Дата документу 19.02.2025
Справа № 334/6412/23
Провадження № 2/334/532/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Філіпова І. М.,

за участю секретаря Мандик М. О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

представника третьої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий будинок «Континент», про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий будинок «Континент», про поділ майна подружжя.

18.02.2025 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача Мідяного Є. О. надійшло клопотання про закриття провадження у справі в частині в частині позовних вимог про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 1 684 000,00 грн грошової компенсації вартості готельних номерів №30-07 (кадастровий код землі (нерухомого майна)05.24.05.222.01.01.3007) загальною площею 30 кв. м., та №30-09(кадастровий код землі (нерухомого майна)05.24.05.222.01.03.3009) загальною площею 30,00 кв.м., які знаходяться в АДРЕСА_1 . Клопотання обґрунтовано тим, що , в цій частині фактично розглядається судовий спір щодо поділу спільного нерухомого майна подружжя, яке знаходиться в іншій країні. Заявлена грошова компенсація 1/2 частини вартості готельних номерів є способом поділу, але це суті спору не змінює.

19.02.2025 року через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшли заперечення на клопотання про закриття провадження у справі, оскільки позивачка просить стягнути з відповідача грошові кошти, а не визнати за нею право власності на вказане нерухоме майно.

У судовому засіданні представник відповідача клопотання підтримав, зазначив, що спір у цій частині підсудний суду Грузії за місцем розташування нерухомого майна, том провадження підлягає закриттю в цій частині.

Представник позивача заперечувала щодо закриття провадження, вказуючи, що предметом спору є грошова компенсація за вказане майно, тому положення виключної підсудності на цей спір не поширюються.

Представник третьої особи пояснив, що інтереси третьої особи у цій частині позовних вимог не зачіпаються, проте вважає правильним закрити провадження.

Вислухавши пояснення представників сторін та третьої особи, дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступних висновків.

ОСОБА_4 звернулася з позовом до ОСОБА_5 та просить:

-стягнути з ОСОБА_5 на її ОСОБА_4 користь 1684000,00 грн. грошової компенсації частини вартості готельних номерів № 30-07 (кадастровий код землі (нерухомого майна) 05.24.05.222.01.01.3007) загальною площею 30,00 кв. м, та готельний номер № НОМЕР_1 (кадастровий код землі (нерухомого майна) 05.24.05.222.01.01.3009) загальною площею 30,00 кв. м, які знаходяться в АДРЕСА_1 ;

- стягнути з ОСОБА_5 на її ОСОБА_4 користь компенсацію вартості частини коштів, внесених ОСОБА_5 до статутного капіталу ТОВ «ТБ «Континент» у розмірі 2050000,00 грн.

Відповідно ст.ст. 38-40 Закону України «Про міжнародне приватне право» право власності та інші речові права на нерухоме та рухоме майно визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться, якщо інше не передбачено законом. Виникнення та припинення права власності та інших речових прав визначається правом держави, у якій відповідне майно перебувало в момент, коли мала місце дія або інша обставина, яка стала підставою для виникнення або припинення права власності та інших речових прав, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Право власності та інші речові права, відомості про які підлягають внесенню до державних реєстрів, визначаються правом держави, у якій це майно зареєстровано.

Відповідно до ст. 149 Цивільного кодексу Грузії до нерухомих речей відносяться земельна ділянка, корисні копалини, що знаходяться в землі, а також будівлі і споруди, які міцно закріплені на землі.

Положеннями ч. 3 ст. 31 Договору між Україною та Республікою Грузія про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах, ратифікованого 22.11.1995 року Верховною Радою України, виникнення та припинення права власності або іншого речового права на майно визначається законодавством Договірної Сторони, на території якої майно знаходилось в момент, коли мали місце дія або інша обставина, що стали підставою виникнення або припинення такого права. Виникнення та припинення права власності або іншого речового права на майно, яке є предметом угоди, визначається законодавством місця здійснення угоди, якщо інше не передбачено угодою сторін.

Частиною національного законодавства України є чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 9 Конституції України).

Чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства (ч.1 ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України»).

Представник позивача стверджує, що предметом позову є грошова компенсація, а не нерухоме майно, тому не можуть застосовані правила виключної підсудності.

Суд з такою позицією погодитися не може.

Відповідно до частини першої статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Частинами першою, четвертою статті 71 СК України передбачено, що майно, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться

між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише

за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України.

Таким чином, передумовою вирішення питання щодо стягнення грошової компенсації, суду в першу чергу необхідно встановити, що певне майно належить подружжю на праві спільної сумісної власності, підстави набуття права власності та його вартість. Стягнення на користь позивача компенсації половини вартості майна є способом поділу майна подружжя.

Відповідно до позову, спільне майно подружжя складається з нерухомого майна (готельних номерів), розташованих у Грузії, та коштів, внесених ОСОБА_5 до статутного капіталу ТОВ «ТБ «Континент».

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 12 квітня 2022 року у справі №428/11139/17 зроблено правовий висновок: - "Встановивши, що спір у цій справі виник між громадянами України стосовно поділу спільного сумісного майна подружжя, яке набуте за час зареєстрованого шлюбу та знаходиться на території Королівства Іспанія, зокрема й нерухомого майна, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку, що за законодавством України ця справа є справою з іноземним елементом, а компетентним судом у цій справі є суд держави, на території якої знаходиться спірне нерухоме майно - Королівство Іспанія", - ... "справа в частині поділу нерухомого майна має виключну підсудність тієї країни, в якій це майно знаходиться".

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що необхідно закрити провадження в частині позовних вимог.

Керуючись ст. 255, 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий будинок «Континент», про поділ майна подружжя в частині позовних вимог про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 1 684 000,00 грн грошової компенсації вартості готельних номерів №30-07 (кадастровий код землі (нерухомого майна)05.24.05.222.01.01.3007) загальною площею 30 кв. м., та №30-09(кадастровий код землі (нерухомого майна)05.24.05.222.01.03.3009) загальною площею 30,00 кв.м., які знаходяться в АДРЕСА_1 - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Роз`яснити позивачу його право на звернення з цим позовом за місцем знаходження нерухомого майна.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з дня його (її) проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Проголошення повного тексту ухвали 24.02.2024 року о 14 год. 00 хв.

Суддя: Філіпова І. М.