РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/6349/24

провадження у справі №2/0285/253/25

20 лютого 2025 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

у складі судді Помогаєва А.В.,

за участі: секретаря судового засідання Ковальчук М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

УСТАНОВИВ:

19.12.2024 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , зазначаючи, що 30.11.2020 року між відповідачем та ТОВ "Лінеура Україна" був укладений кредитний договір № 1298925 шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до його умов ТОВ "Лінеура Україна" надало відповідачеві кредит у розмірі 6000,00 грн., строком на 30 календарних днів. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором виникла заборгованість у розмірі 26135,44 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 6000,00 грн. та заборгованості за відсотками у розмірі 17082,00 грн., інфляційне збільшення 3053,44 грн.

22.02.2021 ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» уклали Договір факторингу №015-220221, згідно якого ТОВ СІРОКО ФІНАНС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги відповідача.

21.08.2024 ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» уклали Договір факторингу №20240821/1, згідно ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» набуло статусу нового кредитора та право грошової вимоги до відповідача

Враховуючи викладене, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» просить стягнути з ОСОБА_1 зазначену суму заборгованості за кредитом.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач у судове засідання не з`явився. Подав відзив на позовну заяву. Позов визнав частково, у розмірі 6000 гривень. У задоволенні решти позовних вимог просив відмовити. У відзиві посилався на ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» як підставу зільнення його від сплати процентів за користування кредитом та штрафних санкцій.

14.01.2025 на адресу суду надішла відповідь на відзив. Представник позивача зазначає, що матеріалами справи не підтверджується, що відповідач станом на 30.11.2020 року проходив військову службу у складі Збройних Сил України. Відповідачем не заперечується факт отримання кредитних коштів, адже він просить позов задовольнити частково та стягнути на користь позивача тіло кредиту в розмірі 6 000,00 грн. Заборгованість відповідача утворилась у період, коли він не здійснював проходження військової служби, а саме із 30.11.2020 року по 21.02.2021 року було нараховано строкові та прострочені відсотки за користування позикою; а інфляційне збільшення нараховано у період з 31.12.2020 року по 23.02.2022 року, отже відповідач не звільняється від сплати відсотків за користування кредитом та інфляційного збільшення.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 30.11.2020 року між ОСОБА_1 та ТОВ "Лінеура Україна" був укладений кредитний договір № 1298925 шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до його умов ТОВ "Лінеура Україна" надало відповідачеві кредит у розмірі 6000,00 грн.

22.02.2021 ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» уклали Договір факторингу №015-220221, згідно якого ТОВ СІРОКО ФІНАНС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Лінеура Україна.

21.08.2024 ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» уклали Договір факторингу №20240821/1, згідно ТОВ «Фінансова компанія «АРТЕМІДА-Ф» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до відповідача.

ОСОБА_1 визнав отримання коштів у розмір 6000,00 грн.

Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором становить 26135,44 грн.

Відповідачем не висловлено заперечень проти обгрунтованості розрахунку позивача.

Посилання сторони відповідача на положення ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» щодо звільнення його від сплати процентів за кредитним договором є безпідставними, оскільки суду не надано доказів на підтвердження проходження позичальником військової служби за призовом під час мобілізації на момент укладення кредитного договору та у період виникнення заборгованості за процентами.

За таких обставин відсутні підстави застосування заявлених відповідачем пільг, передбачених вищезазначеним законом.

Крім того, процедура звільнення від сплати відсотків передбачає звернення позичальника до фінансової установи з відповідною заявою та її розгляд, чого у даній справі між сторонами не відбулось.

Період нарахування інфляційних втрат за заборгованістю також не охоплює час мораторію, на який посилається відповідач.

Оскільки судом встановлено, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, суму отриманих від позивача грошових коштів не повернув, суд стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 26135,44 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати.

Як визначено частинами 1-3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Позивачем заявлено до відшкодування витрати на правничу допомогу в сумі 7000 грн.

Відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Як передбачено ч. 4 та 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Предметом спору в дані справі є стягнення заборгованості за кредитним договором.

На теперішній час судова практика розгляду даної категорії справ є поширеною. Її вивчення, аналіз обставин справи та складання процесуальних документів, на думку суду, за наявності звичайної професійної підготовки в галузі права, об`єктивно не вимагає витрачання значного часу та зусиль адвоката.

Враховуючи фактично надані послуги адвоката зі складання позовної заяви, суд визнає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 гривень.

Решта частина виплати позивача у даній справі на користь адвоката в сумі 5000 грн. є необгрунтованою, отже - не підлягає відшкодуванню.

На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку про часткове відшкодування витрат на забезпечення професійної правничої допомоги.

Крім того, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Таким чином, загальна сума судових витрат, що стягується судом з відповідача на користь позивача становить 4422,40 грн.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд ,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» (ЄДРПОУ 42655697, ІВAN НОМЕР_2 в АТ «ОТП Банк», МФО банку 300528) заборгованість за кредитним договором № 1298925 від 30.11.2020 у розмірі 26135 (двадцять шість тисяч сто тридцять п`ять) грн 44 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» судові витрати у розмірі 4422 (чотири тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.В. Помогаєв