Справа № 359/6402/17
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/2885/2025
Головуючий у суді першої інстанції: Муранова-Лесів І.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Шпирук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 квітня 2024 року, ухвалене у складі судді Муранова-Лесів І.В., у справі №359/6402/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Бориспільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради Київської області, про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 рокуОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , Бориспільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради Київської області, про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини. Зазначав, що 18 липня 1998 року між ним та ОСОБА_1 було зареєстровано шлюб, який розірвано рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 вересня 2011 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 народила дочку - ОСОБА_3 , про що у відділі державної реєстрації актів громадянського стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області зроблено відповідний актовий запис № 223. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 народила другу дочку - ОСОБА_4 , про що у відділі державної реєстрації актів громадянського стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області зроблено відповідний актовий запис № 266. Батьком дітей був записаний він. Вказував, що після одруження його колишня дружина приймала увагу від сторонніх чоловіків. У його дружини були романтичні відносини з іншим чоловіком навесні 2007 року. В цей час ОСОБА_1 пішла з дому та сказала, що житиме у своєї матері, а наприкінці липня 2007 року поїхала з донькою та з іншим чоловіком на відпочинок до моря. У серпні 2007 року він оформляв кредит на купівлю автомобіля та йому була потрібна згода дружини. Після цієї зустрічі ОСОБА_1 почала приходити та намагалася налагодити їх відносини, просила пробачення, постійно наголошувала, що вона хоче другу дитину. У вересні 2007 року вони з ОСОБА_1 та дочкою поїхати на море, і коли у кінці вересня дружина повідомила йому, що вагітна, він не сумнівався, що це його дитина. Почав сумніватися в своєму батьківстві вже після розлучення. Зазначає, що у них з відповідачкою почалися довгі судові процеси, під час одного з яких він повідомив, що сумнівається в своєму батьківстві та хоче зробити генетичну експертизу. Після цього ОСОБА_1 почала налаштовувати доньку ОСОБА_3 проти нього, а молодша ОСОБА_4 взагалі не знає його.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_2 просив виключити відомості про його батьківство з актових записів ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 вересня 2019 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини в частині вимоги про виключення відомостей про батьківство ОСОБА_2 про народження дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишено без розгляду.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 квітня 2024 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Виключено відомості про батьківство ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з актового запису №266 від 05 травня 2008 року про народження дитини - ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження - м. Київ, місце реєстрації - відділ державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити. Посилається на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції безпідставно застосував наслідки ухилення від проведення генетичної експертизи, не врахувавши, що її дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є дитиною з особливими потребами, вона панічно боїться уколів. Відібрання в неї біологічних зразків шляхом забирання крові з вени може завдати їй фізичного болю та психічної травми. При цьому ОСОБА_4 чітко висловила своє категоричне небажання їхати до експертної установи та робити забір крові. Також, зазначає, що суд безпідставно прийняв до уваги покази свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , оскільки вони фактично є заінтересованими особами, їх покази є неправдивими. Більше того, вони були допитані судом у її відсутності, що позбавило її можливості поставити їх свої запитання.

Представник ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Заперечує проти доводів ОСОБА_1 , вважає їх необґрунтованими, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник адвокат Глазун Т.О., які приймали участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити з наведених у ній підстав.

ОСОБА_2 та його представник адвокат Сацик Р.В. проти доводів апеляційної скарги заперечували, просили скаргу залишити без задоволення з огляду на їх безпідставність, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представники Бориспільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Служби у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради Київської області, в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, а тому колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , перебували у зареєстрованому шлюбі з 18 липня 1998 року.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 вересня 2011 року в справі №2-2087/2011 шлюб між сторонами було розірвано (т. 1, а.с. 11).

Під час шлюбу з ОСОБА_2 відповідачка ОСОБА_1 народила дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 11 липня 2002 року серії НОМЕР_1 , актовий запис №223.

ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідачка ОСОБА_1 народила другу дочку ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 05 травня 2008 року серії НОМЕР_2 , актовий запис №226.

Батьком дітей зазначено позивача ОСОБА_2 , матір`ю - ОСОБА_10 (т.1, а.с. 12, 13).

Згідно з наданим посвідченням, виданим Управлінням соціального захисту населення Бориспільської міської ради, картою розвитку дитини, довідкою дитячого лікаря психіатра: ОСОБА_6 є дитиною з інвалідністю зі встановленим діагнозом: «дитячий аутизм» (т. 2, а.с.52, т. 3, а.с. 68-72).

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, а також, допитавши свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та виключив відомості про батьківство ОСОБА_2 з актового запису №266 від 05 травня 2008 року про народження дитини - ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження - м. Київ, місце реєстрації - відділ державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такого рішення суду першої інстанції.

Відповідно до положень ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя.

Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Згідно із ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу.

