Провадження № 2/204/839/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Черкез Д.Л.,

за участю секретаря судового засідання Карнаух В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «ББС ІНШУРАНС», ОСОБА_2 про стягнення недоплаченого страхового відшкодування, матеріальної та моральної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

25 листопада 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Акціонерного товариства «Страхова компанія «ББС ІНШУРАНС», ОСОБА_2 , в якій просив: стягнути з відповідача Акціонерного товариства «Страхова компанія «ББС ІНШУРАНС» на користь позивача недоплачене страхове відшкодування у розмірі 19 473,22 грн. та витрати на проведення незалежної оцінки спричиненого збитку у розмірі 5 000,00 грн.; стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 41 879,43 грн. та моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн.; стягнути з відповідачів на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 970,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 14 жовтня 2024 року в м. Дніпро, на перехресті вул. 128-ї Бригади Тероборони та вул. Майдан Озерний, сталась дорожньо-транспортна пригода, за участі водія ОСОБА_2 , який керував автомобілем «Хундай», номерний знак НОМЕР_1 , та належного позивачу автомобіля «Шкода», номерний знак НОМЕР_2 під його керуванням. Внаслідок вказаної пригоди належний позивачу транспортний засіб «Шкода», номерний знак НОМЕР_2 , зазнав технічних ушкоджень, а його власник відповідно матеріального збитку. Вказані обставини встановлені, та об`єктивно підтверджуються постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2024 року по справі № 204/10426/24, якою встановлена вина водія ОСОБА_2 у скоєному ДТП. Цивільно-правова відповідальність відповідача, як володільця автомобіля «Хундай», номерний знак НОМЕР_1 , застрахована страховою компанією АТ «СК «ББС Іншуранс» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності водіїв № ЕР 222139879. Відповідно до полісу страхування ЕР 222139879, цивільно-правова відповідальність володільця автомобіля «Хундай», номерний знак НОМЕР_1 , застрахована на наступних умовах: страхова сума за збиток спричинений майну потерпілих становить 160 000 грн., франшиза 0,00 грн. На підставі ст. 36 Закону 15 жовтня 2024 року позивач надав страховику заяву про виплату страхового відшкодування, в якій зазначив напрямок страхової виплати безпосередньо на його рахунок (потерпілого). 06 листопада 2024 року на рахунок позивача надійшли кошти від страхової компанії в розмірі 33 677,78 грн., що лише частково покривають розмір спричиненого збитку (вартість відновлення транспортного засобу з урахуванням зносу) з огляду на наступне. Як свідчить Звіт про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного ТЗ № 05-11.24 від 14 жовтня 2024 року, складений на замовлення позивача, вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу «Шкода», номерний знак НОМЕР_2 , з урахування зносу становить 53 151,00 грн. (без ПДВ), без урахування зносу на замінні складники 95 030,43 грн. При цьому, страховою компанією в зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленого законодавством. З огляду на те, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ позивача з урахуванням зносу становить 53 151,00 грн. (без ПДВ), то розмір страхового відшкодування, що має бути доплачений відповідачем АТ «Страхова компанія «ББС ІНШУРАНС» складає: 53 151,00 грн. - 33 677,78 грн. = 19 473,22 грн. До позову долучений розрахунок страхового відшкодування 28.10.2024 року, відповідно до якого нарахований позивачу розмір страхового відшкодування в сумі 33 677,78 грн. не є погодженим із ним, про що свідчить відсутність підпису останнього у відповідній графі на такому розрахунку. Матеріали справи не містять жодного узгодження із позивачем суми страхового відшкодування, яка була розрахована та виплачена страховиком. Крім того, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність (відповідач ОСОБА_2 ), у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Наведене дає підстави для висновку, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Саме на відповідача ОСОБА_2 , як на особу, що визнана винною у вчиненні ДТП, покладається обов`язок сплатити позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням, яке не перевищує ліміт відповідальності страховика, але виплата якого здійснена в силу вимог Закону з урахуванням зносу на заміні складові частини). Отже, розмір спричиненої матеріальної шкоди, який в порядку ст. 22, 1192, 1194, 1166, 1188 ЦК України не відшкодовується страховиком (з урахуванням встановлених законом меж відповідальності страховика) та покладається безпосередньо на винну в ДТП особу (відповідача) становить: 95 030,43 грн. - 53 151,00 грн. = 41 879,43 грн. Також зазначив, що у зв`язку пошкодженням майна позивача йому було спричинено також і моральну шкоду, яка викликана значним пошкодженням транспортного засобу, відсутністю з боку винної особи жодного наміру виправити негативні наслідки та компенсувати спричиненні їм збитки, необхідність змінювати звичний уклад життя задля відновлення свого порушеного права, звертатись до суду для відновлення свого порушеного права. Позивач вважає, що розмір моральної шкоди, який має бути стягнутий з відповідача ОСОБА_2 , як з винної у ДТП особи, становить 5 000,00 грн. та саме така сума буде прийнятною компенсацію за пошкодження належного позивачу майна. Також, орієнтовний розрахунок та розмір судових витрат: професійна правнича допомога, яка надається Адвокатський об`єднанням «Радник» позивачу - 13 000,00 грн., судовий збір 970,00 грн., витрати на проведення незалежної оцінки майна - 5000,00 грн. Враховуючи викладене ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 12 грудня 2024 року у цивільній справі за позовною заявою позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «ББС ІНШУРАНС», ОСОБА_2 про стягнення недоплаченого страхового відшкодування, матеріальної та моральної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди було відкрито провадження та визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

08 січня 2025 року від представника відповідача Акціонерного товариства «Страхова компанія «ББС ІНШУРАНС» - Молдавської О.В. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими, незаконними та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у АТ «Страхова компанія «ББС ІНШУРАНС» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-222139879. 15 жовтня 2024 року позивач звернувся до АТ «Страхова компанія «ББС ІНШУРАНС» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду. 15 жовтня 2024 року пошкоджений транспортний засіб «Skoda», реєстраційний номер НОМЕР_2 , був оглянутий експертом, про що було складено акт огляду. Відповідно до звіту № 74-0/15/92 від 28 жовтня 2024 року про визначення вартості матеріального збитку, вартість матеріального збитку з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, завданого власнику автомобіля «Skoda», реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок пошкодження під час ДТП становить 33 677,78 грн. без ПДВ. 06 листопада 2024 року на підставі звіту № 74-Б/15/92 від 28 жовтня 2024 року було здійснено розрахунок страхового відшкодування, складено страховий акт № 127834/1 та здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 33 677,78 грн. Наполягав на тому, що право потерпілого на самостійне обрання експерта виникає лише, якщо представник страховика не з`явився у визначений строк (10 робочих днів) на огляд майна потерпілого. Отже, визначення розміру збитків є обов`язком і правом страхової компанії. Вважає, що наданий позивачем Звіт № 05-11.24 від 04 листопада 2024 року (згідно з яким вартість збитку завданого власнику транспортного засобу «Skoda», реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 53 181,00 грн.) містить неточності та невідповідності в частині нарахування ПДВ на запасні частини, врахування в ремонтну калькуляцію деталей, які були пошкоджені раніше, завищення вартості відновлення кузова. Також, в даному звіті не зазначено про ознайомлення оцінювача з кримінальною відповідальністю відповідно до ст.ст. 384, 385 КК України, а також відсутнє зазначення, що даний звіт виготовлено для суду. А тому вважає, що звіт № 05-11.24 від 04 листопада 2024 року не є належним та допустимим доказом та не може бути прийнятий до уваги. Також наполягав на тому, що вимога про відшкодування витрат за проведення автотоварознавчого дослідження не підлягає задоволенню, у зв`язку з тим, що Страховою компанією «ББС ІНШУРАНС» було повністю виконано свій обов`язок по огляду пошкодженого транспортного засобу та визначенню вартості відновлювального ремонту, а тому необхідності в проведенні додаткової авто-товарознавчої експертизи не було. Звернув також увагу, що витрати позивача на складання Звіту № 05-11.24 від 04 листопада 2024 року не відносяться до судових витрат. Щодо витрат на правову допомогу, то на переконання відповідача, заявлений позивачем розмір таких витрат не є співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також з ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У зв`язку з викладеним просив: в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі; у разі задоволення позовних вимог зменшити розмір витрат на правничу допомогу з врахуванням суми позову та складності справи на 80% таких заявлених витрат.

Від представника позивача Чіп Я.М. 07 січня 2025 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено наступне. Норми матеріального права, що діяли станом на день ДТП, вказують на те, що для огляду пошкодженого майна страховиком може бути залучений лише його працівник або експерт, а визначення розміру вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу може здійснюватись без експертизи лише у випадку досягнення згоди між потерпілим та страховиком про такий розрахунок без її проведення. Отже, розрахунок страхового відшкодування на підставі Звіту про оцінку ФОП ОСОБА_3 від 28 жовтня 2024 року, а не експертизою, є порушенням процедури встановленої Законом. Разом з тим, до матеріалів справи представником відповідача разом з відзивом на позов долучений акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 15 жовтня 2024 року, з якого вбачається, що він був складений неповноважною особою, ще до отримання оцінювачем ФОП ОСОБА_3 заяви страховика на проведення оцінки (28.10.2024 року згідно вступної частини вказаного Звіту). Оцінювач ОСОБА_3 особисто не оглядав об`єкт дослідження, а проводив оцінку на підставі протоколу огляду сторонньої особи (кваліфікація якої невідома та нічим не підтверджена), що є грубим порушенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Не містить вказаний акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 15 жовтня 2024 року і підпису позивача. Вказані обставини вказують на неналежність та недопустимість такого доказу для визначення розміру спричиненої шкоди позивачу. З огляду на те, що страховик у встановлений строк не направив для огляду пошкодженого транспортного засобу експерта або свого працівника, то посилання представника відповідача 1 на передчасність та безпідставність дій позивача по залучення ним особисто оцінювача авто-товарознавця ОСОБА_4 для огляду пошкодженого ТЗ є помилковим. Наполягав на тому, що звіт оцінювача про розмір завданих збитків завданих власнику в разі пошкодження КТЗ є належним засобом доказування. Щодо розміру витрат на правову допомогу, то заявлений розмір вказаних судових витрат не перевищує загальновідому середню вартість юридичних послуг у м. Дніпрі, щодо надання професійної правової допомоги у подібних справах, а посилання на їх не співмірність з предметом і складністю справи, є очевидно не обґрунтованим, та вказує на суб`єктивне зневажливе ставлення представника відповідача до статусу адвокатської діяльності. Враховуючи вищевикладене, вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та законними, а також просить стягнути з відповідача АТ «Страхова компанія «ББС ІНШУРАНС» судові витрати, що пов`язані із розглядом справи, в сумі 9 000,00 грн.

Розглянувши клопотання представника відповідача Акціонерного товариства «Страхова компанія «ББС ІНШУРАНС» - Молдавської О.В. про проведення судового засідання, яке відбудеться 23 січня 2025 року, о 09.15 год., а також всіх наступних судових засідань в режимі відеоконференції, яка надійшла до суду 08 січня 2025 року, суд ухвалив відмовити у задоволенні вказаного клопотання, оскільки дана справа розглядається судом в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України виклик сторін в судове засідання не здійснювався.

Виклик сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України у порядку спрощеного провадження не здійснювався, справа розглядалася за наявними у справі матеріалами.

Суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

З постанови Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2024 року по справі № 204/10426/24 вбачається, що 14 жовтня 2024 року, о 15.45 год., в м. Дніпро, Чечелівський район, на перехресті вул. 128-ї Бригади Тероборони та вул. Майдан Озерний, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом Hyundai Elantra, номерний знак НОМЕР_1 . При розвороті не надав переваги в русі транспортному засобу Skoda Roomster, номерний знак НОМЕР_2 , який перебував під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався у зустрічному напрямку по рівнозначній дорозі прямо та скоїв із ним зіткнення. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 16.13 Правил дорожнього руху (а.с. 7). Зазначена постанова набрала законної сили 19.11.2024 року.

Вказаною постановою ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 року (надалі Закон № 1961-IV), який був чинним на момент виникнення між сторонами спірних правовідносин, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 6 Закону № 1961-IV передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Постановою Правління Національного Банку України № 109 від 30 травня 2022 року «Про розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», затвердити розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеними після набрання чинності цією постановою: 1) за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у розмірі 160000 гривень на одного потерпілого; 2) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, у розмірі 320000 гривень на одного потерпілого.

Власником пошкодженого 14 жовтня 2024 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу Skoda Roomster, номерний знак НОМЕР_2 , якому протиправними діями ОСОБА_2 були спричинені механічні пошкодження, є позивач ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 (а.с. 8).

Цивільна-правова відповідальність водія транспортного засобу Hyundai Elantra, номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 , на час скоєння ДТП 14 жовтня 2024 року була застрахована згідно полісу № 222139879 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в Акціонерному товаристві «Страхова компанія «ББС ІНШУРАНС», страхова сума за шкоду життю та здоров`ю 320 000,00 грн., страхова сума за шкоду, заподіяну майну 160 000,00 грн., франшиза 0,00 грн., що підтверджується відповіддю Моторного (транспортного) страхового бюро України № 9-03/48209 від 11 листопада 2024 року (а.с. 9 (зворотній бік)).

ОСОБА_1 повідомив Акціонерне товариство «Страхова компанія «ББС ІНШУРАНС» про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 14 жовтня 2024 року та 15 жовтня 2024 року подав заяву щодо напрямку виплати та/або доплати страхового відшкодування, в якій просив виплатити належне йому страхове відшкодування на його банківський рахунок (а.с. 9).

