Справа № 156/1407/24
Провадження № 2/156/44/25
Рядок статзвіту № 9
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

18 лютого 2025 року сел. Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Малюшевськї І.Є.,

за участю секретаря судового засідання Киці Л.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду сел. Іваничі цивільну справу № 156/1407/24 за позовною заявою

ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Білецька Інна Миколаївниа

до ОСОБА_2 ,

про визнання права власності на 1/2 частини нерухомого майна,

в с т а н о в и в :

І. Зміст спору

ОСОБА_1 через свого представника адвоката Білецьку І.М. звернувся до Іваничівського районного суду Волинської області з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/2 частини нерухомого майна - 1/2 частини житлового будинку з надвірними господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .

Позов мотивований тим, що згідно з даними з погосподарської книги № 4 за 2021 рік Павлівської сільської ради житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами АДРЕСА_1 , належав ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . За життя останній заповіту не залишив, тому спадщина відкрилась за законом; часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. До складу спадщини увійшли всі права та обов`язки ОСОБА_4 , що належали йому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, в тому числі і спірний об`єкт. Після його смерті спадщину прийняла його дочка (рідна баба позивача) ОСОБА_5 , як спадкоємець першої черги за законом шляхом фактичного вступу у володіння та управління спадковим майном за правилами ст. 529, 548, 549 ЦК УРСР (1963 р.). Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ст. 548 ЦК УРСР). Таким чином, ОСОБА_5 став належати житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами АДРЕСА_1 .

Спадкові права на зазначений об`єкт нерухомості за життя ОСОБА_5 оформлено не було. ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . До складу спадщини увійшли всі права та обов`язки померлої, що належали їй на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, в тому числі і спірний об`єкт. Після смерті ОСОБА_5 спадкоємцем, який прийняв та оформив спадщину за правилами ст. 529, 548, 549 ЦК УРСР (1963 р.) був її син (батько позивача) - ОСОБА_7 . Після смерті ОСОБА_5 . ОСОБА_7 здійснив поховання, вступив в управління та володіння спадковим майном. До складу спадщини увійшли всі права та обов`язки померлої, що належали їй на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, в тому числі і спірний об`єкт Так, 13.03.2001 на підставі ст. 529 ЦК УРСР на ім`я ОСОБА_7 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері - ОСОБА_5 , однак лише щодо права на земельну частку пай (спадкова справа № 98/2001). Спадкові права на спірний об`єкт нерухомості ОСОБА_7 не оформив.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 помер. Після його смерті відкрилась спадщина на усе його майно. До складу спадщини ввійшли всі права та обов`язки померлого, що належали йому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, в тому числі і спірний об`єкт, який він успадкував після своєї матері ОСОБА_5 , як спадкоємець першої черги за законом, однак не оформив своїх спадкових прав. За життя ОСОБА_7 залишив заповіт, в якому зробив таке розпорядження: «… все моє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, все те, що буде належати мені на день смерті і на яке я за законом матиму право по закону, я заповідаю в рівних частинах моїм синам ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4.». Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 прийняли спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. В той же час вони обоє відмовились від прийняття спадщини за заповітом та просили видати свідоцтво про право на спадщину за законом, як спадкоємці першої черги, за ст. 1261 ЦК України та відповідно до договору про поділ спадкового майна від 19.07.2021.

Згідно з вказаним договором позивачу ОСОБА_1 було видано свідоцтва про право на спадщину щодо земельної ділянки площею 1,8004 га, кадастровий номер: :05:000:0109 та земельної ділянки площею 1,8005 га, кадастровий номер: :05:000:0108, а відповідачу ОСОБА_3 - про право на спадщину щодо земельної ділянки площею 1,4155 га, кадастровий номер: :05:000:0044 та земельної ділянки площею 1,0 га, кадастровий номер: :06:000:0212.

Спірний об`єкт - житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , не увійшов до договору поділу спадкового майна, а тому спадкується на загальних підставах (тобто по частині кожному із спадкоємців). Будь-які інші особи, що належали б до спадкоємців, які здійснюють спадкування за законом/заповітом після смерті ОСОБА_7 , які б звернулися протягом строку для прийняття спадщини із відповідними заявами до нотаріуса, або ж які б прийняли спадщину фактично, відсутні. Пережилого подружжя немає. Оскільки, правовстановлюючий документ на спірний об`єкт нерухомого майна не видавався, нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом щодо спірної частини майна. Так, вказаною постановою встановлено, що після смерті ОСОБА_7 залишилося спадкове майно, в тому числі і житловий будинок з надвірними господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , який належав померлому ОСОБА_4 . ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якого була його дочка ОСОБА_5 , яка спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав. Після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадщину прийняв її син ОСОБА_7 , який оформив спадщину на земельну частку (пай) (спадкова справа щодо майна ОСОБА_5 заведена Іваничівською ДНК №98/2001). На житловий будинок свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Позивачеві було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_7 на житловий будинок АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_4 у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право на власність.

Позивач не має можливості оформити спадщину в позасудовому порядку, оскільки відомості щодо права власності на спірний житловий будинок, в Державному реєстрі речових прав відсутні. Окрім того, земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлових і господарських будівель та споруд, на якій і розміщено вищевказаний житловий будинок, не була оформлена належним чином та ніколи не належала на праві приватної власності спадкодавцеві ОСОБА_7 , а тому, надати нотаріусу документи, які стосуються цієї земельної ділянки, на якій побудовано спірний будинок та які передбачені п. 8 ч. 1 ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а саме: державний акт на право приватної власності на землю, державний акт на право власності на землю, державний акт на право власності на земельну ділянку або державний акт на право постійного користування землею, виданих до 01.01.2013, неможливо. Проведення державної реєстрації за позивачем права власності на спірний житловий будинок в порядку спадкування за законом відповідно до пункту 66 "Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" є неможливим, оскільки у позивача відсутні документи про право власності спадкодавця на земельну ділянку, на якій розміщений спірний будинок, а саме: свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане на ім`я спадкодавця до 01.01.2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката. Таким чином, позивачем були вичерпані всі можливості позасудового врегулювання спору, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися з даним позовом до суду.

ІІ. Позиція учасників справи

У судове засідання належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи сторони не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

У матеріалах справи міститься заява представника позивача - адвоката Білецької І.М. від 16.12.2024 року про здійснення розгляду справи без її участі та участі позивача, підтримання позовних вимог у повному обсязі та залишення за позивачем судових витрат у справі.

У матеріалах справи міститься заява ОСОБА_3 від 16.12.2024 року про здійснення розгляду справи без його участі та визнання позовних вимог у повному обсязі.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

Ухвалою від 02.12.2024 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження. Витребувано з Іваничівської державної нотаріальної контори та приватного нотаріуса Завіши Л.Я. Інформаційні довідки зі Спадкового реєстру, витяги зі Спадкового реєстру про наявність спадкової справи до майна спадкодавця, а також заповітів/спадкових договорів, посвідчених від імені спадкодавців, у разі наявності спадкової (-их) справи (справ), - її (їх) копію.

22.01.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 18.02.2025 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Сторони скористалися наданим їй правом та, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявила клопотання про розгляд справи без їхньої участі. Відтак, підстави для відкладення розгляду справи відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ІV. Обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що згідно даних з погосподарської книги № 4 за 2021 рік Павлівської сільської ради, житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами АДРЕСА_1 , 1954 року побудови та належав ОСОБА_4 (а.с.29).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер (а.с.36). Після його смерті відкрилась спадщина, часом відкриття якої є його день смерті.

Із спадкової справи № 1144 заведеної до майна померлого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 слідує, що за життя він заповіту не залишив. Після його смерті спадщина відкрилася за законом і до її складу увійшли всі права та обов`язки, що належали ОСОБА_4 на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, у тому числі і спірний об`єкт. Після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняла його дочка (рідна баба позивача) ОСОБА_5 , як спадкоємець першої черги за законом, шляхом фактичного вступу у володіння та управління спадковим майном за правилами ст. 529, 548, 549 ЦК УРСР (1963 р.) (а.с.115-120). Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Таким чином, ОСОБА_5 став належати житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами АДРЕСА_1 . Спадкові права на зазначений об`єкт нерухомості нею за життя оформлено не було.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла (а.с.35). До складу спадщини ввійшли всі права та обов`язки померлої, що належали їй на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, в тому числі і спірний об`єкт. Із спадкової справи № 98 заведеної 13.03.2001 року до майна померлої ОСОБА_5 слідує, що після смерті ОСОБА_5 спадкоємцем, який прийняв та оформив спадщину за правилами ст. 529, 548, 549 ЦК УРСР (1963 р.) був її син (батько позивача) - ОСОБА_7 (а.с.121-126). Після смерті матері ОСОБА_7 здійснив її поховання, вступив в управління та володіння спадковим майном (а.с.30). Крім того, 13.03.2001 на підставі ст. 529 ЦК УРСР на ім`я ОСОБА_7 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті його матері ОСОБА_5 , однак лише щодо права на земельну частку пай, а спадкові права на спірний об`єкт нерухомості ОСОБА_7 не оформив.

ІНФОРМАЦІЯ_3 батько позивача - ОСОБА_7 помер (а.с.13). Після його смерті відкрилась спадщина на усе його майно. До складу спадщини ввійшли всі права та обов`язки померлого, що належали йому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, в тому числі і спірний об`єкт, який він успадкував після своєї матері ОСОБА_5 , як спадкоємець першої черги за законом, однак не оформив своїх спадкових прав.

За життя ОСОБА_7 залишив заповіт, посвідчений 01.02.2012 року секретарем Колонської сільської ради Іваничівського району Волинської області Івановою Л.Ф. та зареєстрованим в реєстрі за № 3. Відповідно до заповіту все моє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, все те, що буде належати ОСОБА_7 на день смерті і на яке він за законом матиме право по закону, він заповів в рівних частинах своїм синам: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5. та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4. (а.с.85).

Із спадкової справи № 6/2021 заведеної 22.01.2021 року до майна померлого ОСОБА_7 слідує, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 прийняли спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини (а.с.73-75). В той же час вони обоє спадкоємців відмовились від прийняття спадщини за заповітом та просили видати свідоцтво про право на спадщину за законом, як спадкоємці першої черги, за ст. 1261 ЦК України.

Відповідно до договору про поділ спадкового майна від 19.07.2021 позивачу ОСОБА_1 було видано свідоцтва про право на спадщину щодо земельної ділянки площею 1,8004 га, кадастровий номер: :05:000:0109 та земельної ділянки площею 1,8005 га, кадастровий номер: :05:000:0108, а відповідачу ОСОБА_3 було видано свідоцтва про право на спадщину щодо земельної ділянки площею 1,4155 га, кадастровий номер: :05:000:0044 та земельної ділянки площею 1,0 га, кадастровий номер: :06:000:0212 (а.с.91-92).

Спірний об`єкт - житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , не увійшов до договору поділу спадкового майна, а тому спадкується на загальних підставах (тобто по частині кожному із спадкоємців). Будь-які інші особи, що належали б до спадкоємців, які здійснюють спадкування за законом/заповітом після смерті ОСОБА_7 , які б звернулися протягом строку для прийняття спадщини із відповідними заявами до нотаріуса, або ж які б прийняли спадщину фактично, відсутні. Пережилого подружжя немає.

У зв`язку відсутністю правовстановлюючого документу на спірний об`єкт нерухомого майна не видавався, приватний нотаріус Володимирського районного нотаріального округу Завіша Л.Я. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом щодо спірної частини майна (а.с.46).

Як вказує у позовній заяві представник позивача ОСОБА_1 не має можливості оформити спадщину в позасудовому порядку, оскільки відомості щодо права власності на спірний житловий будинок, в Державному реєстрі речових прав відсутні. Окрім того, земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлових і господарських будівель та споруд, на якій і розміщено вищевказаний житловий будинок, не була оформлена належним чином та ніколи не належала на праві приватної власності спадкодавцеві ОСОБА_7 , а тому, надати нотаріусу документи, які стосуються цієї земельної ділянки, на якій побудовано спірний будинок та які передбачені п. 8 ч. 1 ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а саме: державний акт на право приватної власності на землю, державний акт на право власності на землю, державний акт на право власності на земельну ділянку або державний акт на право постійного користування землею, виданих до 01.01.2013, неможливо.

Проведення державної реєстрації за позивачем права власності на спірний житловий будинок в порядку спадкування за законом відповідно до п. 66 "Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" також є неможливим, оскільки у позивача відсутні документи про право власності спадкодавця на земельну ділянку, на якій розміщений спірний будинок, а саме: свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане на ім`я спадкодавця до 01.01.2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката.

V. Застосоване законодавство та висновки суду

Відповідно до ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Отже, до правовідносин щодо спадкування майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року.

Стаття 524 ЦК УРСР визначає можливість спадкоємства за законом і за заповітом, та вказує, що спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Часом відкриття спадщини, відповідно до ст.525 ЦК УРСР визнається день смерті спадкодавця, а місцем, згідно ст. 526 ЦК УРСР - останнє постійне місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Згідно з положеннями ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Діями, відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, що свідчать про прийняття спадщини є: 1) фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном; 2) подання державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Статтею 554 ЦК УРСР встановлено, що в разі неприйняття спадщини спадкоємцем за законом або за заповітом або позбавлення спадкоємця права спадкування його частка переходить до спадкоємців за законом і розподіляється між ними в рівних частках.

У свою чергу, до правовідносин щодо спадкування майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_7 , підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України в редакції 2004 року.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Ст.1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України).

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Дослідивши всі наявні у цій справі докази як оремо, так і в їх сукупності, суд виснував, що обставини справи підтверджуються належними і допустимими доказами.

Беручи до уваги вищевказані норми матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на 1/2 частину житлового будинку з надвірними господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , а тому позов є підставним й обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, враховуючи ст.ст. 526, 529, 548, 549, 554 Цивільного кодексу УРСР, ст.ст. 5, 328, 392, 1216, 1218, 1268, 1269, 1297 ЦК України та керуючись ст.ст.247, 263, 264, 265, 268, ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/2 частини нерухомого майна - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини житлового будинку з надвірними господарсько-побутовими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

Судові витрати залишити за позивачем ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ;

Представник позивача: адвокат Білецька Інна Миколаївна, ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ; діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ВЛ № 1296 від 05.02.2021 року;

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

Суддя І. Є. Малюшевська