Справа № 372/576/23
Провадження № 2/362/184/25
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

18 лютого 2025 року

суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Марчук О.Л., розглянувши в порядку спрощеного провадження у місті Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Феодосіївської сільської ради про визнання недійсним державного акту, скасування запису про державну реєстрацію права власності та скасування реєстрації земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона є власником земельної ділянки площею 0.370 гектари яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Посилаючись на ту обставину, що відповідачем ОСОБА_3 було зареєстровано земельну ділянку у Державному земельному кадастрі з порушенням вимог законодавства, що призвело до створення перешкод у користуванні позивачці її земельною ділянкою оскільки зареєстрована в Державному земельному кадастрі земельна ділянка, яка належить відповідачці ОСОБА_2 накладається на земельну ділянку позивачки, остання просить визнати недійсним державний акт про право власності відповідача ОСОБА_3 на дану земельну ділянку, скасувати запис про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:024:0012 та скасувати її державну реєстрацію (а.с. 146 161).

Дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження.

Відповідач Феодосіївська сільська рада, яка отримала судове повідомлення про розгляд справи разом із копією ухвали про відкриття провадження, у встановлений цивільним процесуальним законом строк не подала відзив на позов і не заперечила проти вирішення справи в порядку спрощеного провадження (а.с. 181, 185).

Враховуючи, що судове повідомлення про розгляд справи разом із копією ухвали про відкриття провадження по справі, які були надіслані відповідачу ОСОБА_3 за адресою реєстрації місця його проживання повернуто до суду з відміткою листоноші «адресат відсутній за вказаною адресою», керуючись ч. 4 ст. 130 ЦПК України суд вважає, що відповідач ОСОБА_3 належним чином повідомлений про розгляд справи (а.с. 178, 181, 190).

Враховуючи, що судове повідомлення про розгляд справи разом із копією ухвали про відкриття провадження по справі, які були надані позивачкою кур`єру для вручення відповідачці ОСОБА_2 за адресою реєстрації місця її проживання повернуто до суду з відміткою кур`єра «за вказаною адресою отримувач відсутній», керуючись ч. 4 ст. 130 ЦПК України суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 належним чином повідомлена про розгляд справи (а.с. 120, 229, 231).

Оскільки відповідачі, які належним чином повідомлені про розгляд справи в порядку передбаченому статтею 130 ЦПК України, у встановлений цивільним процесуальним законом строк не подали відзив на позов і не заперечили проти вирішення справи в порядку спрощеного провадження, суд ухвалив рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд встановив такі обставини та приходить до наступних висновків.

На підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 17 грудня 2003 року позивачка є власником земельної ділянки площею 0,370 гектари для будівництва і обслуговування житлового будинку 0.187 гектари та ведення особистого підсобного господарства 0.183 гектари за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 33).

Після виготовлення технічної документації позивачка звернулася до Державного кадастрового реєстратора відділу № 6 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області із заявою про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, однак рішенням державного реєстратора № РВ-022 від 16.06.2020 року, їй було відмовлено у задоволенні даної заяви з підстав розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини, а саме перетин меж земельної ділянки яку передбачається зареєструвати із земельною ділянкою :01:024:0012 (площа співпадає на 3,4354) (абзац п`ятий частини шостої статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» (а.с. 57).

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 08.11.2022 року вбачається, що на праві приватної власності відповідачці ОСОБА_2 належить земельна ділянка площею 0,1278 гектари, кадастровий номер :01:024:0012, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 64).

Вирішуючи спір по суті, суд враховує наступне.

За змістом позову позивачка вважає, що земельна ділянка відповідачки ОСОБА_2 сформована протиправно та відомості про неї протиправно зареєстровані у Державному земельному кадастрі та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (абзац третій сторінки восьмої позовної заяви).

При цьому, викладаючи обставини якими позивачка обґрунтовує свої вимоги за змістом позову, позивачка зробила висновок про те, що землеустрій земельної ділянки відповідача ОСОБА_3 який є попереднім власником земельної ділянки з кадастровим номером :01:024:0012, не відповідає вимогам чинного законодавства (абзац другий сторінки восьмої позовної заяви).

