У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2025 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Войтенко Т. В. ,

при секретарі - Вигівська В. В.,

розглянувши заяву адвоката Цимбалюка Михайла Григоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рудко Богдана Богданівна, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кашик Лідія Романівна, ОСОБА_4 про визнання недійсною довіреності, визнання недійсним договору купівлі-продажу, витребування майна з чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В :

11.02.2025 представник заявника ОСОБА_5 подав до суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :91:474:0008.

Вимоги заяви обґрунтовує тим, що 11.12.2021 на підставі договору купівлі-продажу №25 заявник ОСОБА_1 здійснила купівлю земельної ділянки площею 0,0652 га. з кадастровим номером: :91:474:0008, що розташована у АДРЕСА_1 . 02.05.2024 заявнику стало відомо, що з незрозумілих причин вказана земельна ділянка більше не зареєстрована за нею, а з 26.07.2023 зареєстрована за невідомим їй ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу.

Зазначає, що за даним фактом Подільським УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001044 від 10.05.2024 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України. Заявник визнана потерпілою у цьому кримінальному провадженні.

Посилаючись на те, що існує ризик, що земельна ділянка може бути відчужена, що призведе до складнощів у виконанні судового рішення, в разі задоволення позовних вимог, звернулася до суду з даною заявою. Для унеможливлення відчуження земельної ділянки необхідним заходом забезпечення позову вважає накладення арешту на майно, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову без виклику сторін, суд керується ч. 13 ст.7 ЦПК України, відповідно до якої розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 1 статті 153 ЦПК України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дати надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню у зв`язку з таким.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі №753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

Конкретний захід забезпечення позову буде помірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

Предметом позову є визнання недійсним договору купівлі-продажу, застосування наслідків недійсності правочину, витребування майна з чужого незаконного володіння.

Земельна ділянка, на яку просить накласти арешт представник позивача, належить відповідачу ОСОБА_2 , що доводиться Відповіддю №1127720 від 18.02.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Виходячи із предмету позову, суд вважає, що заходи забезпечення позову, які заявник просить вжити, є співмірними із заявленими позовними вимогами.

Судом встановлено, що між сторонами дійсно виник спір, а невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку впливатиме на ефективність захисту та істотно ускладнить виконання гіпотетичного рішення суду про задоволення вимог позову про визнання недійсним договору купівлі-продажу, застосування наслідків недійсності правочину, витребування майна з чужого незаконного володіння.

Відтак, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви про забезпечення майбутніх позовних вимог про витребування майна із чужого незаконного володіння шляхом накладення арешту на спірну земельну ділянку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-154, 260, 261, 263, 353-355 Цивільного процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рудко Богдана Богданівна, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кашик Лідія Романівна, ОСОБА_4 про визнання недійсною довіреності, визнання недійсним договору купівлі-продажу, витребування майна з чужого незаконного володіння - задовольнити.

Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна - земельну ділянку з кадастровим номером: :91:474:0008, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Дана ухвала є виконавчим документом та підлягає виконанню відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Копію ухвали для відома надіслати заявнику: ОСОБА_1 , після її виконання - ОСОБА_2 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її підписання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складання ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

СуддяТ. В. Войтенко