Справа № 450/1285/24 Провадження № 2/450/284/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2025 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Мельничук І. І.

при секретарі Дикій О. Ю.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить звільнити його, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , від сплати заборгованості по аліментах, які стягуються на підставі судового наказу, виданого 09.05.2023 року Пустомитівським районним судом Львівської області у Справі № 450/2020/23 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 04.05.2023 року і до досягнення дітьми повноліття; звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , від сплати аліментів, які стягуються на підставі судового наказу, виданого 09.05.2023 року Пустомитівським районним судом Львівської області у Справі № 450/2020/23 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 04.05.2023 року і до досягнення дітьми повноліття.

Свої вимоги мотивує тим, що за час шлюбу у сторін народилось двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 25 вересня 2023 року шлюб між сторонами розірвано. 09.05.2023 року Пустомитівський районний суд Львівської області видав судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання синів в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 04.05.2023 року і до досягнення дітьми повноліття. Позивач зазначає, що разом із ним проживає син, ОСОБА_4 , який перебуває на його повному утриманні, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов від 26.01.2024 року. На підставі наведеного, просить позовні вимоги задоволити.

Ухвалою від 18.04.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання у справі.

05.11.2024 року надійшла заява із Державної установи «Городоцький виправний центр № 131» від засудженого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій він просить суд провести судове засідання по справі № 450/1285/24 в режимі відеоконференції з Державної установи «Городоцький виправний центр № 131», так як останній відбуває покарання в даній установі.

Ухвалою від 05.11.2024 року задоволено клопотання позивача ОСОБА_1 про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів.

В судовому засіданні, в режимі відеоконференції із Державною установою «Городоцький виправний центр № 131», позивач позовні вимоги підтримав, просив такі задоволити. Позивач зазначив, що проживав разом із сином ОСОБА_4 з серпня 2023 року по травень 2024 року. В подальшому пояснив, що з 13 травня 2024 року відбуває покарання у Державній установі «Городоцький виправний центр № 131». Проте після звільнення з місця відбування покарання продовжить опікуватись сином. Таким чином вважає, що оскільки він проживав разом із сином після видачі судового наказу від 09.05.2023 року, це є істотна обставина для звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментах та сплати аліментів.

Відповідач в судовому засіданні заперечила щодо задоволення заявлених позовних вимог, просила в задоволенні позовних вимог відмовити. Додатково пояснила, що ОСОБА_4 дійсно певний період часу проживав із позивачем, оскільки останній негативно налаштовував сина проти матері та наполягав, щоб той проживав разом із батьком. Однак відповідач дитиною опікувалась, вживала різних заходів, щоб син повернувся проживати разом із нею.

Заслухавши пояснення позивача та відповідача, розглянувши матеріали справи і докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір.

Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Положенням ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплено конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

В силу ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

У відповідності до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Зі змісту ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 14 січня 2016 року Виконавчим комітетом Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим 19 листопада 2014 року Виконавчим комітетом Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 25 вересня 2023 року розірвано шлюб, який зареєстрований між сторонами 06 червня 2014 року.

09.05.2023 року Пустомитівський районний суд Львівської області видав судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 та сина ОСОБА_3 в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 04.05.2023 року і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту Рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Стаття 181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до положень частини 4 статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, змінилися обставини, що впливають, зокрема, на їх припинення, сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати звільнення від них.

Зазначені норми не визначають чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, звільнення від заборгованості, а тому ними можуть бути будь які обставини, що з урахуванням інтересів дитини змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог долучений акт обстеження житлово-побутових умов від 26 січня 2024 року. У висновку зазначається, що комісією встановлено, що ОСОБА_1 , 1986 року народження самостійно виховує сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає разом з ним та перебуває на його повному утриманні.

Однак суд критично оцінює наданий доказ, оскільки такий датований «26 січня 2024 року» і відомості, які зазначені в даному акті не можуть підтвердити факт тривалості періоду проживання чи перебування на утриманні сина ОСОБА_1 в батька.

У своїх позовних вимогах позивач просить звільнити його від сплати заборгованості по аліментах та від сплати аліментів, які стягуються на підставі судового наказу, виданого 09.05.2023 року Пустомитівським районним судом Львівської області на утримання сина ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Проте, ним не надано жодного доказу про проживання синів разом з ним та їх утримання.

Позивач покликається в позовній заяві на постанову Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 червня 2022 року (справа № 596/826/21-ц. Зі змісту такої вбачається, що підставою для звільнення його від сплати заборгованості по аліментах є встановлення факту з ким саме з батьків проживає дитина на час вирішення спору судом та ухвалення рішення у справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.

Однак судом встановлено, що на момент вирішення спору позивач відбуває покарання в Державній установі «Городоцький виправний центр №131», що свідчить про те, що діти проживають не з ним.

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 150, 155, 180, 181, 182, 183, 197 СК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76, 81, 83, 89, 141, 200, 259, 263, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення складено 20.01.2025 року.

СуддяІ. І. Мельничук