СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/933/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Бабич Н.Д.,

за участю секретаря судового засідання - Олійникової Н.О.

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача Смаль О.П.

представника відповідача Усенка А.М. ,

розглянувши у підготовчому засіданні у м. Києві в режимі у режимі відеоконференції у справі за позовом ОСОБА_4 до ПрАТ "Страхова група "ТАС", АТ "СК "Країна", ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, -

ВСТАНОВИВ:

07.10.2024 р. до Святошинського районного суду м. Києва надійшов зазначений позов.

Ухвалою суду від 09.10.2024 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

06.11.2024 р. до суду від представника ПрАТ "Страхова група "ТАС" надійшло клопотання про залишення позову без розгляду, оскільки в провадженні Рубіжанського міського суду Луганської області, є справа із спору між тими самими сторонами, зокрема до страховика. про той самий предмет і з тих самих підстав. Провадження у справі на даний час зупинено (а.с. 216, 217-218 том №1).

Ухвалою суду від 07.11.024 у справі здійснено перехід із спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та призначено судового засідання.

04.02.2025 до суду від представника позивача надійшли заперечення щодо залишення позову без розгляду, мотивуючи тим, що підсудність Рубіжанського міського суду Луганської області, змінено на Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області та згідно відповіді даного суду справа не передавалась до даного суду.

06.02.2025 р. до суду від представника відповідача Смаль О.П. надійшла заява, в якій останній зазначив, що позивач, окрім позову до ПрАТ "Страхова група "ТАС" про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, також подала позов до Рубіжанського міського суду Луганської області до відповідача ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, та було здійснено авторозподіл справи, присвоєно номер справи 425/379/22 та визначено склад суду. Також заначив, що позивачем не було подано до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області заяв про відновлення втрачених проваджень у випадку відсутності справ в даному суді, на підставі наведеного зазначив, що відсутні підстави для розгляду справи із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав саме Святошинським районним судом м. Києва, а тому просив позов залишити без розгляду.

10.02.2025 р. до суду від представника позивача надійшли заперечення на заяву про залишення заяви без розгляду, з тих підстав, що Рубіжанський міський суд Луганської області, не здійснює судочинство, а до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області справа не недходила, а також зазначив, що спір не є тотожним.

В судовому засіданні розглянуто клопотання про залишення позову без розгляду, представники відповідачів клопотання підтримали, представник позивача проти задоволення позову заперечував.

Суд, вислухавши доводи учасникві процесу, приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до даних в Єдиному державному реєстрі судових рішень, у провадженні Рубіжанського міського суду Луганської області перебуває справа за позовом ОСОБА_4 до ПрАТ "Страхова група "ТАС", третя особа ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, справа № 425/993/21. Згідно ухвали суду від 02.09.2021 р. провадження у справі зупинено. Вказана обставина учасниками процесу не оспорюється.

Згідно порталу Судова влада України у провадженні Рубіжанського міського суду Луганської області перебуває справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, присвоєно номер справи 425/379/22 та визначено склад суду.

За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення ЄСПЛ від 16 грудня 1992 року у справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції").

ЄСПЛ вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу "res judicata", тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення ЄСПЛ від 03 грудня 2003 року у справі "Рябих проти Росії").

Разом із тим завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

У статті 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії.

Діяльність суду при здійсненні судочинства в цивільних справах відбувається у чіткій послідовності, визначеній нормами ЦПК України.

Необхідність застосування пункту 4 частини першої статті 257 ЦПК України зумовлена, по-перше, неприпустимістю розгляду судами тотожних спорів, в яких одночасно тотожні сторони, предмет і підстави позову. За змістом наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. В розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. У матеріальному розумінні предмет позову - це річ, щодо якої виник спір.

Наведене узгоджується з правовими висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 761/7978/15-ц (провадження № 14-58цс18), на яку посилався заявник у касаційній скарзі.

Відповідно до частини першої статті 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (частина перша статті 48 ЦПК України).

Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга статті 48 ЦПК України).

Статтею 175 ЦПК України встановлено, що викладаючи зміст позовної заяви саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

За теоретичним визначенням "відповідач" - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси, і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

Відповідно до статті 50 ЦПК України позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права та обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обов`язки.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15 (провадження № 12-15гс19) вказано, що під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається. Разом із тим не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні у ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Предметом спору як у справі №425/993/21, так і 425/379/22 та у цій справі є відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, яка мала місце 27.07.2020 р.

Сторонами як у справі №425/993/21, та у цій справі є, зокрема відповідачем є ПрАТ "Страхова група "ТАС".

