Провадження №2/752/1769/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2025 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Кордюкової Ж.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що 27.10.2017 близько 21:00 год. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалися особливою зухвалістю, та винятковим цинізмом здійснили навмисне пошкодження майна, а саме автомобіля марки Toyota, Rav4 , д.н.з. НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_1 .

Внаслідок хуліганських спільних дій ОСОБА_2 та ОСОБА_3 автомобіль Toyota, Rav4, д.н.з. НОМЕР_2 , був пошкоджений, а йому нанесені збитки у сумі 243066, 81 грн.

Крім того, внаслідок незаконних та зухвалих дій ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , йому також нанесена моральна шкода, яка полягає в стражданнях, моральних переживаннях, неможливості продовження активного життя, в погіршенні та позбавленні можливості реалізації своїх звичок та бажань, погіршення відносин з оточуючими, а також в тому, що розірвалися його соціальні зв`язки, втрачені мрії управляти новим автомобілем, неповноцінне виконання своїх трудових обов`язків, оскільки він використовував автомобіль в службових цілях.

Розмір моральної шкоди він оцінює у 272000 грн.

Просив стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 243066,81 грн. та моральну шкоду у розмірі 27200 грн., а всього 515066,81 грн.

26.09.2023 постановлено ухвалу про відкриття провадження.

27.12.2023 ОСОБА_2 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог. Зазначив, що 09.10.2017 між АТ «СК «АХА Страхування» та ОСОБА_1 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №339480а7к3.

АТ «СК «АРХ» виплатило ОСОБА_1 в рахунок страхового відшкодування грошові кошти у розмірі 76059,64 грн.

Таким чином, лише АТ «СК «АРХ» має право зворотної вимоги до відповідачів по справі про відшкодування витрат, пов`язаних із страховим відшкодуванням за договором добровільного страхування.

Також відповідачем до відзиву на позовну заяву долучені клопотання про залучення до участі справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на боці відповідача АТ «СК «АРХ», яке суд залишає без задоволення, оскільки рішення у даній справі не вплине на права та обов`язки АТ «СК «АРХ», та клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, яке суд також залишає без задоволення, оскільки характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з викликом сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Відповідач ОСОБА_3 своїм правом на подачу відзиву не скористався.

Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.

09.10.2017 між АТ «СК «АХА Страхування» та ОСОБА_1 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №339480а7к3, відповідно до умов якого застраховано транспортний засіб Toyota, Rav4 , д.н.з. НОМЕР_2 . Страхова сума складає 1000000 грн.

27.10.2017 близько 21:00 год. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 32, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалися особливою зухвалістю, та винятковим цинізмом здійснили навмисне пошкодження майна, а саме автомобіля марки Toyota, моделі Rav4, д.н.з. НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_1 .

28.10.2017 ОСОБА_1 звернувся до АТ «СК «АХА Страхування» з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та з заявою про виплату страхового відшкодування за договором про добровільне страхування транспортного засобу.

31.10.2017 ТОВ «Автосаміт на Столичному» складено акт огляду транспортного засобу та зафіксовано характер пошкоджень.

18.12.2017 ТОВ «Автосаміт на Столичному» виставлено рахунок-фактуру № на суму 66461,50 грн. за відновлювальний ремонт транспортного засобу Toyota, Rav4 , д.н.з. НОМЕР_2 , та вартості запчастин (матеріалів).

27.12.2017 ТОВ «Автосаміт на Столичному» виставлено рахунок-фактуру № на суму 14508,14 грн. за відновлювальний ремонт транспортного засобу Toyota, Rav4 , д.н.з. НОМЕР_2 , та вартості запчастин (матеріалів).

20.12.2017 АТ «СК «АХА Страхування» було прийнято рішення про здійснення ОСОБА_1 відшкодування у розмірі 61461,50 грн., про що було складено страховий акт №АХА2347458, а зазначена сума страхового відшкодування 21.12.2017 була переказана за банківськими реквізитами на рахунок ТОВ «Автосаміт на Столичному ».

02.01.2018 АТ «СК «АХА Страхування» було прийнято рішення про здійснення ОСОБА_1 відшкодування у розмірі 14598,14 грн., про що було складено страховий акт №АХА2348964, а зазначена сума страхового відшкодування 03.01.2018 була переказана за банківськими реквізитами на рахунок ТОВ «Автосаміт на Столичному».

20.06.2019 змінилося найменування Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" на Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Аркс".

26.02.2020 вироком Голосіївського районного суду м. Києва по справі у справі № 752/81/18 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 визнано винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, частково задоволено цивільний позов ОСОБА_1 та стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь ОСОБА_1 243 066 ,81 грн. матеріальної шкоди та 20 000 грн. моральної шкоди.

27.07.2020 АТ "СК "АРКС" направило ОСОБА_2 досудове попередження на суму 38029, 82 грн., відповдіно до якого просило компенсувати витрати у розмірі 38029, 82 грн., оскільки до АТ "СК "АРКС" перейшло право вимоги до останнього як до відповідальної особи за відшкодування заподіяних збитків.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26.10.2021 вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 26.02.2020 змінено в частині призначеного ОСОБА_2 покарання, скасовано в частині вирішення цивільного позову та призначено новий розгляд цивільного позову в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства, в іншій частині вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 26.02.2020 залишено без змін.

