Справа № 551/178/25
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

20 лютого 2025 року

Шишацький районний суд Полтавської області в складі судді Сиволапа Д.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Шишацького відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

20 лютого 2025 року ОСОБА_1 в порядку цивільного судочинства звернулась до Шишацького районного суду Полтавської області із позовом до Шишацького ВДВС про зобов`язання зняти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , накладений постановою державного виконавця від 02 березня 2012 року у виконавчому провадженні № 31521055.

В якості правової підстави для задоволення своїх вимог позивач послалась на ст.ст. 321, 391 ЦК України та ч.1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Ознайомившись з позовною заявою, суд вважає, що вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, виходячи з наступного.

Із матеріалів позовної заяви та програми документообігу суду «Д-3» встановлено, що в 2012 році на розгляді Шишацького районного суду Полтавської області перебувала цивільна справа № 1631/186/12 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 .

Згідно даних Реєстру прав на нерухоме майно (запис від 07.10.2011) власником спірної квартири є ОСОБА_1 .

01 березня 2012 року судом винесено ухвалу № 1631/186/12 про забезпечення позову, якою накладено арешт на спірну квартиру. Копію ухвали направлено на виконання до ВДВС Шишацького РУЮ Полтавської області.

02 березня 2012 року начальником ВДВС Шишацького РУЮ Полтавської області Гордієнко А.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 31521055 із виконання ухвали Шишацького районного суду Полтавської області про забезпечення позову № 1631/186/12 від 01.03.2012. Боржником у виконавчому провадженні є ОСОБА_1 , стягувачем - ОСОБА_2 .

На підставі даної постанови 02 березня 2012 року державним реєстратором до Реєстру прав власності на нерухоме майно внесено відомості про заборону відчуження квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер обтяження 12236399).

02 березня 2012 року начальником відділу ДВС Гордієнко А.М. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 31521055 на підставі п.8. ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом).

Рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 27 березня 2012 року № 1631/186/12 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, скасовано арешт спірної квартири АДРЕСА_1 , накладений ухвалою суду від 01 березня 2012 року.

За результатами апеляційного перегляду вказане рішення залишено в силі та набрало законної сили 25 квітня 2012 року.

На думку суду, обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач безпідставно послалась на положення ч.1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» згідно якої особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Так, даною нормою передбачено, що право на звернення з позовом про визнання права власності на арештоване майно і про зняття з нього арешту має не боржник, а інша особа, яка вважає, що арештоване майно належить саме їй.

В даному випадку позивач ОСОБА_1 є і власником спірної квартири, і стороною виконавчого провадження (боржником) № 31521055 в якому на вказане майно накладено арешт державним виконавцем.

Отже суд вважає, що зняття арешту з майна ОСОБА_1 , як боржника у виконавчому провадженні, повинно здійснюватись в порядку процедури судового контролю за виконанням судових рішень, визначеної Розділом VII ЦПК України.

Так, статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Крім того положеннями ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 287 КАС України передбачено, що позовні заяви в яких оскаржуються рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця розглядаються в порядку адміністративного судочинства.

У постанові від 24 травня 2021 року (справа № 712/12136/18 зі схожими правовідносинами) Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду виклав висновок про те, що «боржник, як сторона виконавчого провадження, у разі незгоди з арештом, який накладений державним або приватним виконавцем під час примусового виконання судового рішення, не може пред`являти позов про зняття арешту з майна та бути позивачем за таким позовом, оскільки має право на оскарження дій державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Якщо суд помилково прийняв позов до розгляду, під час судового розгляду він має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України».

Частиною 1 ст. 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно з п. 1 ч.1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з нерухомого майна не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а отже у відкритті провадження за нею необхідно відмовити. Разом з тим, боржник ОСОБА_1 не позбавлена права ініціювати питання зняття арешту з належного їй нерухомого майна шляхом подання скарги на дії державного виконавця на підставі ст.447 ЦПК України.

Виходячи з вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 19, 186, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Шишацького відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з нерухомого майна.

Позовну заяву разом з усіма додатками повернути позивачу, залишивши в матеріалах справи її копії.

Роз`яснити позивачу, що для зняття арешту з нерухомого майна вона має право звернутись до Шишацького районного суду Полтавської області зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність приватного виконавця в порядку та в строки, визначені Розділом VII ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Шишацький районний суд Полтавської області протягом 15-ти днів з дня її постановлення.

Суддя Д.С. Сиволап