__________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/775/25
РІШЕННЯ

Іменем України

21.02.2025 м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Цирфи К.А., розглянувши в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 року до Київського районного суду м. Одеси з Приморського районного суду м. Одеси надійшли матеріали цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» (далі також позивач, ТОВ «Іннова Фінанс»), поданим в його інтересах представником Хомляк Ольгою Русланівною до ОСОБА_1 (далі також відповідач) про стягнення заборгованості за договором позики № від 09.01.2024 у розмірі 84 970 грн, з яких: 10 000 грн за тілом кредиту, 74 970 грн за процентами.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між позивачем та відповідачем укладений договір позики, відповідно до якого відповідачу перераховано на його платіжну картку кошти (позику) в сумі 10 000 грн. Позивач зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, натомість відповідач зобов`язання належним чином не виконав, заборгованість у виді тіла кредиту, процентів за користування останнім та інших платежів не погасив, що і стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 29.11.2024 провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідач, належним чином повідомлений, відзив до суду не направив. Відтак суд уважає за можливе здійснити судовий розгляд за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову виходячи з такого.

З позовної заяви вбачається, що 09.01.2024 між ТОВ «Іннова Фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір позики № в електронній формі шляхом його підпису електронним одноразовим ідентифікатором на суму 10 000 грн, на умовах зворотності та платності, на строк 30 днів, з диференційованою денною процентною ставкою в залежності від належного викання умов договору 1,99% (звичайна), 2,99% (у разі прострочення оплати).

Доказів надання кредиту відповідачу шляхом перерахування коштів на його платіжну картку суду не надано.

Позивач зазначає, що позикодавець свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу позику у розмірі, згідно з умовами договору. Натомість відповідач свої зобов`язання не виконав, суму позики та нарахованих на неї процентів не повернув.

Мотиви прийнятого рішення.

Так, основними засадами (принципами) судочинства, визначеними ч. 3 ст. 2 ЦПК України є, зокрема, змагальність сторін та диспозитивність судового розгляду справи.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Виходячи з принципу диспозитивності, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України).

З аналізу викладених вище правових норм та обставин, установлених на підставі наданих позивачем доказів, випливає, що між позивачем та відповідачем був укладений договір позики в електронному вигляді. При цьому факт отримання кредиту, оплати за кредитом, період нарахування та сплати процентів, неустойки, комісій є предметом доказування у справах цієї категорії.

Натомість, позивачем не надано до суду належних доказів факту перерахування кредитних коштів на платіжну картку саме позичальника. Відомостей з АТ «Сенс Банк» про належність платіжної карки ОСОБА_1 не надано. Платіжну інструкцію від 09.01.2024, долучену до матеріалів справи суд не може визнати допустимим доказом без підтвердження ТОВ ФК «Контрактовий дім» або АТ «Сенс Банк» переказу коштів відповідачу.

Окрім цього, не надано належного розрахунку заявлених позовних вимог із зазначенням коштів, які були сплачені позичальником за користування позикою, дату їх оплати, що надасть суду можливість підтвердити або спростувати факт наявної заборгованості або її відсутності, визначення підставності нарахування процентів за користування коштами. Водночас, із наданого до суду розрахунку незрозуміло за який період та яка саме процентна ставка (1,99%, 2,99%) застосовувалася для нарахування заборгованості за процентами користування позикою.

По тексту позовної заяви для розрахунку взагалі застосовано процентну ставку у розмірі 2,55%, застосування якої не передбачено умовами договору позики.

З урахуванням викладеного, суд позбавлений можливості підтвердити/спростувати факт надання позики, перевірити наданий позивачем розрахунок та, відповідно, підвередити / спростувати наявність заборгованості за договором.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Керуючись принципами змагальності сторін та диспозитивності судового розгляду суд доходить висновку, що позивачем не доведено перед судом належними, допустимими та достатніми доказами факт надання позики та наявної заборгованості за тілом кредиту та процентами, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 49, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К. А. Цирфа