УХВАЛА

20 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 609/581/24

провадження № 61-1767ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Тернопільській областіна рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 14 жовтня 2024 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 21 січня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 доГоловного управлінняНаціональної поліції Україниу Тернопільській області, Тернопільської обласної прокуратури, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, -Державна казначейська служба України, про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду,

встановив:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управлінняНаціональної поліції Україниу Тернопільській області, Тернопільської обласної прокуратури, у якому просив суд стягнути на його користьз держави Україназа рахунок коштів Державного бюджету Українигрошові коштив сумі 224 000, 00 грн на відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури, через Державну казначейську службу Українишляхом списанняу безспірному порядкуз єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України.

Рішенням Шумського районного суду Тернопільської області від 14 жовтня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто з держави Україна за рахунок Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 184 000, 00 грн на відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури.

Солідарно стягнуто з Головного управління Національної поліції України у Тернопільській області, Тернопільської обласної прокуратури витрати, понесені ОСОБА_1 на правову допомогу, в сумі 6 571, 20 грн.

Солідарно стягнуто з Головного управління Національної поліції України у Тернопільській області, Тернопільської обласної прокуратури на користь держави до спеціального фонду Державного бюджету України 994, 88 грн судового збору.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 21 січня 2025 року рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 14 жовтня 2024 року змінено в частині стягнення судових витрат.

Стягнуто з Головного управління Національної поліції України у Тернопільській області, Тернопільської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 6 571, 20 грн - по 3 285, 60 грн з кожного.

Стягнуто з Головного управління Національної поліції України у Тернопільській області, Тернопільської обласної прокуратури на користь держави до спеціального фонду Державного бюджету України 994, 88 грн судового збору - по 497, 44 грн з кожного.

В решті рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 14 жовтня 2024 року залишено без змін.

Стягнуто з Головного управління Національної поліції України у Тернопільській області, Тернопільської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції в сумі 4 000, 00 грн - по 2 000, 00 грн з кожного.

07 лютого 2025 рокуГоловне управління Національної поліції в Тернопільській області засобами поштового зв'язку надіслало до Верховного Суду касаційну скаргуна рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 14 жовтня 2024 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 21 січня 2025 року у вказаній справі.

За приписами пункту 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено, що з 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3 028, 00 грн.

Ціна позову в цій справі становить 224 000, 00 грн, що станом на 01 січня 2025 року не перевищує двохсот п'ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028, 00 грн * 250 = 757 000, 00 грн).

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п'ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягають касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувані заявником судові рішення ухвалено в справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п'ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і вони не підлягають касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

У зв'язку з відмовою у відкритті касаційного провадження у справі не підлягає окремому розгляду клопотання заявника про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ухвалив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 14 жовтня 2024 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 21 січня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції Україниу Тернопільській області, Тернопільської обласної прокуратури, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, -Державна казначейська служба України, про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко