12.02.2025р. Херсонський міський суд Херсонської області
у складі: головуючої судді Зуб І.Ю.,
при секретарі Федоровій О.В.,
Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА» звернулось до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 8 224 грн. 20 коп., та суму сплаченого судового збору
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 23.01.2024 року справу передано за підсудністю до Херсонського міського суду Херсонської області.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 07.03.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та дату судових засідань повідомлявся належним чином, поштові відправлення не вручено через «відсутність адресата за вказаною адресою», що вбачається з відомостей «Укрпошти».
Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Ухвала про заочний розгляд справи постановлена без виходу до нарадчої кімнати та занесена до журналу судового засідання.

За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється

Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 05.04.2021 року між ПрАТ СК «УНІКА» та ОСОБА_2 було укладено Сертифікат добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» № 030202/4605/0000263 за яким Страховик страхував майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме автомобіля «ТОYОТА» RAV4, державний номерний знак НОМЕР_3 .

24.11.2021 року о 20.16 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Hyundai Sonata», д/н НОМЕР_2 , на 15 км + 800 метрів автодороги М-05 сполученням Київ-Одеса, не був уважним, не врахував дорожню обстановку, під час перестроювання не дав дорогу автомобілю «Toyota Rav4», д/н НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 , яка рухалась у тій смузі, на яку водій ОСОБА_1 мав намір перестроїтися, в результаті чого відбулось зіткнення, в якому транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області по справі №369/17372/21 від 31.01.2022 року особою, винною у скоєнні ДТП, є ОСОБА_1 , якого було притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративної правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

13.12.2021 року власник пошкодженого транспортного засобу «Toyota Rav4», д/н НОМЕР_3 , ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ «СК «УНІКА» із заявою №00477048 про подію з ознаками страхового випадку згідно договору КАСКО» № 030202/4605/0000263.

Згідно рахунку ТОВ «Саміт Моторз Україна» № СМУ00042642 від 08.12.2021 року вартість відновлювального ремонту автомобіля Toyota Rav4», д/н НОМЕР_3 , становить 86783,89 грн.

Відповідно до страхового акту № 00477048, розмір страхового відшкодування внаслідок ДТП 24.11.2021 року становить 61283,89 грн., з яких сума виплаченого страхового відшкодування за пошкоджений транспортний засіб 58 211 грн. 89 коп., та сума несплаченої частини страхового платежу в розмірі 3 072 грн. 00 коп.

14.12.2021 року ПрАТ «СК «УНІКА» здійснило виплату ТОВ «Саміт Моторз Україна» суми страхового відшкодування в розмірі 58211,89 коп., що підтверджується платіжним дорученням №266105.

Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу «HYUNDAI», державний номерний знак НОМЕР_2 застрахована в АТ «СК «ІНДІГО» за полісом обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів №204316643.

Згідно платіжного доручення №1072 ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» 18.01.2022 року здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 53059,69 грн. на користь ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА».

Різниця між фактичним розміром завданої шкоди, яка була виплачена страховою компанією потерпілої у ДТП особи ПрАТ "СК" УНІКА" (58 211 грн. 89 коп. + 3 072 грн. 00 коп. = 61 283 грн. 89 коп.) та сумою страхового відшкодування, виплаченої страховою компанією винної у ДТП особи АТ «СК «ІНДІГО» (53 059 грн. 69 коп.) становить 8 224 грн. 20 коп.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування», договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Дана норма кореспондується з положеннями ст. 979 ЦК України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Власник пошкодженого транспортного засобу звернувся до позивача, як страховика за договором добровільного страхування, із заявою про виплату страхового відшкодування.

Відповідно до ч.ч. 16, 17 ст. 9 Закону України «Про страхування», страхове відшкодування страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (частина перша статті 25 Закону України «Про страхування»).

Відповідно до умов договору добровільного майнового страхування, позивач прийняв рішення про виплату страхувальнику ОСОБА_2 вартість відновлювального ремонту т.з. «ТОYОТА», державний номерний знак НОМЕР_3 , що становить 58211,89 грн. та здійснив перерахування вказаних коштів ТОВ Саміт Моторз Україна, яким було проведено відновлювальний ремонт автомобіля на вищезазначену суму.

ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» 18.01.2022 року здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 53059,69 грн. на користь ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА».

Згідно з частиною другою статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений у випадках, встановлених законом.

Відповідно до статті 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічне положення міститься у статті 27 Закону України «Про страхування».

У таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). При суброгації нового зобов`язання з відшкодування збитків не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого в деліктному зобов`язанні.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника.

Таким чином, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок з відшкодування шкоди не виконала.

Під час застосування наведених норм права підлягає врахуванню, відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18. У п.п. 68-70 постанови зазначено, що стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регресу) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування потерпілому, до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто, відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем в порядку суброгації.

Особою, відповідальною замість завдавача шкоди за завдані збитки, є страховик останнього за договором страхування цивільно-правової відповідальності - АТ «СК «ІНДІГО», який виплатив страхове відшкодування на рахунок ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» у розмірі 53059,69 грн.

Таким чином, страховик відповідача виконав свої зобов`язання, відшкодувавши витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу.

Проте, як зазначалося вище, позивач здійснив виплату страхового відшкодування на користь ОСОБА_2 в розмірі 58211,89 грн. Страхове відшкодування було сплачене з вирахуванням суми несплаченої частини страхові платежу в розмірі 3 072 грн. 00 коп. Відтак, різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою становить 8224,20 грн.

Відповідно до cт. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, за змістом статті 993 ЦК України у системному зв`язку зі статтею 990 цього Кодексу та статтею 27 Закону України «Про страхування» можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в даному випадку до позивача) переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди у межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Аналогічну позицію викладено у постанові Верховного Суду від 14.02.2018 року у справі № 754/1114/15-ц, де встановлено, що одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язана.

В цій же постанові зазначено, що потерпілому, як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд, обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування, або шляхом звернення до страховика, в якого особа, яка завдала шкоди застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка задала шкоди, за наявності передбачених ст. 1194 ЦК підстав.

Верховний Суд в аналогічних справах дійшов висновку, що відшкодування різниці між розміром завданої шкоди та виплатою страхового відшкодування страховиком винуватця ДТП, має відшкодовувати саме особа, з вини якої сталася ДТП (постанова від 04.03.2020 р., справа № 331/6395/18, постанова від 11.03.2020 р., справа №754/5129/15).

Таким чином, до позивача, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування потерпілому, перейшло від останнього право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Верховний Суд у постанові від 25.07.2018 р. у справі № 922/4013/17 виклав позицію у якій вказав, що «висновки судів попередніх інстанцій про те, що єдиним належним доказом розміру заподіяної внаслідок ДТП матеріальної шкоди є висновок експерта про розмір збитків, у тому числі з урахуванням коефіцієнту зносу, заподіяних внаслідок пошкодження автомобіля Мазда, є неправильними, оскільки звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається можлива, але не кінцева сума, що витрачена на відновлення транспортного засобу. Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є саме платіжне доручення, яким оплачена виставлена станцією технічного обслуговування сума вартості відновлювального ремонту транспортного засобу».

Оскільки вартість майнового збитку, завданого ОСОБА_2 пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений АТ СК «ІНДІГО» на користь ПрАТ «СК «УНІКА» розмір страхового відшкодування, то з ОСОБА_1 як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

З огляду на те, що позовні вимоги не спростовані належними та допустими доказами стороною відповідача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПрАТ «СК «Уніка» є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684, 00 гривень.

Керуючись ст. ст.4,141,263-265,280-284,288, 354 ЦПК України, ст.979, 980,993 ЦК України, Законом України «Про страхування», Законом України «Про судовий збір» суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (, юридична адреса: 04112, м. Київ, вул. Олени Теліги, б.6, літ.В) виплачене страхове відшкодування в розмірі 8 224 (вісім тисяч двісті двадцять чотири) гривні 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (, юридична адреса: 04112, м. Київ, вул. Олени Теліги, б.6, літ.В) суму сплаченого судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили протягом тридцяти днів з дня його проголошення, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяІ. Ю. Зуб