При цьому відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

У постановах від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц, від29 квітня 2022 року в справі № 201/6658/18 Верховний Суд зазначив, що предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень статті 89 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

При цьому у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні (стаття 109 ЦПК України).

Як було зазначено, обґрунтовуючи свої вимоги, ОСОБА_2 зазначав, що його колишня дружина любила приймати увагу від сторонніх чоловіків, часто затримувалася на роботі, не ночувала вдома. Йому відомо, що у дружини були романтичні відносини із співробітником на ім`я ОСОБА_11 , а навесні 2007 року у неї з`явився коханець на ім`я ОСОБА_12 . В цей час ОСОБА_1 пішла з дому та сказала, що житиме у своєї матері, а наприкінці липня 2007 року поїхала з донькою та з чоловіком на ім`я ОСОБА_12 на відпочинок до моря. У серпні 2007 року він оформляв кредит на купівлю автомобіля та йому була потрібна згода дружини. Після цієї зустрічі ОСОБА_1 почала намагатися налагодити їх відносини, просила пробачення, постійно наголошувала, що вона хоче другу дитину. У вересні 2007 року вони з ОСОБА_1 та дочкою ОСОБА_3 поїхали на море, і коли у кінці вересня дружина повідомила йому, що вагітна, він спочатку не сумнівався, що ця дитина його. Проте, після розлучення у нього виникли сумніви у тому, що ОСОБА_4 - саме його дочка.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , яка є матір`ю позивача, показала суду, що з початку 2007 року, дружина її сина не жила вдома. У квітні 2007 року їм стало відомо, що у ОСОБА_1 з`явився коханець на ім`я ОСОБА_12 , з яким вона у липні поїхала на відпочинок. У серпні чи у вересні 2007 року ОСОБА_1 повернулася до ОСОБА_2 та, як потім з`ясувалося, була вагітною. Син вважав, що дитина його. У квітні 2011 року молодшій дитині виповнилося 3 роки, а в липні невістка пішла від сина.

Свідок ОСОБА_8 показав, що з 1993 по 2020 рік він проживав в м. Борисполі по сусідству із сторонами по справі. Йому відомо, що це квартира ОСОБА_1 чи її батьків, а також, що у 2007 році ОСОБА_2 у квартирі вже не проживав. Бачив в цей період відповідачку у компанії з іншим чоловіком, як вони обіймалися і цілувалися на вулиці.

Також, як вбачається з матеріалів справи, по даній справі тричі призначалася судово-генетична експертиза.

Так, ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2018 року за клопотанням ОСОБА_2 у даній справі було призначено судово-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи (т. 1, а.с. 78-80).

При цьому питання щодо призначення експертизи вирішувалося у судовому засіданні за участі представника ОСОБА_1 , який в цей же день отримав копію ухвали суду.

Проте, у подальшому ОСОБА_1 рекомендовані листи суду з повідомлення про необхідність з`явитися до експертної установи 27 липня 2018 року та 13 вересня 2018 року не отримувала (т. 1, а.с. 87, 88, 90, 91, 92, 93).

Відповідно до листа Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи від 17 вересня 2018 року №11/1736 експертиза не була проведена, ухвала суду повернута експертною установою без виконання у зв`язку з неявкою ОСОБА_1 на відбір зразків крові (т. 1, а.с. 94).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 жовтня 2019 року у даній справі повторно призначено судово-генетичну експертизу (т. 2, а.с. 60-62).

ОСОБА_1 отримала копію вказаної ухвали суду 21 листопада 2019 року (т. 2, а.с. 66). ОСОБА_1 була обізнана про необхідність з`явитися до експертної установи 07 лютого 2020 року, отримавши повідомлення 29 січня 2020 року, проте надала заяву від 07 лютого 2020 року про те, що знаходиться на лікарняному, що діти також захворіли, та не може з`явитися до експертної установи (т. 2, а.с. 69, 72, 73).

Також, ОСОБА_1 була обізнана про необхідність з`явитися до експертної установи 20 березня 2020 року, отримавши повідомлення 06 березня 2020 року. Проте, 20 березня 2020 року вона подала заяву про те, що вона не може з`явитись до експертної установи у зв`язку із запровадженням на усій території України карантину (а.с. 84, 87, 95,116 т. 2).

Після цього ОСОБА_1 були направлені повідомлення про обов`язкову явку з дочкою ОСОБА_4 для відбору зразків крові, які мали відбутися 23 квітня 2020 року, 05 червня 2020 року та 23 липня 2020 року (т. 2, а.с. 97-99, 102, 104, 107, 109, 112, 115).

Київське міське клінічне бюро судово-медичної експертизи листом від 28 липня 2020 року №100-596/1990 повідомило, що проведення судово-медичної експертизи генетичної ідентифікації згідно з ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 жовтня 2019 року по даній цивільній справі виявилося неможливим, тому що, незважаючи на неодноразові призначення дати відбору, ОСОБА_1 на відбір зразків крові не з`явилась (т. 2, а.с. 118).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 травня 2022 року у даній справі втретє призначено судово-генетичну експертизу.

