Єдиний унікальний номер справи 363/1910/23
Провадження №22-ц/824/398/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 10 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Вишгородського районного суду Київської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

10.11.2023 року від відповідача до суду надійшло клопотання про зупинення провадження по справі до розгляду цивільної справи №369/4173/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору позики.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що правовою підставою звернення до Вишгородського районного суду Київської області з позовом про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 є договір позики, оформлений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 25.05.2021 року, який може бути визнаний недійсним у результаті розгляду справи № 369/4173/23 Києво-Святошинським судом Київської області у разі задоволення позовних вимог. Розгляд Києво-Святошинським судом Київської області позовних вимог ОСОБА_2 у межах цивільної справи № 369/4173/23 безпосередньо вплине на вирішення даної цивільної справи.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 10 листопада 2023 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 369/4173/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору позики.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, позивач направив апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи, вказує, що суд помилково дійшов висновку про зупинення провадження у справі та просить скасувати оскаржувану ухвалу, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Свої доводи обґрунтовував тим, що суд першої інстанції підійшов формально до вирішення відповідного клопотання відповідача та не встановив і не зазначив ухвалі конкретні обставини, які б давали підстави для висновку про те, що наявність спору у справі № 369/473/23 про визнання недійсним договору позики виключає можливість на підставі наявних у справі №363/1910/23 доказів самостійно встановити при розгляді даної справи наявність обставини, якими ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги. Вказує, що суд першої інстанції не зазначив жодної обставини, яка б вказувала на наявність причин матеріально-правового зв`язку, який виражається в тому, що факти встановлені в одній із справ будуть мати преюдиціальне значення для іншої справи. Судом не зроблено обґрунтованого висновку про неможливість розгляду справи за наявними у справі доказами.

08 лютого 2024 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Згідно положень ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду даної категорії розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Положеннями ст. 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскільки предметом апеляційного оскарження є ухвала суду про зупинення провадження, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла наступних висновків:

Суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про зупинення провадження, виходив з того що в даному випадку між правовідносинами, які випливають із наведених справ, що розглядаються, існує тісний матеріально-правовий зв`язок, а факти, встановлені в одній справі, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи, оскільки у разі визнання договору позики недійсним в одному провадженні будуть відсутні підстави для задоволення позову про стягнення боргу за цим договором в іншому провадженні.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

У постанові Верховного Суду України 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1367цс15 зазначено, що зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Подібний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 01 лютого 2017 року у справі № 6-1957цс16.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 грудня 2021 року в справі № 761/33089/20 (провадження№ 61-18470св21) вказано, що тлумачення пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України свідчить, що обов`язкове зупинення провадження у справі можливе за наявності у сукупності таких умов: 1) об`єктивної неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, тобто неможливість для суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі; 2) пов`язаність справ - пов`язаною зі справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 357/10397/19 (провадження № 61-5752сво21) вказано, що: метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи. Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок. Разом із тим, необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини першої статі і 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Отже, така підстава зупинення провадження як неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи застосовується виключно у тому разі, коли в тій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у цій справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

При цьому, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд повинен враховувати, що зупинення провадження у цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки в тому разі, коли лише в тій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав вимог у даній справі чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і з`ясувати, чи дійсно від наслідків розгляду зазначеної цивільної справи залежить прийняття рішення у цій цивільній справі.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду необхідно у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Саме по собі твердження про неможливість розгляду даної справи до розгляду іншої справи не може бути підставою для зупинення провадження у справі. Взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду цієї справи до прийняття рішення у іншій справі.

Відповідних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 20 червня 2019 року у справі № 910/12694/18, а також 07 вересня 2023 року в рамках справи № 4821/3/23.

Таким чином, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає виключно у випадку саме неможливості (а не недоцільності, бажаності, зручності, тощо) розгляду даної справи до вирішення судом іншої справи. При цьому така неможливість має бути чітко визначена та належним чином аргументована судом при зупиненні провадження.

Як вбачається з матеріалів даної справи, підставою для позовних вимог в даній справі є виконання умов договору позики між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 25.05.2021 року. Предметом розгляду справи № 369/4173/23 є вимога про визнання вищевказаного договору недійсним.

У разі задоволення позовних вимог у справі № 369/4173/23 будь-які правові підстави для стягнення заборгованості за вказаним договором будуть відсутні, що унеможливить задоволення позовних вимог в даній справі.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість позиції суду першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції повно і всебічно з`ясовані всі обставини справи, дана належна правова оцінка доказам, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а оскаржуване судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 389 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 10 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий С.О. Журба

Судді Т.О. Писана

К.П. Приходько