Згідно з пунктом 34.2 статті 34 Закону № 1961-IV протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Акціонерне товариство «Страхова компанія «ББС ІНШУРАНС» направило представника до місцезнаходження пошкодженого майна та 15 жовтня 2024 року було складено акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість), в якій були зафіксовані пошкодження транспортного засобу Skoda Roomster, номерний знак НОМЕР_2 (а.с. 61-62). При цьому, суд зауважує, що у вказаному протоколі огляду транспортного засобу не зазначено прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала вказаний протокол, а також відсутній підпис такої особи. Крім того, у вказаному Акті хоча і наявний підпис власника транспортного засобу (довіреної особи), однак у поданій до суду відповіді на відзив представник позивача наполягав на тому, що позивач даний Акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість) не підписував. Доказів, які б спростовували такі твердження сторони позивача, відповідачем суду не надано, а отже суд вважає встановленим той факт, що протокол огляду транспортного засобу від 15 жовтня 2024 року не містить підпису позивача та особи, яка його склала, у зв`язку з чим судом до уваги не береться та відхиляється як недопустимий доказ.

На замовлення Акціонерного товариства «Страхова компанія «ББС ІНШУРАНС» згідно з заявкою 127834 оцінювачем ОСОБА_3 було складено Звіт № 74-D/15/92 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 28 жовтня 2024 року, згідно з яким: вартість матеріального збитку завданого власнику майна Skoda Roomster, реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок ДТП, складає 37 267,34 грн. з ПДВ на запасні частини та матеріали; вартість матеріального збитку завданого власнику майна Skoda Roomster, реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок ДТП, складає 33 677,78 грн., без ПДВ на запасні частини та матеріали (а.с. 56-60).

ОСОБА_1 також звернувся до оцінювача з метою визначення вартості матеріального збитку, завданого йому пошкодженням транспортного засобу, у зв`язку з чим 30 жовтня 2024 року оцінювач ОСОБА_4 провів огляд транспортного засобу Skoda Roomster, реєстраційний номер НОМЕР_2 , за результатами якого склав акт огляду транспортного засобу від 30 жовтня 2024 року, в якому зафіксував пошкодження транспортного засобу (а.с. 17 (зворотній бік) - 18).

Згідно Звіту № 05-11.24 від 014 листопада 2024 року про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу у ДТП що сталося 14.10.2024 р., складеного оцінювачем ОСОБА_4 на замовлення ОСОБА_1 , вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу Skoda Roomster, реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження, станом на дату оцінки становить: 56 143,79 грн. включаючи ПДВ на запасні частини; 53 181,00 грн. без складової ПДВ (а.с. 11-13).

Відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону № 1961-IV, який був чинним на момент виникнення між сторонами спірних правовідносин, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Акціонерне товариство «Страхова компанія «ББС ІНШУРАНС» не направляло для узгодження ОСОБА_1 розмір страхового відшкодування, при цьому визнало подію ДТП, що мала місце 14 жовтня 2024 року, страховим випадком, про що 28 жовтня 2024 року був складений страховий акт № 127834/1 (а.с. 67 (зворотній бік)).

06 листопада 2024 року Акціонерним товариством «Страхова компанія «ББС ІНШУРАНС» було виплачено на рахунок ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 33 677,78 грн., що визнавалось учасниками справи в заявах по суті справи, а тому на підставі ч. 1 ст. 82 ЦПК України вказані обставини не підлягають доказуванню під час розгляду даної справи.

Однак, ОСОБА_1 з розміром виплаченого страхового відшкодування не погодився та 25 листопада 2024 року звернувся до суду з даним позовом.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені в частині 1 ст. 1166 ЦК України, де вказано, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ «Про практику розглядами судами цивільних справ про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1997 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання.

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Звертаючись у листопаді 2024 року до суду з даним позовом ОСОБА_1 обрав такий спосіб захисту свого права: до Акціонерного товариства «Страхова компанія «ББС ІНШУРАНС» позивач пред`явив позовні вимоги про стягнення недоплаченого страхового відшкодування та вартості послуг, пов`язаних з залученням оцінювача; до ОСОБА_2 позивач пред`явив позовні вимоги про стягнення різниці між страховим відшкодуванням та фактичним розміром спричиненої матеріальної шкоди, а також про стягнення моральної шкоди.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 , пред`явлені до Акціонерного товариства «Страхова компанія «ББС ІНШУРАНС» суд виходить з наступного.

До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів.

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності стаття 3 Закону 1961-IV, який був чинним на момент виникнення між сторонами спірних правовідносин, визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 цього Закону).

Позивач під час розгляду справи категорично не погоджувався з розміром виплаченого Акціонерним товариством «Страхова компанія «ББС ІНШУРАНС» страхового відшкодування та наполягав на тому, що Звіт № 74-D/15/92 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 28 жовтня 2024 року був складений оцінювачем ОСОБА_3 з порушенням вимог чинного законодавства України, а тому не може бути взятий до уваги.

В свою чергу, представник відповідача АТ «Страхова компанія «ББС ІНШУРАНС» наполягав на тому, що ним вірно визначено розмір страхового відшкодування в сумі 33 677,78 грн., як зазначено у Звіті № 74-D/15/92 від 28 жовтня 2024 року.

Акціонерне товариство «Страхова компанія «ББС ІНШУРАНС», уклавши зі страхувальником транспортного засобу Hyundai Elantra, номерний знак НОМЕР_1 , договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, взяло на себе обов`язок в межах страхової суми відповідати за шкоду, завдану страхувальником іншій особі внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У статті 110 ЦПК України закріплено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Оцінюючи Звіт № 74-D/15/92 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 28 жовтня 2024 року, складений оцінювачем ОСОБА_3 , суд оцінює його критично та до уваги не приймає з огляду на наступне.

Так, механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів, а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночної процедури визначення вартості КТЗ встановлені Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, яка затверджена спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 року. Вимоги методики є обов`язковими під час проведення авто-товарознавчих експертиз.

У пункті 5.1 розділу V Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів закріплено, що технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) дає змогу за допомогою органолептичних методів визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), в якому міститься обґрунтування неможливості надання об`єкта дослідження на огляд, у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження.

З викладеного вбачається, що технічний огляд транспортного засобу має проводити особисто той експерт, який в подальшому складає відповідний висновок.

При цьому, суд вважає за необхідне звернути також увагу, що визначення вартості матеріального збитку чи вартості КТЗ без його особистого огляду можливе лише експертом (а не оцінювачем, як зроблено страховиком), який складає висновок, і тільки за рішенням органу (особи), який призначив експертизу (залучив експерта), в якому міститься обґрунтування неможливості надання об`єкта дослідження на огляд.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, оцінювач ОСОБА_3 , який склав Звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 74-D/15/92 від 28 жовтня 2024 року, особисто транспортний засіб Skoda Roomster, реєстраційний номер НОМЕР_2 , не оглядав.

Так, у вказаному Звіті зазначено, що заявка від АТ «Страхова компанія «ББС ІНШУРАНС» на виконання авто-товарознавчого дослідження до ФОП ОСОБА_3 надійшла лише 28 жовтня 2024 року, в той час як акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість) (а.с. 61-62) було складено ще 15 жовтня 2024 року.

Крім того, як вже було зазначено вище, у вказаному акті огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 15 жовтня 2024 року взагалі не зазначено прізвище, ім`я, по батькові особи, яка проводила огляд транспортного засобу Skoda Roomster в якості представника Акціонерного товариства «Страхова компанія «ББС ІНШУРАНС», а також відсутній підпис такої особи. За таких обставин суд констатує, що огляд транспортного засобу проводив не оцінювач ОСОБА_3 .

Викладене є грубим порушенням вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів та ставить під сумнів достовірність відомостей, зазначених у вищевказаному Звіті.

При цьому, на підтвердження того, що оцінювач ОСОБА_3 , який склав Звіт № 74-D/15/92 від 28 жовтня 2024 року, оглядав транспортний засіб Skoda Roomster стороною відповідача до суду не надано належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст. 76-80 ЦПК України.

В свою чергу, згідно з ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки оцінювач ОСОБА_3 особисто транспортний засіб Skoda Roomster не оглядав, то викладене на переконання суду ставить під сумнів об`єктивність, допустимість та остовірність визначеної у Звіті № 74-D/15/92 від 28 жовтня 2024 року вартості матеріального збитку, завданого власнику майна, в сумі 33 677,78 грн. без ПДВ на запасні частини та матеріали.

Крім того, у Звіті № 74-D/15/92 від 28 жовтня 2024 року оцінювачем ОСОБА_3 зазначено, що оцінювач допускає без належної перевірки, що всі дані, надані замовником, повні та правдиві. Оцінювач не несе відповідальність за стан складових та агрегатів, що неможливо досліджувати в ході звичайного інспектування (чи зовнішнього візуального огляду). Оцінювач припускає відсутність яких-небудь схованих факторів, що впливають на оцінку вартості досліджуваного об`єкту, стан конструкцій, вузлів, елементів. Проведений аналіз, міркування та висновки обмежуються лише викладеними припущеннями й обмежувальними умовами і представляють власне професійне судження оцінювача.

Викладене, на переконання суду, додатково ставить під сумніви достовірність визначеної у Звіті № 74-D/15/92 від 28 жовтня 2024 року вартості матеріального збитку, завданого власнику майна Skoda Roomster, в сумі 33 677,78 грн., без ПДВ на запасні частини та матеріали.

Враховуючи викладене, оскільки Звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 74-D/15/92 від 28 жовтня 2024 року, складений з грубим порушенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, суд даний Звіт до уваги не приймає та відхиляє.