Вказана ухвала була оскаржена ОСОБА_1 в апеляційному порядку, проте, постановою Київського апеляційного суду від 02 листопада 2022 року вона залишена без змін (т. 3, а.с. 52-56, 134-139).

При цьому ухвалою суду від 13 липня 2023 року роз`яснено ОСОБА_1 наслідки ухилення від участі в експертизі та невиконання покладених на неї ухвалою суду від 27 травня 2022 року обов`язків по забезпеченню явки неповнолітньої дочки ОСОБА_6 для надання необхідних біологічних зразків для проведення експертизи (відбору крові) до Відділення судово-медичної генетичної ідентифікації Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи (т. 3, а.с. 177-178).

Відповідачка ОСОБА_1 була обізнана про необхідність з`явитися до експертної установи 01 грудня 2023 року, проте не повідомила про причини своєї неявки (т. 3, а.с.186, 194-195, 199).

В листі Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи від 05 грудня 2023 року №100-563/2190 зазначено, що проведення судово-медичної експертизи генетичної ідентифікації згідно з ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 травня 2022 року по даній цивільній справі виявилося неможливим, оскільки ОСОБА_1 не з`явилася на відбір зразків крові (т. 3, а.с. 201).

Пояснюючи свою поведінку, ОСОБА_1 посилалася на стан здоров`я дочки ОСОБА_4 , особливості її психічного розвитку, висловлюючи побоювання, що процедура відбору зразків крові в умовах експертної установи може завдати дитині психологічної травми.

Разом з тим, ОСОБА_1 не надано доказів того, що її дочка ОСОБА_4 має медичні протипоказання щодо проведення необхідних медичних маніпуляцій для відібрання біологічних зразків.

З цих підстав ОСОБА_1 оскаржувала ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 травня 2022 року про призначення судово-генетичної експертизи, і такі доводи відповідачки були відхилені апеляційним судом, а вказана ухвала була залишена без змін.

Колегія суддів звертає увагу на те, що жодною ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області про призначення судово-генетичної експертизи у даній справі не було визначено процедури відібрання генетичного матеріалу для дослідження, оскільки такі питання не входять до повноважень суду. Відтак, відсутні обґрунтовані підстави вважати, що при проведенні судово-генетичної експертизи у Київському міському бюро судово-медичних експертиз відбирають біологічні зразки лише шляхом забору крові з вени.

При цьому слід також врахувати, що відповідачка, не з`являючись до експертної установи для відібрання зразків, посилалася як на неможливість відібрання зразків біологічних матеріалів у дочки ОСОБА_4 , так і інші обставини, які вказували на поважність причин її неявки, що є взаємовиключним.

Відповідно до положень ст. 109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Таким чином, враховуючи, що відповідачка ОСОБА_1 була обізнана щодо призначення судово-генетичної експертизи, наслідків ухилення від участі в експертизі, дати відбору зразків, проте, не забезпечила можливість відібрання відповідних зразків, а також, невиключно, що усвідомлювала наслідки досягнення донькою повноліття, що унеможливлює оспорювання батьківства, суд першої інстанції обґрунтовано розцінив таку поведінку ОСОБА_1 як ухилення від проведення судово-генетичної експертизи, яка б надала можливість визначити наявність або відсутність кровного споріднення між позивачем ОСОБА_2 та неповнолітньою дочкою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та, надавши оцінку поясненням позивача та свідків, дійшов законного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення його позовних вимог про виключення відомостей про батьківство з актового запису №266 від 05 травня 2008 року про народження дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Колегія суддів відхиляє посилання ОСОБА_1 на те, що її дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є дитиною з особливими потребами, вона панічно боїться уколів, і відібрання в неї біологічних зразків шляхом забирання крові з вени може завдати їй фізичного болю та психічної травми, оскільки наведені нею обставини були предметом оцінки судом та не виключають необхідності проведення експертизи. При цьому необхідно врахувати, що справа перебуває у провадженні суду з 2017 року, ОСОБА_1 жодного разу не заявляла клопотання про визначення іншої установи для проведення відповідної експертизи. Такого клопотання відповідачка не заявляла і у апеляційному суді.

Також, колегія суддів критично відноситься до доводів ОСОБА_1 щодо безпідставності прийняття судом першої інстанції показів свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 через їх зацікавленість. Відповідачкою не надано суду будь-яких доказів на підтвердження того, що покази допитаних судом свідків є неправдивими.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції по суті вирішення спору.

Судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального права та надано належну оцінку наявним у матеріалах справи доказам.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 квітня 2024 року без змін.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 14 лютого 2025 року.

Суддя-доповідач

Судді