Справа № 352/145/25
Провадження № 2/352/336/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2025 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - Гриньків Д.В.,

секретар судового засідання Івасів В.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Марущака В.І.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тисменицької міської ради Івано-Франківської області про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини,-

В С Т А Н О В И В :

І. Короткий зміст позовних вимог.

21.01.2025 року позивач звернувся до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до Тисменицької міської ради Івано-Франківської області про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Позов обґрунтовував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , після його смерті спадщину прийняла, однак не оформила мати позивача ОСОБА_3 . З січня 2020 року позивач проживав в домоволодінні матері в АДРЕСА_1 , оскільки мати була перестарілою та потребувала постійного догляду. ІНФОРМАЦІЯ_2 мати позивача померла Після смерті останньої відкрилась спадщина на все належне їй майно. Позивач має право на спадщину після померлої як спадкоємець першої черги. В листопаді 2024 року останній звернувся до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак оскільки не доведено факт спільного проживання позивача з померлою, так як адреси реєстрації в них різні, тому державний нотаріус, відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину. Просив встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

ІІ.Стислий виклад позиції учасників справи.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити.

Представник відповідача Тисменицької міської ради в судове засідання не з`явився, до суду надіслав заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує за наявності достатніх доказів на підтвердження факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем на день відкриття спадщини.

Свідок ОСОБА_4 , який є сусідом позивача в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 на час смерті матері в жовтні 2022 року проживав разом із нею в с. Рошнів. Позивач проживав з мамою постійно, оскільки здійснював за нею догляд. Поховання матері теж здійснював ОСОБА_1 . Зараз позивач продовжує проживати в АДРЕСА_1 .

Свідок ОСОБА_5 , який є сусідом позивача в судовому засіданні зазначив, що з 2020 року позивач проживає в АДРЕСА_1 . Вказав, що ОСОБА_1 доглядав за своєю матір`ю, коли вона померла в жовтні 2022 року поховання проводив позивач.

ІІІ. Відомості про рух справи. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді від 23.01.2025 року відкрито провадження в цивільній справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 06.02.2025 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду.

ІV. Фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що відповідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ №033531 від 07.11.2007 року, ОСОБА_2 , який проживає в с. Рошнів на підставі розпорядження Тисменицької РДА №370 від 22.09.2007 року є власником земельної ділянки площею 0,7010 га, розташованої в с. Рошнів, урочище «Забариш» Тисменицького району Івано-Франківської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 13).

Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ №033219 від 07.11.2007 року, ОСОБА_2 , який проживає в с. Рошнів на підставі розпорядження Тисменицької РДА №370 від 22.09.2004 року є власником земельної ділянки площею 0,3000 га, розташованої в с. Рошнів, урочище «Під зрубок» Тисменицького району Івано-Франківської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 14).

У відповідності до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 09.08.1969 року Рошнівською сільською радою Івано-Франківського району Івано-Франківської області, ОСОБА_2 09.08.1969 року одружився із ОСОБА_6 , прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_7 » (а.с.12).

В матеріалах справи міститься копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 11.03.1978 року Рошнівською сільською радою Івано-Франківського району Івано-Франківської області, згідно якої батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.11).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 09.12.2014 року Рошнівською сільською радою Тисменицького району, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер (а.с.10).

Відповідно до довідки №179 від 10.12.2024 року Рошнівського старостинського округу №8 Тисменицької міської ради ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 був постійним жителем с. Рошнів Івано-Франківської області, Івано-Франківського району, по момент смерті він проживав і була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 . На день його смерті з ним проживали і були зареєстровані дружина ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.16).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 05.10.2022 року виконавчим комітетом Тисменицької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла (а.с.9).

З довідки №178 від 10.12.2024 року Рошнівського старостинського округу №8 Тисменицької міської ради вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 була постійним жителем с. Рошнів Івано-Франківської області, Івано-Франківського району, по момент смерті вона проживала і була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , одна. Заповіт від імені ОСОБА_3 в старостинському окрузі не посвідчувався. (а.с.15).

З інформації, наданої державним нотаріусом Тисменицької державної нотаріальної контори Колтун С.В. суду 04.02.2025 року вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в нотаріальній конторі не заводилася (а.с.31).

Постановою державного нотаріуса Тисменицької державної нотаріальної контори від 27.11.2024 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої матері ОСОБА_3 у зв`язку із тим, що не підтверджено факт постійного проживання разом із спадкодавцем(а.с.17).

V. Мотиви з яких виходить суд та норми права.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Із роз`яснень, викладених у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», слідує, що, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Тлумачення статей 1268, 1269 ЦК України свідчить, що у разі, коли спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Частинами другою та шостою статті 29 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Згідно із пунктами 3.21, 3.22 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (у редакції, чинній на момент винесення постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії), спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

Зміст наведених норм закону свідчить про те, що під постійним місцем проживанням спадкоємця із спадкодавцем розуміється як факт безпосереднього проживання спадкоємця із спадкодавцем на момент його смерті, так і факт наявності у спадкоємця на момент смерті спадкодавця зареєстрованого у передбаченому законом порядку права на постійне проживання з останнім за однією адресою.

Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.

Відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем та оцінені судом.

Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом у постановах від 10 січня 2019 року в справі № 484/747/17, від 07 червня 2022 року у справі № 175/4514/20.

VІ. Висновки суду.

Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене.

У справі необхідною умовою для встановлення факту постійного проживання позивача разом зі спадкодавцем є доведеність факту спільного проживання ОСОБА_1 як спадкоємця за законом зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час її смерті.

Факт, який просить встановити позивач, знайшов своє підтвердження на підставі показань свідків. Встановлення факту постійного проживання для позивача має юридичне значення, оскільки дає можливість реалізувати право на спадкування.

З оглянутих вище документів, показань свідків, суд вважає доведеним факт постійного проживання ОСОБА_1 з померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , а отже позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 247, 258, 259, 264, 265, 268, 315 ЦПК України, ст.ст.11, 15, 16, 182, 328, 392, 1218, 1220, 1268, 1296, 1297 ЦК України, суд-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Тисменицької міської ради Івано-Франківської області про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на час відкриття спадщини постійно проживав з ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , по АДРЕСА_1 .

Згідно ст.273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 ;

Відповідач: Тисменицька міська рада Івано-Франківської області, вул. Галицька, 17, м. Тисмениця, Івано-Франківська область, 77401, .

Рішення складене в повному обсязі 20.02.2025 року.

Суддя Тисменицького районного суду

Івано-Франківської області Гриньків Д.В.