Провадження № 2/752/665/25
У Х В А Л А

20.02.2025 року м. Київ

Суддя Голосіївського районного суду міста Києва Ольшевська І.О., за участю секретаря судового засідання Овдій-Барандич В.В., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Колесник Ганни Миколаївни про врегулювання спору за участю судді у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за несплату аліментів та суми несплачених аліментів, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Служба у справах дітей Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації про розірвання договорів між батьками про участь у вихованні дітей, усунення перешкод у спілкуванні з дітьми шляхом їх повернення за місцем їх постійного проживання, -

присутні:

позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом): ОСОБА_1

представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом): Колесник Г.М. - адвокат (ордер серії АА №1325560 від 12.07.2023р.)

третя особа: не з`явилась

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Голосіївського районного суду міста Києва перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за несплату аліментів та суми несплачених аліментів, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Служба у справах дітей Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації про розірвання договорів між батьками про участь у вихованні дітей, усунення перешкод у спілкуванні з дітьми шляхом їх повернення за місцем їх постійного проживання.

Від представника позивача за первісним позовом надійшла заява про врегулювання спору за участю судді.

У судовому засіданні представник позивача за первісним позовом та позивач за первісним позовом підтримали вказану заяву.

Відповідач за первісним позовом не заперечував проти задоволення вказаної заяви.

Розглянувши заяву представника позивача за первісним позовом про врегулювання спору за участю судді, заслухавши думку учасників справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 201 ЦПК України врегулювання спору за участю судді проводиться за згодою сторін до початку розгляду справи по суті. Проведення врегулювання спору за участю судді не допускається у разі, якщо у справу вступила

третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору.

У силу положень ст. 202 ЦПК України про проведення процедури врегулювання спору за участю судді суд постановляє ухвалу, якою одночасно зупиняє провадження у справі. У випадку недосягнення сторонами мирного врегулювання спору за наслідками проведення врегулювання спору повторне проведення врегулювання спору за участю судді не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦПК України проведення врегулювання спору за участю судді здійснюється у формі спільних та (або) закритих нарад. Сторони мають право брати участь у таких нарадах у режимі відеоконференції в порядку, визначеному цим Кодексом. Спільні наради проводяться за участю всіх сторін, їх представників та судді. Закриті наради проводяться за ініціативою судді з кожною зі сторін окремо. Суддя спрямовує проведення врегулювання спору за участю судді для досягнення сторонами врегулювання спору. З урахуванням конкретних обставин проведення наради суддя може оголосити перерву в межах строку проведення врегулювання. На початку проведення першої спільної наради з врегулювання спору суддя роз`яснює сторонам мету, порядок проведення врегулювання спору за участю судді, права та обов`язки сторін. Під час проведення спільних нарад суддя з`ясовує підстави та предмет позову, підстави заперечень, роз`яснює сторонам предмет доказування щодо категорії спору, який розглядається, пропонує сторонам надати пропозиції щодо шляхів мирного врегулювання спору та здійснює інші дії, спрямовані на мирне врегулювання сторонами спору. Суддя може запропонувати сторонам можливий шлях мирного врегулювання спору. Під час закритих нарад суддя має право звертати увагу сторони на судову практику в аналогічних спорах, пропонувати стороні можливі шляхи мирного врегулювання спору. Під час проведення врегулювання спору суддя не має права надавати сторонам юридичні поради та рекомендації, надавати оцінку доказів у справі. Інформація, отримана будь-якою зі сторін, а також суддею під час проведення врегулювання спору, є конфіденційною. Під час проведення врегулювання спору за участю судді протокол наради не ведеться та не здійснюється фіксування технічними засобами. За необхідності до участі в нарадах залучається перекладач. Перекладач попереджається про конфіденційний характер інформації, отриманої під час проведення врегулювання спору за участю судді. Під час врегулювання спору за участю судді забороняється використовувати портативні аудіотехнічні пристрої, а також здійснювати фото- і кінозйомку, відео-, звукозапис.