Будь-яких інших належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження іншого розміру вартості відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, ніж той, що заявлений позивачем до стягнення, стороною відповідача суду не надано.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В свою чергу, оцінювач ОСОБА_4 особисто оглядав транспортний засіб Skoda Roomster, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Відповідно до ст. 29 Закону № 1961-IV, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Зі змісту Звіту № 05-11.24 від 04 листопада 2024 року вбачається, що оцінювачем ОСОБА_4 у звіті визначалась вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Skoda Roomster, з урахуванням зносу та визначено, що вона становить 56 143,79 грн. включаючи ПДВ на запасні частини та 53 151,00 грн. без складової ПДВ.

Оскільки суд розглядає спір виключно на підставі наявних в матеріалах справи доказів, проаналізувавши наявні у справі матеріали, суд приходить до переконання про доведеність того, що вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу замінюваних складових частин, автомобіля Skoda Roomster, реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, складає 53 151,00 грн. без складової ПДВ, тобто як зазначено у звіті № 05-11.24 від 04 листопада 2024 року.

За таких обставин суд приходить до переконливого висновку, що сума виплаченого ОСОБА_1 страхового відшкодування у розмірі 33 677,78 грн. є значно меншою, ніж вартість відновлювального ремонту транспортного засобу, а тому наявні підстави для стягнення з Акціонерного товариства «Страхова компанія «ББС ІНШУРАНС» на користь ОСОБА_1 суми недоплаченого страхового відшкодування за шкоду, завдану майну внаслідок ДТП.

Отже, оскільки вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Skoda Roomster, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу замінюваних складових частин складає 53 151,00 грн., враховуючи виплату Акціонерним товариством «Страхова компанія «ББС ІНШУРАНС» страхового відшкодування позивачу у розмірі 33 677,78 грн., з Акціонерного товариства «Страхова компанія «ББС ІНШУРАНС» на користь ОСОБА_1 слід стягнути суму недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 19 473,22 грн. (53 151,00 грн. - 33 677,78 грн. = 19 473,22 грн.), а отже позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині підлягають задоволенню.

Крім того, згідно приписів ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками, серед іншого, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил ст. 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Так, судом встановлено, що за складання оцінювачем ОСОБА_4 звіту № 05-11.24 від 04 листопада 2024 року позивачем було сплачено 5 000,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 051124 від 04 листопада 2024 року (а.с. 19 (зворотній бік)).

При цьому, твердження сторони відповідача Акціонерного товариства «Страхова компанія «ББС ІНШУРАНС» про те, що ОСОБА_1 не має право на відшкодування вартості послуг, пов`язаних з залученням оцінювача, суд відхиляє та до уваги не бере, оскільки ОСОБА_1 не погоджувався з розрахованою сумою страхового відшкодування та вимушено зазнав додаткових витрат для відновлення своїх прав. Більш того, під час розгляду даної справи судом прийнято до уваги саме звіт про оцінку, який був складений на замовлення позивача, в той час як звіт про оцінку, який був наданий стороною відповідача, суд оцінив критично та до уваги не взяв.

Отже, такі витрати позивача слід віднести до витрат, які позивач зробив (мусив зробити) для відновлення свого порушеного права.

Враховуючи наведені положення законодавства та приймаючи до уваги те, що позивач для відновлення своїх порушених прав був вимушений самостійно звернутись до оцінювача ОСОБА_4 для визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля, у зв`язку з чим зазнав додаткових витрат, суд вважає, що позивач має право на відшкодування йому витрат, пов`язаних з залученням оцінювача у розмірі 5 000,00 грн., а тому з Акціонерного товариства «Страхова компанія «ББС ІНШУРАНС» на користь ОСОБА_1 слід також стягнути витрати, пов`язані з залученням оцінювача у розмірі 5 000,00 грн., а отже позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині також підлягають задоволенню.

Отже, з Акціонерного товариства Акціонерного товариства «Страхова компанія «ББС ІНШУРАНС» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню матеріальна шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 24 473,22 грн. (19 473,22 грн. + 5 000,00 грн. = 24 473,22 грн.).

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 , пред`явлені до ОСОБА_2 суд виходить з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суд виходить з того, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Згідно зі ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).

Таким чином суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 , який керував джерелом підвищеної небезпеки транспортним засобом Hyundai Elantra, номерний знак НОМЕР_1 , та з вини якого сталось ДТП, має відшкодувати позивачу ОСОБА_1 шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Визначаючи розмір матеріальної шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу внаслідок ДТП (різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою), яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 , суд враховує звіт № 05-11.24 від 04 листопада 2024 року, зі змісту якого вбачається, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Skoda Roomster включаючи ПДВ на запасні частини становить 95 030,43 грн.

