ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2627/25 Справа № 214/7315/23 Суддя у 1-й інстанції - Малаховська І. Б. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
УХВАЛА

Іменем України

17 лютого 2025 року м. Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.

заслухавши доповідь судді доповідача Зубакової В.П. по апеляційній скарзі позивача Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» на рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 вересня 2024 року по цивільній справі за позовною заявою Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 вересня 2024 року частково задоволено позовні вимоги Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги постачання теплової енергії.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» 18 грудня 2024 року подало апеляційну скаргу.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суд від 06 січня 2025 року апеляційну скаргу позивача Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» на рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 вересня 2024 року залишено без руху для звернення до суду із вмотивованим клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду, із наданням доказів поважності причин пропуску процесуального строку, для чого надано строк для усунення названих вище недоліків - десять днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Копію ухвали Дніпровського апеляційного суду від 06 січня 2025 року отримано АТ «Криворізька теплоцентраль» 07 січня 2025 року.

На виконання ухвали Дніпровського апеляційного суд від 06 січня 2025 року, позивач 25 січня 2025 року надав клопотання про поновлення пропущенного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 вересня 2024 року, яке мотивоване тим, що під час дії карантину проесуальні строки продовжуються. У зв?язку із введенням в Україні воєнного стану, АТ «Криворізька теплоцентраль» видано Розпорядження №АУ-З від 30 червня 2022 року «Про дії працівиків та відвідувачів АТ «Криворізька теплоцентраль» за сигналом «Повітряна тривога», яким зобов?язано працівників під час повітряної тривоги негайно вирушити до укриття. Враховуючи, що АТ «Криворізька теплоцентраль» є стратегічним підприємством та працівники вимушені реагувати на сигнали повітряної тривоги, у зв?язку з чим представник позивача був обмежений у часі для вчинення процесуальних дій.

З аналогічних підстав представник позивача АТ «Криворізька теплоцентраль» просить поновити йому строк на поданя клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги.

В постанові Верховного Суду від 08.04.2021 у справі №520/7884/2020 наведено висновок про те, що відповідно до правових висновків Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006, заява №23436/03).

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Відповідно до практики ЄСПЛ, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, зі спливом значного проміжку часу, є порушенням принципу юридичної визначеності та "права на суд", гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункти 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008).

Поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечує рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Правова позиція з цього питання викладена в постанові Верховного Суду від 24.05.2022 у справі № 917/663/20.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що повне рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 вересня 2024 року складено 24 вересня 2024 року, апеляційну скаргу подано до суду 18 грудня 2024 року, тобто з пропуском тридцятиденного процесуального строку, який обліковується з дати складання повного судового рішення та закінчується 25 жовтня 2024 року.

Заявляючи клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, позивач АТ «Криворізька теплоцентраль» вказує на наявність карантинних обмежень та недостатність у представника часу для вчиненнвя процесуальних дій через необхідність виконання Розпорядження №АУ-З від 30 червня 2022 року «Про дії працівиків та відвідувачів АТ «Криворізька теплоцентраль»за сигналом «Повітряна тривога», яким зобов?язано працівників під час повітряної тривоги негайно вирушити до укриття, що зумовлено введенням в Україні воєнного стану.

Щодо посилання представника позивача на введеня карантинних обмежень, колегія суддів зазначає, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року, тоді як предметом апеляційного оскарженя у даній справі є рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 вересня 2024 року.

Згідно з позицією Великої Палати Верховного Суду від 10.11.2022 у справі № 990/115/22 «запровадження на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам собою факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку».

Позивач АТ «Криворізька теплоцентраль», посилаючись на неможливість подання апеляційної скарги у встановлений строк, викликаною існуванням обмежень, впровадженими у зв`язку з воєнним станом, не наводить поважної причини, пов`язаної з запровадженням на території України воєнного стану, яка б перешкоджала вчиненню відповідної процесуальної дії.

При цьому, надання суду копії розпорядження №АУ-З від 30 червня 2022 року «Про дії працівиків та відвідувачів АТ «Криворізька теплоцентраль»за сигналом «Повітряна тривога», яким зобов?язано працівників під час повітряної тривоги негайно вирушити до укриття, не свідчить про наявність об?єктивних обставин, які перешкоджали позивачеві оскаржити рішення суду у строки, визначені ЦПК України. Зокрема, згідно відкритих даних сайту «Карта надзвичайних ситуацій» служби 101, у період з 24 вересня 2024 рокупо 25 жовтня 2024 року на території Дніпропетрвоської області повітряну тривогу було оголошено 151 раз, яка сумарно тривала 10 годин 12 хвилин, а тому доводи про те, що через оголошення повітряної тривоги представник позивача був обмежений у часі та не мав можливості вчасно окаржити рішення суду колегія суддів сприймає критично.

Тому, судова колегія не визнає поважними наведені позивачем АТ «Криворізька теплоцентраль» причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 вересня 2024 року з підстав, наведених апелянтом у повторно поданому до суду клопотанні.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" зазначено: "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані".

Отже, заявником пропущено строки, визначені ЦПК України, для подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції та не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження цього судового рішення, з наведенням поважних та об`єктивних обставин, які перешкоджали оскаржити судове рішення в апеляційному порядку в межах цих строків.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Зазначені обставини є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження по справі за поданою апеляційною скаргою на рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 вересня 2024 року.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, -

У X В А Л И В:

Відмовити позивачу Акціонерному товариству «Криворізька теплоцентраль» у відкритті апеляційного провадження по поданій ним апеляційній скарзі на рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 вересня 2024 року по цивільній справі за позовною заявою Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги постачання теплової енергії.

Апеляційну скаргу та додані до неї матеріали повернути особі, що її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному поряду безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: