Справа № 450/5704/24 Провадження № 2/450/879/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Расяк С.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників судового розгляду в приміщенні суду м. Пустомити цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

Представник позивача звернувся в суд з позовом, у якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами № 13389-11/2023 від 23.11.2023 року у розмірі 42750 грн., яка складається з 10000 грн. заборгованості по тілу кредиту, 32750 грн. заборгованості по відсоткам; № 18443-11/2023 від 13.11.2023 року у розмірі 44250 грн., яка складається з 10000 грн. заборгованості по тілу кредиту, 34250 грн. заборгованості по відсоткам; № 22567-12/2023 від 14 грудня 2023 року у розмірі 40000 грн., яка складається з 10000 грн. заборгованості за тілом кредиту, 30000 грн. заборгованості по відсоткам; № 76195853 від 11 січня 2024 року у розмірі 30000 грн., яка складається з 7500 грн. заборгованості за тілом кредиту, 22500 грн. заборгованості за відсотками.

Мотивував позовні вимоги тим, що 23.11.2023 року ОСОБА_1 уклала із ТзОВ «Стар Файненс Груп» кредитний договір № 13389-11/2023. На підставі договору про відступлення права вимоги № 29042024-1 від 29.04.2024 року, укладеного між ТзОВ «Стар Файненс Груп» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», а також згідно з реєстром боржників до вказаного договору, позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором № 13389-11/2023. 13.11.2023 року між ТзОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 18443-11/2023. На підставі договору про відступлення права вимоги № 29042024 від 29.04.2024 року, укладеного між ТзОВ «Аванс Кредит» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», а також згідно з реєстром прав вимоги до вказаного договору, позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором № 18443-11/2023 від 13.11.2023 року. 14.12.2023 року між ТзОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 22567-12/2023. На підставі договору про відступлення права вимоги № 29042024 від 29.04.2024 року, укладеного між ТзОВ «Аванс Кредит» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», а також згідно з реєстром прав вимоги до вказаного договору, позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором № 22567-12/2023 від 14.12.2023 року. 11.01.2024 року між ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 76195853. На підставі договору про відступлення права вимоги № 14/06/21 від 14.06.2021 року, укладеного між ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», а також згідно з реєстром прав вимоги до вказаного договору, позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором № 76195853 від 11.01.2024 року. Вказав, що відповідач свої зобов`язання за договорами не виконала, у зв`язку з чим утворилася згадана заборгованість. Враховуючи наведене, просив позовні вимоги задовольнити. Крім цього, просив стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, які складаються з 3028 грн. судового збору та 1514 грн. витрат, пов`язаних із розглядом справи, а саме витребування та забезпечення доказів, а також проведення огляду таких за їх місцезнаходженням.

Ухвалою від 19.12.2024 року відкрито провадження у справі, а розгляд такої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач повідомлялась про судовий розгляд шляхом направлення поштової кореспонденції.

У вказаний строк відповідач не надала суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України, без поважних причин.

В матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

23.11.2023 року між ТзОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 13389-11/2023, шляхом підписання такого, електронним підписом W0153, внаслідок чого отримала кредит на споживчі потреби у розмірі 10000 грн. строком на 360 днів, зі сплатою 912,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 2,50 % на добу.

29.04.2024 року між ТзОВ «Стар Файненс Груп» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 29042024-1, відповідно до умов якого Клієнт передав Фактору, а Фактор прийняв і зобов`язується оплатити Клієнту права вимоги за грошовими зобов`язаннями, що виникли у Клієнта за кредитними договорами, укладеними між боржниками та первісним кредитором. Сторони погодили, що перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною цього договору. Також, сторони визначили терміни, що використовуються у даному договорі, зокрема реєстр боржників це інформація, що стосується боржників, оформлена за формою, встановленою в додатку № 1 (форма реєстру боржників в паперовому вигляді) і Додатку № 4 (форма реєстру боржників в електронному вигляді) до цього договору.

Вказаний Реєстр Боржників за формою, встановленою в Додатку № 1 до цього договору, сторона позивача не надала, що унеможливлює встановити чи відбувався факт передачі Клієнтом Факторові права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 13389-11/2023 від 23.11.2023 року.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 29042024-1 від 29.04.2024 року, ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 13389-11/2023 у розмірі 42750 грн., яка складається з 10000 грн. заборгованості по тілу кредиту, 32750 грн. заборгованості по відсоткам.

Однак даний витяг не містить підпису посадової особи і відтиску печатки ТзОВ «Стар Файненс Груп», а підписаний лише представником ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», з огляду на що такий не є належним доказом у справі, оскільки його зміст може бути змінено в односторонньому порядку та викладено в зручній для позивача формі, що не відповідає оригіналу.

Окрім того, представником позивача, надано суду договір факторингу № 29042024-1 від 29.04.2024 року не в повному обсязі, а саме, після аркушу № 3, який закінчується п. 2.2.3, слідує аркуш № 9, який розпочинається з п. 9.5, що не дає суду можливості дослідити всі умови такого.

13.11.2023 року між ТзОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 18443-11/2023, шляхом підписання такого електронним підписом W8468, внаслідок чого отримала кредит на споживчі потреби у розмірі 10000 грн. строком на 360 днів, зі сплатою 912,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 2,50 % на добу.

14.12.2023 року між ТзОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 22567-12/2023, шляхом підписання такого електронним підписом W737, внаслідок чого отримала кредит на споживчі потреби у розмірі 10000 грн. строком на 120 днів, зі сплатою 2,50 % на день від суми кредиту.

29.04.2024 року між ТзОВ «Аванс Кредит» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 29042024, відповідно до умов якого Клієнт передав Фактору, а Фактор прийняв і зобов`язується оплатити Клієнту права вимоги за грошовими зобов`язаннями, що виникли у Клієнта за кредитними договорами, укладеними між боржниками та первісним кредитором. Сторони погодили, що перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною цього договору. Також, сторони визначили терміни, що використовуються у даному договорі, зокрема реєстр боржників це інформація, що стосується боржників, оформлена за формою, встановленою в додатку № 1 (форма реєстру боржників в паперовому вигляді) і Додатку № 4 (форма реєстру боржників в електронному вигляді) до цього договору.

Вказаний Реєстр Боржників за формою, встановленою в Додатку № 1 до цього договору, сторона позивача не надала, що унеможливлює встановити чи відбувався факт передачі Клієнтом Факторові права вимоги до ОСОБА_1 за кредитними договорами № 18443-11/2023 від 13.11.2023 року та № 22567-12/2023 від 14.12.2023 року.

Відповідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 29042024 від 29.04.2024 року, ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 18443-11/2023 у розмірі 44250 грн., яка складається з 10000 грн. заборгованості по тілу кредиту, 34250 грн. заборгованості по відсоткам та за кредитним договором № 22567-12/2023 від 14.12.2023 року у розмірі 40000 грн., яка складається з 10000 грн. заборгованості по тілу кредиту, 30000 грн. заборгованості по відсоткам.

Однак даний витяг не містить підпису посадової особи і відтиску печатки ТзОВ «Аванс Кредит», а підписаний лише представником ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», а тому не є належним доказом у справі, оскільки його зміст може бути змінено в односторонньому порядку та викладено в зручній для позивача формі, що не відповідає оригіналу.

Окрім того, представником позивача, надано суду договір факторингу № 29042024 від 29.04.2024 року не в повному обсязі, а саме, після аркушу № 4, який закінчується п. 3.10, слідує аркуш № 9, який розпочинається з п. 9.6, що не дає суду можливості дослідити всі умови такого.

11.01.2024 року між ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 76195853, шляхом підписання такого електронним підписом одноразовим ідентифікатором zhCx8arlkE, внаслідок чого отримала кредит на споживчі потреби у розмірі 7500 грн. строком на 30 днів, зі сплатою зниженої процентної ставки 2,5 % на день від суми кредиту та процентної ставки у розмірі 2,7 % на день за понадстрокове користування кредитними коштами.

14.06.2021 року між ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого Клієнт передав Фактору, а Фактор прийняв і зобов`язується оплатити Клієнту права вимоги за грошовими зобов`язаннями, що виникли у Клієнта за кредитними договорами, укладеними між боржниками та первісним кредитором. Сторони погодили, що перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною цього договору. Також, сторони визначили терміни, що використовуються у даному договорі, зокрема реєстр боржників це інформація, що стосується боржників, оформлена за формою, встановленою в додатку № 1 (форма реєстру боржників в паперовому вигляді) і Додатку № 5 (форма реєстру боржників в електронному вигляді) до цього договору. Додатково укладено додаткові угоди № 2 від 28 липня 2021 року, № 29 від 20 червня 2024 року, якими урегульовано відносини між сторонами.

Вказаний Реєстр Боржників за формою, встановленою в Додатку № 1 до цього договору, сторона позивача не надала, що унеможливлює встановити чи відбувався факт передачі Клієнтом Факторові права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 76195853 від 11.01.2024 року.

Відповідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 76195853 від 11.01.2024 року у розмірі 30000 грн., яка складається з 7500 грн. заборгованості по тілу кредиту, 22500 грн. заборгованості по відсоткам.

Однак даний витяг не містить підпису посадової особи і відтиску печатки ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», а підписаний лише представником ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», а тому не є належним доказом у справі, оскільки його зміст може бути змінено в односторонньому порядку та викладено в зручній для позивача формі, що не відповідає оригіналу.

Окрім того, представником позивача, надано суду договір факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року не в повному обсязі, а саме, після аркушу № 2, який закінчується п. 1.3, слідує аркуш № 4, який розпочинається з п. 2.1.9, а після аркушу № 4, який закінчується п. 4.2, слідує аркуш № 8, який розпочинається з п. 9.7, що не дає суду можливості дослідити всі умови такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Статтею 517 ЦК України визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

За ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Верховний Суд у постанові від 03.11.2021 року у справі № 301/2368/14-и зазначив, що вирішуючи питання про перехід до нового кредитора права грошової вимоги слід звернути увагу на наявність доказів на підтверджений обставин здійснення повної оплати за кожним договором відступлення на час або після його укладення, тобто доказів, які б підтверджували належність виконання заявником своїх зобов`язань за договором.

На необхідність перевірки факту перерахування коштів на виконання умов договору про відступлення права вимоги також покликався Верховний Суд у постанові від 29.09.2021 року в справі № 2-879/11 (провадження 61-10005св21) з огляду на умови такого договору, зокрема щодо набуття новим кредитором права вимога до боржника після здійснення оплати за вказаним договором.

Аналізуючи вищезазначені докази, суд приходить до висновку, що належних та допустимих доказів на підтвердження сплати ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» грошових коштів первісним кредиторам за передачу прав грошової вимоги, а також зарахування їх на рахунок останніх позивачем не надано.

Крім цього, як відзначив Верховний Суд у постанові від 17.01.2020 року в справі № 916/2286/16, відсутність доказів на підтвердження повної оплати за договором факторингу є самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволені заяви про стягнення заборгованості.

Окрім того, на підтвердження позовних вимог представником позивача долучено розрахунки заборгованості за кредитними договорами.

Однак, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Разом з тим, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України № 75 від 04 липня 2018 року, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Водночас, долучені розрахунки заборгованості, які досліджені судом, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ними, укладення договорів на умовах, які вказані в позовній заяві, а, отже, не є належним доказом наявності заборгованості. Вказані розрахунки із зазначенням конкретного розміру заборгованості, є документами, що створені самим позивачем, а, відтак, інформація зазначена в них, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких вони були складені, не може бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає представник позивача.

Враховуючи викладене вище, представником позивача не надано первинних документів щодо заборгованості за кредитними договорами, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості перевірити наявність підстав для її стягнення з ОСОБА_1 .

Отож, предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, як встановлено ч. 2 ст. 77 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

В силу вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд наголошує, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, а тому у задоволенні таких слід відмовити.

За ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачу судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 247, 259, 263-265, 279 ЦПК України, ст.ст. 3, 13, 16, 509, 512-514, 517, 526, 527, 530, 599, 610-612, 614, 639, 1048-1050, 1054, 1056-1, 1077 ЦК України, ст.ст 3, 12 ЗУ «Про електронну комерцію», ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», суд,-

у х в а л и в:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду або через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мусієвський В.Є.