Суду довірено виключно роль «арбітра», так як суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви в добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

З метою реального та ефективного захисту порушеного права та інтересу особи, здійснюючи правосуддя суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно аналізу практики Європейського суду з прав з людини із застосування ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, в п. 145 рішення від 15.11.1996 у справі «Чахал проти Сполученого Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) (1996) ECHR 54) Судом зазначено, що ст. 13 Конвенції гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, які передбачені Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі засоби правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції та надавати відповідний судовий захист.

Крім того, засіб захисту, що вимагається ст. 13 Конвенції, повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення ЄСПЛ у справі «Афанасьєв проти України» від 5.04.2005 (заява №38722/02)).

В остаточному підсумку ефективний засіб повинен забезпечити поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення має гарантувати особі можливість отримання відповідного відшкодування.

Верховний Суд у своїй постанові від 07.02.2018р. у справі №923/970/16 зробив висновок про те, що ст. 55 Конституції України встановлено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що не передбачено положеннями ст. 16 Цивільного кодексу України. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Отже, суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. Саме по собі формулювання позовної вимоги, без з`ясування судом зазначених обставин, не є підставою для припинення провадження у справі або для беззаперечної відмови у задоволенні позову.

При цьому, надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати і на його ефективність з точки зору ст. 13 Конвенції.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, суд виходить з його ефективності, а це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

За таких обставин, інститут врегулювання спору за участю судді є допоміжним інструментом не просто для вирішення спору між сторонами, а саме для ефективного поновлення порушеного права особи.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити

провадження у справі у разі прийняття рішення про врегулювання спору за участю судді.

Враховуючи наявність згоди сторін на врегулювання спору за участю судді, беручи до уваги позицію сторін щодо пред`явленого позову, суд вважає за можливе призначити процедуру врегулювання спору за участю судді шляхом проведення спільних нарад за участю сторін та їх представників.

До припинення процедури врегулювання спору за участю судді провадження у справі слід зупинити.

Керуючись ст.ст. 201-203, 251, 253 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Провести процедуру врегулювання спору за участю судді у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за несплату аліментів та суми несплачених аліментів, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Служба у справах дітей Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації про розірвання договорів між батьками про участь у вихованні дітей, усунення перешкод у спілкуванні з дітьми шляхом їх повернення за місцем їх постійного проживання.

2. Встановити строк проведення врегулювання спору за участю судді до 20.03.2025 року.

3. Роз`яснити учасникам справи, що строк проведення врегулювання спору за участю судді продовженню не підлягає.

4. Призначити проведення спільної наради на 10 березня 2025 року на 10 год. 00 хв.

5. Викликати для проведення спільної наради із врегулювання спору учасників справи та їх представників.

6. Спільна нарада проходитиме у приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва, за адресою: м. Київ, вул. Виставкова, 14-А, каб. 12.

7. Запропонувати сторонам підготувати для спільної наради пропозиції щодо шляхів мирного врегулювання спору.

8. Роз`яснити, що згідно з ч. 7 ст. 203 ЦПК України інформація, отримана будь-якою із сторін, а також суддею під час проведення врегулювання спору, є конфіденційною. Під час проведення врегулювання спору за участю судді протокол наради не ведеться та не здійснюється фіксування технічними засобами. Також, відповідно до ч. 9 ст. 203 ЦПК України під час врегулювання спору за участю судді забороняється використовувати портативні аудіотехнічні пристрої, а також здійснювати фото- і кінозйомку, відео-, звукозапис, інше.

9. Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за несплату аліментів та суми несплачених аліментів, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Служба у справах дітей Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації про розірвання договорів між батьками про участь у вихованні дітей, усунення перешкод у спілкуванні з дітьми

шляхом їх повернення за місцем їх постійного проживання зупинити до припинення врегулювання спору за участю судді.

10. Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Текст ухвали складено та підписано 20.02.2025р.

Суддя Ірина ОЛЬШЕВСЬКА