Справа № 346/3739/24
Провадження № 2/346/188/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого - судді Васильковського В.В.,

з участю секретаря Максимюк М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

05.07.2024 року, звернувшись до суду з даним позовом, представник позивача, адвокат Костромін Н.Р., посилається на те, що ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , у с. Малий Ключів, Коломийського району, Івано-Франківської області та його батьками є: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження. ОСОБА_4 належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться у АДРЕСА_1 , про що вказано у довідці Малоключівського старостинського округу Печеніжинської селищної ради № 106 від 10.06.2024 року. ІНФОРМАЦІЯ_2 мати позивача ОСОБА_4 померла. На час смерті ОСОБА_4 , у будинку АДРЕСА_1 , був зареєстрований: син ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою № 106 від 10.06.2024 року Малоключівського старостинського округу Печеніжинської селищної ради. Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина за заповітом посвідченим 02.08.2005 року, секретарем виконкому Малоключівського сільської ради Коломийського району Сем`юк О.Я., згідно якого ОСОБА_5 , заповіла ОСОБА_1 , все своє майно та належні їй права. Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті своєї матері, та маючи намір прийняти спадщину, подав до державного нотаріуса Коломийської державної нотаріальної контори Мануляк І.В. відповідну заяву (спадкова справа № 103/2024). Однак, 19.06.2024 року державним нотаріусом винесено постанову, якою відмовлено ОСОБА_1 , у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлювального документа, який підтверджує право власності на згаданий будинок. Як видно з копії рішення Малоключівської сільської ради 13 сесії ХХІ скликання від 30.12.1993 року, матері позивача ОСОБА_4 , було передано земельну ділянку у приватну власність площею 0, 81 га. Згідно виписки з інвентаризаційних матеріалів № 80527 від 12.06.2024 року, виданої ОКП «Коломийське МБТІ», право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що у АДРЕСА_1 , не зареєстровано. Згідно вказаної виписки об`єктами будинковолодіння, що по АДРЕСА_1 , є: житловий будинок літера «А», сарай «Б». 14.06.2024 року ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», було зроблено технічний паспорт на вищевказаний будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами. Згідно технічного паспорта на дане будинковолодіння всі будівлі та споруди побудовані до 1991 року. Оскільки, спадкодавець на законних підставах володіла та користувалась цим майном, але в силу об`єктивних причин не встигла за життя здійснити реєстрацію нерухомого майна у БТІ, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. Відповідачем по справі є брат позивача ОСОБА_2 . Інших спадкоємців, які претендують на обов`язкову частку в спадщині, передбачену ст. 1241 ЦК України, не має. Відповідно до Звіту про оцінку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами ТзОВ «Західзем» від 28.06.2024 року, ринкова вартість спірного майна, що знаходиться у АДРЕСА_1 , становить 54 435 грн. Як вбачається з копії технічного паспорта житловий будинок та господарські будівлі побудовані до 1991 року. За таких обставин, враховуючи неможливість оформлення спадкових прав позивача на спірний житловий будинок ів нотаріальній конторі, права позивача підлягають захисту у судовому порядку, шляхом визнання за ним, ОСОБА_1 , права власності на майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Тому, просить визнати за ОСОБА_1 , право власності на спадкове майно, а саме: будинковолодіння, яке складається із: житлового будинку літера «А», сарай «Б», що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Від позивача поступила заява про розгляд справи у його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, правом на подання відзиву не скористався.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу не здійснювалося.

Суд ухвалив розглядати справу у заочному порядку.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, а згідно із ст. 1261ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Стаття 1268 ЦК України зазначає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а згідно із ст. 1273. ЦК України вказує, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. 2. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначаться виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

На підставі ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Пункт 1 ч. 2 ст.16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з ч. 2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч.1 п.11 ст.346 ЦК України право власності припиняється в разі смерті. У відповідності до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до вимог ст.ст.346, 347 ЦК України особа може відмовитись від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності.

У статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способом цього захисту може бути визнання права.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що складено відповідний актовий запис № 5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1 від 11.06.2024 року (а.с. 13).

Відповідно до копії свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2 від 07.04.1980 року, батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зазначені: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 9).

Відповідно до копії Заповіту від 02.08.2005 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все своє майно на належні її права, які належать їй на момент складання цього заповіту та майно і права, які належатимуть їй у майбутньому, заповідає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 11).

Відповідно до копії Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.06.2024 року, 19.06.2024 року ОСОБА_1 , звернувся до Коломийської державної нотаріальної контори із заявою про видачу на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_6 , до заяви ОСОБА_1 , додав виписку із інвентаризаційних матеріалів № 80527 від 12.06.2024 року, із якої вбачається, що право власності на зазначене нерухоме майно не зареєстровано. Правовстановлювальний документ, який підтверджує право власності на житловий будинок, відсутній. У спадковому будинку зареєстрований та проживає ОСОБА_2 , на підставі вищезазначеного ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 12).

Відповідно до копії Довідки № 106 від 10.06.2024 року про право власності селянського двору на жилий будинок, у зв`язку з оформленням спадщини, виданої Печеніжинською селищною радою Малоключівського старостинського округу, ОСОБА_1 , про те, що померлій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Що знаходяться у АДРЕСА_1 , земельна ділянка, у с. Малий Ключів, площа 0, 8500 га, земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0, 1773 га., на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку від 20.11.2009 року, серія ЯЗ № 027137 та площею 0, 2645 га, на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку від 20.11.2009 року, серія ЯЗ № 027136. Тип двору селянський. Станом на 01.07.1990 року, у будинку зареєстровані: ОСОБА_7 ,, ІНФОРМАЦІЯ_6 голова двору, померла ІНФОРМАЦІЯ_7 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 дочка, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 онук; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . На момент смерті ОСОБА_7 , у спадковому будинку зареєстровані: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 дочка, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 онук; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . На момент смерті ОСОБА_4 , у спадковому будинку зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 онук (а.с. 14).

Відповідно до копії Виписки з інвентаризаційних матеріалів № 80527 від 12.06.2024 року, у АДРЕСА_1 , згідно архівних даних, станом на 31.12.2012 року, у Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації право власності не зареєстровано (а.с. 15).

Відповідно до копії Рішення Малоключівської сільської ради, тринадцятої сесії ХХІ скликання від 30.12.1993 року, ОСОБА_4 , передано у приватну власність земельну ділянку площею 0, 81 га (а.с. 17).

Відповідно до копії Витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва № 417 від 14.06.2024 року, житловий будинок, зо знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить до садибного типу (а.с. 18).

З матеріалів спадкової справи судом встановлено, що ОСОБА_2 , із заявою про прийняття спадщини після смерті матері не звертався.

Однак, був зареєстрований разом з нею станом на день відкриття спадщини, а тому в силу положень ч.3 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину.

Крім того судом встановлено, що ОСОБА_2 станом на 01.07.1990 року був членом двору в АДРЕСА_1 , має право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування. Розмір частки члена двору визначаться виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

За таких обставин суд доходить висновку, що відповідач не втратив право на частки в спадковому майні, а тому позов слід задовільнити частково і визнати за позивачем право власності на частку спадкового майна.

На підставі ст.ст.16,392,1216,1218,1233-1236,1268-1270,1273-1275ЦК України, ст.ст. 1, 27,31 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", ст.ст. 4,13, ст. 76,77,246, 247 ч. 2, 315, 316, 318, 319, 354, 355 ЦПК України,суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинковолодіння, яке складається із житлового будинку літера «А» загальною площею 19,1 кв.м., житловою площею 11,7 кв.м, сарай «Б», що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

В задоволенні решту позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відомості про учасників:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя: Васильковський В. В.