Сторонами як у справі №425/379/22, та у цій справі є, зокрема відповідачем є ОСОБА_5 .

Визначаючи підстави позову як елемент його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Підставами позову як у справі №425/993/21, так і у цій справі позивач посилався на ст. ст. 1166, 1187 ЦК України.

Підставами позову як у справі №425/379/22, так і у цій справі позивач посилався на ст. 1188 ЦК України.

Тобто встановлено, що в провадженні Рубіжанського міського суду Луганської області, перебувають справи із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

На даний час підсудність Рубіжанського міського суду Луганської області змінено на Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області, згідно розпорядження Голови Верховного Суду від 06.03.2022 № 1/0/9-22.

Згідно відповіді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області, справи № 425/379/22 та 425/993/21, з Рубіжанського міського суду Луганської області, не надходила та не передавалась, питання відновлення втраченого провадження судом не вирішувалось.

Посилання представника позивача на те, що справа не передавалась та не перебуває в провадженні Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області, не може свідчити про те, що в провадженні іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Проте, що справа не передавалась, та у випадку не можливості її передачі, позивач не позбавлений можливості звернутися до належного суду з заявами про відновлення втраченого провадження. Та лише у випадку відмови у відновленні втраченого судового провадження, позивач має право на повторне звернення з такою самою заявою за наявності необхідних документів (аналогічне містить Постанова Верховного суду від 12.06.2023 № 2-7985/2003).

Таким чином, судом встановлено, що позовні вимоги не пред`явлено лише до відповідача АТ "СК "Країна", які заявлені в цьому позову.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо зокрема: у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про залишення позовних вимог ОСОБА_4 до ПрАТ "Страхова група "ТАС", ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я без розгляду у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Позовні вимоги ОСОБА_4 в частині вимог до АТ "СК "Країна" про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, підлягають розгляду в даному провадженні.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист правлюдини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), а також практики Європейського суду з прав людини, які, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п.1 ст.6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Під підсудністю у цивільному процесуальному праві розуміють інститут (тобто сукупність правових норм), який регулює віднесення справ, які підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду по першій інстанції. Тобто, визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відкриваючи провадження у справі суд керувався, тим, що місцезнаходження одного з відповідачів, а саме: ПрАТ "Страхова група "ТАС", знаходиться на території Святошинського району, що юрисдикційно відноситься до Святошинського районного суду м. Києва.

Позовні вимоги в частині позову ОСОБА_4 до ПрАТ "Страхова група "ТАС" про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, залишено без розгляду у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, місцемзнаходження відповідача АТ "СК "Країна" є м. Київ, вул. Електриків, 29-А, що знаходиться в Подільському районі м. Києва та юрисдикційно не відноситься до Святошинського районного суду м. Києва.

Таким чином, розгляд даної справи територіально не підсудний Святошинському районному суду м. Києва, оскільки місцезнаходження відповідача в Святошинському районі м. Києва не встановлено, підстави для застосування ст. 28 ЦПК України, відсутні.

Оскільки судом встановлено місцезнаходження відповідача АТ "СК "Країна", який є єдиним відповідачем у справі є м. Київ, вул. Електриків, 29-А, що юрисдикційно відноситься до Подільського районного суду м. Києва.

Згідно із п. 1 ч. 1ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до положень ст.32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленомуст. 31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, Закону України "Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини", інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки, за його допомогою визначається "належний суд", тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Згідно ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи викладене, та враховуючи, що провадження у справі було відкрито з порушенням норм процесуального права, а саме правил територіальної юрисдикції (підсудності), та враховуючи, що у випадку ухвалення рішення по справі, в подальшому таке рішення може бути скасоване, як таке, що прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності) у відповідності до ст. 378 ЦПК України, та з метою недопущення порушення правил підсудності, враховуючи той факт, що провадження у справі по суті не розпочато, а відтак, з метою повного та об`єктивного розгляду справи, суд вважає за необхідне направити дану цивільну справу за підсудністю до Подільського районного суду м. Києва.

Керуючись ст.ст. 4,23, 28, 31, 257, 258-260, 353 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_4 в частині позовних вимог до ПрАТ "Страхова група "ТАС"", ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я,- залишити без розгляду.

Позовні вимоги ОСОБА_4 до АТ "СК "Країна" про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я залишити в даному провадженні.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до АТ "СК "Країна" про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я ,- передати за підсудністю на розгляд до Подільського районного суду м. Києва (04071, Україна, місто Київ, вулиця Хорива, будинок, 21).

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Передача справи на розгляд іншого суду за підсудністю здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Н.Д. Бабич