Постановою Касаційного кримінального суду Верховного суду від 27.09.2022 вирок Голосіївського районного суду міста Києва від 26.02.2020 та постанову Київського апеляційного суду від 26.10.2021 у справі № 752/81/18 залишено без змін.

Згідно ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 108 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Вирішуючи питання про стягнення матеріальної шкоди, суд зауважує, що обов`язок доказування розміру матеріальної шкоди покладається на позивача.

Судом встановлено, що 09.10.2017 між АТ «СК «АХА Страхування» та ОСОБА_1 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №339480а7к3, відповідно до умов якого страхова сума складає 1000000 грн.

21.12.2017 та 03.01.2018 АТ «СК «АХА Страхування» виплатило страхове відшкодування у розмірі 61461, 50 грн. та 14598,14 грн. на рахунок ТОВ «Автосаміт на Столичному», призначення платежу страхове відшкодування згідно акту №АХ2347458 та акту №АХА2348964.

Суд відзначає, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

При цьому слід зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого - вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга статті 48 ЦПК України).

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц).

Суд, проаналізувавши доводи, якими позивач обґрунтовує заявлені позовні вимоги, приходить до висновку, що позов поданий до неналежних відповідачів.

Оцінивши надані позивачем докази, суд вважає, що матеріальна шкода в розмірі 243066,81 грн., стягненню з відповідачів не підлягає, оскільки матеріали цивільної справи №752/18924/23 не містять доказів на підтвердження розміру матеріального збитку, завданого власнику Toyota, Rav4, д.н.з. НОМЕР_2 , який позивач просить стягнути солідарно з відповідачів у розмірі 243066,81 грн.

Оскільки транспортний засіб Toyota, Rav4 , д.н.з. НОМЕР_2 , був застрахований у АТ «СК «АХА Страхування» відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №339480а7к3, страхова сума якого складає 1000000 грн., то саме останній повинен був відшкодувати страхове відшкодування позивачу у відповідності до умов договору добровільного страхування, що останнім і було зроблено 21.12.2017 та 03.01.2018, та саме з цього часу право вимоги до відповідачів перейшло до страховика позивача.

У випадку незгоди з сумою страхового відшкодування, позивач має право звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів у визначеному законом порядку до страховика.

Позивач у цій справі клопотань про заміну первісних відповідачів належним відповідачем чи про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача в порядку, визначеному чинним ЦПК України, не заявляли.

Оскільки позов пред`явлений до неналежного відповідача, суд відмовляє у його задоволенні.

При цьому суд враховує висновок Великої Палати Верховного Суду викладений у постанові від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц, яка зазначила, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (пункт 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

Відтак, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в його задоволенні.

Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди в сумі 272000 грн. суд відзначає наступне.

Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок, а відповідач доводить відсутність протиправності та вини; завдання моральної шкоди явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи. Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновленого стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.12.2020 у справі № 752/17832/14-ц (провадження № 14-538цс19) міститься висновок про те, що визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

У постанові КЦС Верховного Суду від 27.01.2021 у справі № 263/16183/18 суд зазначив, що при визначенні розміру стягнення на відшкодування моральної шкоди судова колегія приймає до уваги розмір завданої моральної шкоди та її тривалість. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 жовтня 2020 року у справі № 372/2085/16-ц (провадження № 61-18385св19) зазначено, що: «під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Аналіз зазначених норм права дає можливість дійти висновку про те, що моральна шкода підлягає відшкодуванню за наявності у діях особи, яка заподіяла таку шкоду складу цивільного правопорушення, елементами якого є заподіяна шкода, встановлення факту протиправної поведінки такої особи, наявності причинного зв`язку між ними та вини заподіювача шкоди».

Як вже було встанолвено судом 27.10.2017 близько 21:00 год. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалися особливою зухвалістю, та винятковим цинізмом здійснили навмисне пошкодження майна, а саме автомобіля марки Toyota, моделі Rav4, д.н.з. НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_1 .

Тому оцінюючи доводи, якими позивач обґрунтував стягнення моральної шкоди, суд враховуючи ступінь понесених моральних страждань та переживань, неможливості продовження активного життя, погіршення та позбавлення можливості реалізації своїх звичок та бажань, погіршення відносин з оточуючими, втрати можливості управляти новим автомобілем, неповноцінне виконання своїх трудових обов`язків, оскільки він використовував автомобіль в службових цілях та вважає, що, заявлений потерпілим розмір моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, а моральна шкода у розмірі 20000 грн. підлягає солідарному стягненню з відповідачів.

За таких обставин, суд приходить до висновку часткове задоволення позовних вимог.

Згідно із ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягають стягненню понесені судові витрати по оплаті судового збору, окремо з кожного, у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 12 - 13, 81, 141, 247, 258 - 259, 263 - 265, 268, 272 - 273, 354 - 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 20000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , окремо з кожного, на користь держави витрати по сплаті судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ясть) грн. 60 коп.

Відмовити у задоволенні решти позовних вимог.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Рішення складене 21.02.2025.

Суддя Ж. І. Кордюкова