Враховуючи виплату Акціонерним товариством «Страхова компанія «ББС ІНШУРАНС» позивачу страхового відшкодування у розмірі 33 677,78 грн., а також стягнення за даним рішенням суду з АТ «Страхова компанія «ББС ІНШУРАНС» суми недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 19 473,22 грн., суд приходить до висновку, що з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню матеріальна шкода, завдана пошкодженням транспортного засобу у розмірі 41 879,43 грн. (95 030,43 грн. - 33 677,78 грн. - 19 473,22 грн. = 41 879,43 грн.), а отже позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача ОСОБА_2 моральної шкоди у розмірі 5 000,00 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Частиною 2 статті 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода полягає:1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням суті позовних вимог, характеру дій особи, яка спричинила шкоду, фізичних та моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків.

У статті 1167 ЦК України зазначені підстави відповідальності за завдану моральну шкоду: моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті; моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; в інших випадках, встановлених законом.

Стаття 23 ЦК України, передбачає можливість відшкодування моральної шкоди завданої особі внаслідок пошкодження її майна, тобто майна власником якого є ця особа.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є особою, яка потерпіла внаслідок винних дій ОСОБА_2 , який скоїв дорожньо-транспортну пригоду, пошкодивши майно позивача автомобіль Skoda Roomster, реєстраційний номер НОМЕР_2 , якому протиправними діями ОСОБА_2 були спричинені механічні пошкодження. Вказаний автомобіль на момент ДТП належав позивачу на праві власності.

За таких обставин суд вважає, що позивач як власник пошкодженого майна має право на відшкодування завданої йому моральної шкоди, яка виразилася у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку із пошкодженням належного йому автомобіля.

Визначаючи розмір заподіяної позивачу моральної шкоди суд враховує те, що ДТП, внаслідок якого майно позивача - автомобіль Skoda Roomster був пошкоджений, сталось з вини відповідача ОСОБА_2 , у зв`язку з пошкодженням автомобіля змінився звичний уклад його життя, він зазнав вимушених змін, докладав зусиль для відновлення своїх прав, зазнав негативних емоцій та стресу, які знаходяться в причинному зв`язку з подією ДТП та протиправними діями ОСОБА_2 .

Враховуючи встановлені обставини, виходячи з засад розумності, справедливості та об`єктивності суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню зі стягненням з відповідача ОСОБА_2 на користь відповідача ОСОБА_1 5 000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідачів витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 2 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Суд вирішуючи питання про розмір витрат на правову допомогу виходить з того, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Отже, відшкодовуються лише ті витрати, які мають розумний розмір.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 правничу допомогу у вказаній справі надавав адвокат Чіп Я.М., що підтверджується ордером на надання правничої (правової) допомоги серії АЕ № 1332578, виданим Адвокатським об`єднанням «Радник» (а.с. 21), а також договором про надання професійної правничої допомоги № 09/11/24-1 від 09 листопада 2024 року, укладеним між Адвокатським об`єднанням «Радник» та ОСОБА_1 (а.с. 41).

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно роз`яснень, наведених у п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року №10 визначено, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді регламентовано ЦПК України. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.

06 січня 2025 року Адвокатським об`єднанням «Радник» було виставлено ОСОБА_1 рахунок № 003/25 (детальний розрахунок вартості адвокатського гонорару) на загальну суму 9 000,00 грн. (а.с.42), який позивач оплатив 07 січня 2025 року, що підтверджується квитанцією від 07 січня 2025 року (а.с. 40).

Отже, суд вважає встановленим, що позивач дійсно отримав правову допомогу від Адвокатського об`єднанням «Радник» , а тому не викликає сумнівів, що позивачем понесені витрати на правничу допомогу у справі.

Разом з цим, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Разом з цим, згідно з ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

У поданому до суду відзиві на позовну заяву представник відповідача наполягав на тому, що вартість правничої допомоги є завищеною та такою, що не відповідає складності справи та виконаній адвокатом роботі, у зв`язку з чим просив зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами у разі задоволення позовних вимог позивача.

З урахуванням складності даної справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що зазначена позивачем вартість та обсяг виконаної адвокатом роботи у розмірі 9 000,00 грн. є завищеними та належним чином не обґрунтованими, що суперечить принципу пропорційності розподілу судових витрат.

Суд вирішуючи питання про розмір витрат на правову допомогу виходить з того, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Отже, відшкодовуються лише ті витрати, які мають розумний розмір.

При цьому, вартість послуг з ознайомлення з суттю правового питання клієнта, направлення адвокатського запиту страховику, збору та опрацювання доказів, підготовки позовної заяви та відповіді на відзив є очевидно завищеними та такими, що не відповідають складності виконаних адвокатом робіт.

Враховуючи викладене, з урахуванням складності справи, виконаної адвокатом роботи, керуючись принципами співмірності та розумності судових витрат, критерієм реальності адвокатських витрат, а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, заявленої у справі ціни позову та значення справи для сторін, суд вважає за необхідне зменшити їх розмір до 5 000,00 грн.

