа: стягувач ОСОБА_2 про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд скарги без його участі не подав.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, вислухавши представника скаржника - адвоката Корнієнко С.В., дослідивши письмові матеріали скарги та з`ясувавши фактичні обставини, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що 09.11.2009 року Дніпровським районним судом м. Києва у справі № 2-3296/09 ухвалено рішення суду, яким стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, працюючого суб`єктом підприємницької діяльності-фізичною особою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1 000 (одна тисяча) грн. 00 коп., щомісячно, починаючи з 09.10.2009 і до її повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно до вимог статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

При цьому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини, надаючи тлумачення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рішенні по справі Горнсбі проти Греції (Case of Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом, а виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися, як складова частина суду. Таким чином, остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, повинно бути виконаним, що відповідає принципу верховенства права, який договірні сторони зобов`язалися поважати, ратифікуючи вказану Конвенцію.

Умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, чітко визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені у Законі України «Про виконавче провадження».

Судом встановлено, що на виконанні у Дніпровському відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) перебуває виконавче провадження НОМЕР_3 з примусового виконання виконавчого листа №755/218/22 від 18.02.2022, виданого Дніпровським районним судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з 09.10.2009 року і до її повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У подальшому, рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 08 квітня 2024 року, з урахуванням ухвали суду першої інстанції від 22 квітня 2024 року про виправлення описки, позов задоволено.

Змінено розмір аліментів, які стягнуті за рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 09 листопада 2009 року у справі № 2-3296/2009, на стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , встановивши аліменти у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, що підлягають стягненню з дня набрання даним рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Вирішено питання судових витрат.

Згідно Розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 01.11.2024 року, заборгованість за виконавчим документом №2-3296/2009 від 09.11.2009 станом на 01.11.2024 року складає - 34690,02 грн. (а.с.8-10)

Зі змісту відповіді начальника Дніпровському відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) Біляєва Б. від 15.11.2024 №136938 вбачається наступне:

«12.09.2022 державним виконавцем Урбан Юлією Миколаївною здійснено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, яка станом на 01.09.2022 складала 18 662,00 гривень. Розрахунок здійснено із врахуванням платіжних інструкцій АТ «КБ «ПРИВАТБАНК», які долучались боржником до матеріалів виконавчого провадження.

01.02.2024 державним виконавцем Бондарем Олександром Дмитровичем, у звязку із надходженням адвокатського запиту від представника стягувача адвоката Корнієнка С.В., здійснено розрахунок боргу, про що складено відповідний розрахунок від 09.02.2024. Заборгованість складала 43 790,50 гривень.

14.03.2024 державним виконавцем, у зв`язку із зверненням боржника ОСОБА_2 про здійснення перерахунку заборгованості на підставі наданих платіжних інструкцій та здійснених оплат у період з вересня 2022 по лютий 2024, підготовлено довідку-розрахунок. Заборгованість згідно неї складала 25 388,50 гривень.

Копію даного звернення надати не видається за можливе у зв`язку із тим, що ОСОБА_2 у телефонній розмові повідомив, що після отримання розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 09.02.2024 він хоче надати квитанції, які підтверджують його проплати на користь стягувача у період з вересня 2022 року до лютого 2024 року та які відсутні у попередніх розрахунках (а також квитанції за період до 2022 року, скани яких містяться у автоматизованій системі виконавчого провадження).

24.05.2024 державним виконавцем здійснено перерахунок заборгованості зі сплати аліментів, яка станом на 01.05.2024 складала 25 388,50 гривень.

Станом на 01.06.2024 загальна заборгованість зі сплати аліментів складає 25 086,50 гривень.

Загальна сума перерахувань через депозитний рахунок Відділу складає 14 898,00 гривень.

02.10.2024 до канцелярії відділу надійшла та зареєстрована заява стягувача ОСОБА_7 про зміну способу стягнення аліментів до якої додано рішення, згідно якого задоволено відповідний позов стягувача.

Виходячи вищевикладеного, державним виконавцем винесено постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних, якою внесено зміну в резолютивну частину виконавчого провадження та вказано актуальний порядок стягнення аліментів.

01.11.2024 державним виконавцем здійснено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, яка, з урахуванням зміни розміру аліментів, складає 34 690,02 гривень.»

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводиться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Ст. 2 вказаного Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад обов`язковості виконання рішень, законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Згідно ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» негайному виконанню підлягають рішення про стягнення аліментів, заробітної плати в межах платежів, вирахуваних за один місяць, а також про стягнення усієї суми боргу по цих виплатах, якщо рішенням передбачено її негайне стягнення.

Згідно п. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

В порядку розділу VII ЦПК України "Судовий контроль за виконанням судових рішень", ст. 447 ЦПК України, передбачене право сторін виконавчого провадження на звернення до суду із скаргою в разі, якщо вони вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «ОСОБА_8 проти Італії» (Case of Immobiliare Saffi v. Italy) наголошував, що право на звернення до суду, гарантоване статтею 6 Конвенції, також передбачає практичне виконання остаточних, обов`язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні.

Представник скаржниці, оскаржуючи дії державного виконавця щодо складання розрахунку заборгованості по сплаті аліментів станом на 01.11.2024 року, звертав увагу суду на відсутність у відповіді державного виконавця обґрунтованого посилання на об`єктивне документальне підтвердження належними та достовірними доказами для підставного зменшення суми заборгованості у розмірі «43790,50 грн», що існувала станом на 01.02.2024 року під час її розрахунку державним виконавцем Дніпровського відділу ДВС 09.02 2024 року, на 19000 грн. до «24790,50 грн» станом на 01.03.2024 року, включно, встановлений 15.11.2024 року тим же державним виконавцем при розрахунку заборгованості станом на 01.11.2024 року.

Статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 року врегульовано порядок стягнення аліментів.

Так, згідно ч. 1 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII, виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Законом № 831-IX від 01.09.2020 частину 1 ст.71 Закону № 1404-VIII було доповнено абзацом 3, відповідно до якого індексація розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, проводиться, якщо інше не передбачено у виконавчому документі чи у договорі між батьками про сплату аліментів на дитину, виконавцем у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку. Індексація розміру аліментів проводиться щороку, починаючи з другого року після визначення розміру аліментів.

Згідно ч. 3 ст.71 Закону № 1404-VIII, визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Так, відповідно до вимог ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно ч.4 ст.71 Закону № 1404-VIII, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті.

Згідно ч.8 ст.71 Закону № 1404-VIII, спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Особливості виконання рішень про стягнення аліментів також врегульовано розділом XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 (далі - Інструкція).

Пунктом 3 розділу XVI Інструкції визначено, що, у разі якщо боржник не працює і сплачує аліменти самостійно стягувачу, квитанції (або їх копії) про перерахування аліментів надаються виконавцю не пізніше наступного робочого дня після сплати та долучаються до матеріалів виконавчого провадження.

Згідно пункту 4 розділу XVI Інструкції, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України.

Стягнення аліментів за виконавчими листами за минулий час проводиться в межах десятирічного строку, що передував пред`явленню виконавчого листа до виконання.

Спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Верховний Суд у постановах від 27.11.2019 у справі №201/10329/16-ц, від 01 квітня 2020 р. у справі № 401/3734/16-ц, від 22 квітня 2020 р. у справі № 523/7815/18, від 15 липня 2020 р. у справі № 645/5637/15-ц дійшов висновку, що спір про визнання незаконними розрахунків державного виконавця щодо заборгованості зі сплати аліментів може розглядатись у порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця.

В межах розгляду даної скарги, судом, шляхом введення номеру ідентифікатора доступу, оглянуто виконавче провадження ВП № НОМЕР_3, наявне в автоматизованій системі виконавчих проваджень (АСВП), та виявлено, що дійсно до матеріалів виконавчого провадження долучені платіжні інструкції п/н 22-32 за період 2015- 2022 роки тільки 20 червня 2024 року, з яких ксерокопії 63 платіжних інструкцій є нечитабельними, а датування 2-х платіжних інструкцій та проведення ними фінансових операцій під п/н 32 взагалі відсутнє.

У свою чергу, в межах розгляду даної скарги, ані боржник ОСОБА_2 , ані державний виконавець на надали суду належних та допустимих доказів, на підставі яких саме відомостей був обчислений розрахунок заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_2 станом на 01.11.2024 року у виконавчому провадженні № НОМЕР_3 із зазначенням суми заборгованості у розмірі 34 690 грн.02 коп., який зменшено на 19 000,00 гривень.

Наявність у вказаному виконавчому провадженні декількох розрахунків зі сплати аліментів, які містять різну інформацію про розмір заборгованості, створює правову невизначеність при виконанні судового рішення та позбавляє стягувача та боржника вирішити питання про погашення заборгованості.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, визначених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Докази мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми (ст.ст. 77-80 ЦПК України).

Приписами ч.ч. 1, 2, 5 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В ст.89 ЦПК України законодавець закріпив, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ч. 1 ст.451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Згідно ч. 3 ст.451 ЦПК України, я кщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи викладене вище, а також виходячи зі змісту прав та обов`язків виконавця при проведенні виконавчих дій, визначених Законом України «Про виконавче провадження», суд не знаходить підстав для зобов`язання державної виконавчої служби відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа.

З урахуванням установлених у справі обставин, суд доходить висновку, що розрахунок заборгованості від 01.11.2024 року ВП НОМЕР_3 зі сплати аліментів, які стягуються на підставі виконавчого листа №755/218/22 від 18.02.2022 року, виданого на підставі рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 08 квітня 2024 року, яким змінено розмір аліментів, які стягнуті за рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 09 листопада 2009 року у справі № 2-3296/2009, на стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , встановивши аліменти у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, що підлягають стягненню з дня набрання даним рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття, проведений старшим державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Бондар О.Д. Олександром Дмитровичем, не є таким, що відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження» й Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 258-261, 447 - 451 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Бондара Олександра Дмитровича, боржник: ОСОБА_2 , - задовольнити частково.

Визнати дії старшого державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Бондара Олександра Дмитровича щодо складання розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_2 станом на 01 листопада 2024 року у виконавчому провадженні НОМЕР_3 із зазначенням суми заборгованості у розмірі 34 690, грн. 01 коп., - неправомірними.

Зобов`язати старшого державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Бондара Олександра Дмитровича провести у ВП НОМЕР_3 за період з вересня 2012 року по жовтень 2024 року (включно) розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, які стягуються на підставі дублікату виконавчого листа, виданого на підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 18.02.2022 у справі №755/218/22, на примусове виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 09.11.2009 у справі № 2-3296 про стягнення з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (прізвище на час винесення рішення, до зміни прізвища - ОСОБА_8 ) аліментів на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1 000,00 грн щомісячно, починаючи з 09.10.2009 і до повноліття дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, - відповідно до змісту судового рішення та з врахуванням принципу дії закону в часі.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складений 04 лютого 2025 року.

Суддя: