Провадження №2/512/67/24
УХВАЛА

про відмову в затвердженні мирової угоди

Савранський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Брюховецького О.Ю.,

за участю секретаря Тімановського А.Г.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення боргу.

Ухвалою від 13.05.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

18.02.2025 сторони подали спільну заяву про затвердження мирової угоди.

Позивач та його представник в судовому засіданні 18.02.2025 підтримали заяву про затвердження мирової угоди, наполягали на її затвердженні.

Представник відповідача також підтримала заяву про затвердження мирової угоди та наполягала на її затвердженні.

Суд, надавши правову оцінку умовам мирової угоди, вважає, що положення мирової угоди суперечать вимогам чинного законодавства та дійшов висновку, що заява про затвердження мирової угоди не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 207 ЦПК України, сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Мирова угода - це угода сторін, в якій вони викладають прийнятний для них варіант вирішення судової справи, розподіляють спірні права та обов`язки, або відмовляються від таких шляхом досягнення компромісу. Наслідком затвердження мирової угоди судом є припинення провадження у справі, а також встановлення, припинення чи зміна прав та обов`язків для сторін.

Згідно з частиною першою 1 статті 207 ЦПК України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі №916/661/20 викладено правову позицію, що мирова угода у позовному провадженні це письмова домовленість між сторонами спору про його вирішення, яка укладається в добровільному порядку з метою припинити спір на погоджених сторонами умовах. Тобто, відмовившись від судового захисту, сторони ліквідують наявний правовий конфлікт самостійним (без державного примусу) врегулюванням розбіжностей на погоджених умовах.

Отже, вирішуючи питання щодо затвердження мирової угоди, суд має з`ясувати чи не суперечать умови мирової угоди, зокрема, вимогам закону.

Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: 1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або 2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Відповідно до частин 1, 2 статті 208 ЦПК України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою.

Відповідно до позову предметом спору вцій справі є стягнення боргу з відповідача у розмірі 20000,00 доларів (двадцять тисяч доларів США), що за курсом НБУ становить 800 000 грн. за розпискою від 20.04.2020 (а.с.12).

З мирової угоди вбачається, що в рахунок погашення наявного боргу у розмірі 20000 доларів США, що складає 800 000 грн. та суми судового збору у розмірі 8000 грн. ОСОБА_4 РНОКПП НОМЕР_1 передає ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 земельну ділянку, площею 5,0808 га кадастровий номер :01:004:0143, що розташована на території колишньої Бакшанської сільської ради Подільського району Одеської області, масив № НОМЕР_3 ділянка № НОМЕР_4 , цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належну ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності серія та номер НОМЕР_5 виданий 17.03.2014 Реєстраційною службою Савранського районного управління юстиції в Одеській області

Разом з тим, суд не затверджує мирову угоду, якщо вона не відповідає закону, або за своїм змістом вона є такою, що не може бути виконана відповідно до її умов, або якщо така угода остаточно не вирішує спору чи може призвести до виникнення нового спору.

Укладення мирової угоди неможливе і в тих випадках, коли ті чи інші відносини одночасно врегульовані законом і не можуть змінюватись волевиявленням сторін.

Зазначена мирова угода не стосується прав та обов`язків сторін, що випливають з самого предмета позову, умови мирової угоди не пов`язані зі спірними правовідносинами. Її зміст зводиться до виникнення права власності за позивачем на нерухоме майно, яке, за твердженням сторін, належить відповідачеві.

За таких обставин, враховуючи те, що мирова угода, яка укладається сторонами у справі може стосуватись лише предмету позову у цій справі, суд дійшов висновку, що умови мирової угоди не відповідають нормам статті 207 ЦПК України, а тому підстави для її визнання у суду відсутні.

Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини 2 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони у процесі виконання рішення відповідно до процесуального законодавства мають право укласти мирову угоду, що затверджується (визнається) судом, який видав виконавчий документ.

Системний аналіз положень частин першої та п`ятої статті 207, статті 434 ЦПК України свідчить про те, що умови мирової угоди, укладеної в процесі примусового виконання рішення повинні стосуватись виключно питань, пов`язаних з виконанням цього рішення. Такі умови не можуть суперечити закону або ж порушувати права чи охоронювані законом інтереси інших осіб. Вони також не можуть вчинятись представником на шкоду своєму довірителю, і, що найголовніше, за умовами мирової угоди укладеної в процесі примусового виконання не можуть виникати нові права та обов`язки, оскільки затвердження мирової угоди відповідно до пункту 2 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» має наслідком завершення виконавчого провадження.

Суд, надавши правову оцінку умовам мирової угоди, вважає, що така угода не може бути затвердженою, оскільки умови мирової угоди, яка укладена між сторонами, суперечать чинному законодавству.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, висловленого в ухвалі від 30.05.2018 у справі №759/4103/16-ц, суд відмовляє у затвердженні мирової угоди, якщо її умови стосуються прав та обов`язків сторін, які не входять до предмету позову, а також, якщо умови мирової угоди суперечать закону.

Зі змісту поданої до суду мирової угоди вбачається, що дана мирова угода укладена не в рамках реалізації лише права на стягнення боргу, а відносно інших правовідносин між сторонами, зокрема: щодо відчуження земельної ділянки, які не були предметом розгляду у даному судовому провадженні.

Як наслідок, дана мирова угода не відповідає вимогам закону, оскільки умови мирової угоди залежать від інших обов`язкових факторів, таких як: відчуження земельної ділянки з державною реєстрацією, з`ясування наявності заборони відчуження земельної ділянки, її застави, прав на неї третіх осіб, та інших обставини, які не можуть бути з`ясовані судом під час вирішення питання про затвердження мирової угоди, укладеної в межах судового розгляду по стягненню боргу.

При цьому суд при здійсненні судочинства не може підміняти собою інші органи, зокрема органи, які вчиняють нотаріальні дії, здійснюють державну реєстрацію, а судові рішення не можуть підміняти посвідчення правочинів, зокрема щодо переходу права власності на нерухоме майно.

Відповідно до частини п`ятої статті 207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про відмову у затвердження мирової угоди і продовжує розгляд справи, якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є не виконуваними; або одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

За таких умов суд приходить до висновку, що заява про затвердження мирової угоди не підлягає задоволенню, а тому в її затвердженні необхідно відмовити та продовжити судовий розгляд.

Керуючись статтями 207, 259, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви сторін про затвердження мирової угоди по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення боргу відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: О.Ю. Брюховецький