При цьому, витрати на професійну правничу допомогу слід стягнути з відповідачів Акціонерного товариства «Страхова компанія «ББС ІНШУРАНС» та ОСОБА_2 пропорційно заявленим до кожного з них позовним вимогам.

Під час звернення до суду з даним позовом ціна позову становила 71 352,62 грн., з яких до відповідача Акціонерного товариства «Страхова компанія «ББС ІНШУРАНС» були пред`явлені позовні вимоги про стягнення суми недоплаченого страхового відшкодування та стягнення вартості послуг, пов`язаних з залученням оцінювача, у загальному розмірі 24 473,22 грн. (тобто до відповідача Акціонерного товариства «Страхова компанія «ББС ІНШУРАНС» пред`явлено 34,30% від загальної суми позовних вимог ОСОБА_1 ), а до відповідача ОСОБА_2 пред`явлені позовні вимоги про стягнення різниці між страховим відшкодуванням та фактичним розміром спричиненої матеріальної шкоди, а також про стягнення моральної шкоди у загальному розмірі 46 879,43 грн. (тобто до відповідача ОСОБА_2 пред`явлено 65,70% від загальної суми позовних вимог ОСОБА_1 ).

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача Акціонерного товариства «Страхова компанія «ББС ІНШУРАНС» на користь позивача ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 715,00 грн. (5 000,00 грн. х 34,30% / 100 = 1 715,00 грн.), а також стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 285,00 грн. (5 000,00 грн. х 65,70% / 100 = 3 285,00 грн.). Отже, вимоги ОСОБА_1 в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Оцінюючи у сукупності усі інші аргументи сторін, наведені ними в обґрунтування своїх вимог або заперечень, суд до уваги їх не бере, оскільки вони не відносяться до предмета спору та є явно необґрунтованими.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 , які пред`явлені до АТ «Страхова компанія «ББС ІНШУРАНС», задоволені на суму 24 473,22 грн., а також враховуючи, що до вказаного відповідача позивачем було пред`явлено 34,30% позовних вимог, суд приходить до висновку, що з АТ «Страхова компанія «ББС ІНШУРАНС» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 332,35 грн. ((968,96 грн. (мінімальний розмір судового збору для позовних вимог майнового характеру, з урахуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору у зв`язку зі зверненням до суду з позовною заявою в електронній формі) х 34,30% / 100 = 332,35 грн.).

Також, оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 , які пред`явлені до ОСОБА_2 , задоволені на суму 41 879,43 грн., а також враховуючи, що до вказаного відповідача позивачем було пред`явлено 65,70% позовних вимог, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 636,61 грн. ((968,96 грн. (мінімальний розмір судового збору для позовних вимог майнового характеру, з урахуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору у зв`язку зі зверненням до суду з позовною заявою в електронній формі) х 65,70% / 100 = 636,61 грн.).

На підставі ст.ст. 15, 16, 22, 23, 979, 1166, 1167, 1187 ЦК України, ст.ст. 6, 22, 29, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який був чинним на момент виникнення між сторонами спірних правовідносин, Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, яка затверджена спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 року, та керуючись ст.ст. 2, 4, 13, 76-82, 89, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 279 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «ББС ІНШУРАНС», ОСОБА_2 про стягнення недоплаченого страхового відшкодування, матеріальної та моральної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Страхова компанія «ББС ІНШУРАНС» (, місцезнаходження: 04050, м. Київ, вул. Білоруська, буд. 3) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у загальному розмірі 24 473,22 грн. (двадцять чотири тисячі чотириста сімдесят три гривні, 22 копійки), з яких: сума недоплаченого страхового відшкодування 19 473,22 грн. (дев`ятнадцять тисяч чотириста сімдесят три гривні, 22 копійки); вартість послуг, пов`язаних з залученням оцінювача 5 000,00 грн. (п`ять тисяч гривень, 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) матеріальну шкоду завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 41 879,43 грн. (сорок одна тисяча вісімсот сімдесят дев`ять гривень, 43 копійки) та в рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000,00 грн. (п`ять тисяч гривень, 00 копійок).

Стягнути з Акціонерного товариства «Страхова компанія «ББС ІНШУРАНС» (ЄДРПОУ 20344871, місцезнаходження: 04050, м. Київ, вул. Білоруська, буд. 3) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 332,35 грн. (триста тридцять дві гривні, 35 копійок) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 715,00 грн. (одна тисяча сімсот п`ятнадцять гривень, 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 636,61 грн. (шістсот тридцять шість гривень, 61 копійка) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 285,00 грн. (три тисячі двісті вісімдесят п`ять гривень, 00 копійок).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений 18 лютого 2025 року.

Суддя Д.Л. Черкез