Натомість, стороною позивача до позову не додано та під час розгляду справи суду не надано належних, прямих, допустимих, достовірних, беззаперечних, об`єктивних і достатніх доказів того, що документи із землеустрою земельної ділянки з кадастровим номером :01:024:0012, дійсно не відповідають вимогам чинного законодавства, як стверджує позивачка.

Насамперед, вказані обставини стосовно невідповідності документів із землеустрою земельної ділянки з кадастровим номером :01:024:0012, можуть та повинні бути обов`язково підтверджені висновком відповідної експертизи відносно вказаних питань.

Зокрема, пунктом 7 розділу ІІ Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5, визначено такий вид експертизи як: експертиза з питань землеустрою, основними завданнями експертизи з питань землеустрою є:

-визначення відповідності розробленої документації із землеустрою та її затвердження вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування;

-визначення відповідності фактичного землекористування правовстановлювальним документам, документації із землеустрою на земельні ділянки та нормативно-правовим актам.

При цьому, пункт 7.2. закріплює орієнтовний перелік вирішуваних питань вказаної експертизи:

Чи відповідають розроблена документація із землеустрою на земельну ділянку та її затвердження вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування? Якщо не відповідають, то в чому полягають невідповідності?

Чи відповідає фактичне землекористування правовстановлювальним документам, документації із землеустрою на земельні ділянки та нормативно-правовим актам?

Одночасно: за приписами пункту 7.3. для вирішення питань експертизи з питань землеустрою експерту необхідно надати оригінали або завірені якісні копії відповідної правовстановлювальної документації та документації із землеустрою на земельні ділянки.

Як наслідок, суд переконаний у тому, що питання відповідності вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування, розробленої документації із землеустрою на земельну ділянку з кадастровим номером :01:024:0012 та її затвердження, обов`язково слід доводити та має бути встановлено лише і тільки відповідним висновком експертизи з питань землеустрою щодо вказаної земельної ділянки відповідачки.

Проте, до позову не додано та під час розгляду справи стороною позивача не заявлено клопотання про проведення експертизи з питань землеустрою щодо вказаної земельної ділянки відповідачки ОСОБА_2 для вирішення питання відповідності вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування, розробленої документації із землеустрою на земельну ділянку з кадастровим номером :01:024:0012 та її затвердження.

Згідно із частиною сьомою статті 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Воднораз, у суду відсутні сумніви у добросовісному здійсненні стороною позивача її процесуальних прав і виконання обов`язків щодо доказів, оскільки у даній справі позивачу надано правову допомогу фахівця у галузі права адвоката.

Одночасно, суд не приймає до уваги, відхиляє та не використовує під час розгляду справи по суті надані позивачем на підтвердження своїх вимог усі інші письмові докази, у тому числі й зведену схему стосовно накладення земельних ділянок сторін (а.с. 54), оскільки відповідно до вимог статей 77 і 80 ЦПК України, вони не є належними, допустимими і достатніми доказами для встановлення факту невідповідності вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування, розробленої документації із землеустрою на земельну ділянку з кадастровим номером :01:024:0012 та її затвердження.

Отже, в супереч вимогам статей 76 84 ЦПК України, стороною позивача не підтверджено належними і допустимими доказами факт невідповідності вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування, розробленої документації із землеустрою на земельну ділянку з кадастровим номером :01:024:0012 та її затвердження.

У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що згідно із статтями 12, 13 і 76 84 ЦПК України, відповідно до яких на засадах змагальності сторін кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає цивільні справи не інакше як на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі та суд не наділений функцією доказування, позивачка не довела перед судом тих обставин на які вона посилається як на підставу своїх вимог, а саме: що розроблена документація із землеустрою на земельну ділянку з кадастровим номером :01:024:0012 та її затвердження, не відповідає вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування.

Таким чином, враховуючи встановлені під час розгляду обставини справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання недійсним державного акту про право власності відповідача ОСОБА_3 , скасування запису про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:024:0012 та скасування її державної реєстрації.

При цьому, обов`язково слід врахувати норми пункту 4 розділу VII Закону України «Про Державний земельний кадастр, відповідно до яких у разі якщо після перенесення інформації про земельні ділянки з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру виявлені помилки у визначенні площ та/або меж земельних ділянок (розташування в межах земельної ділянки частини іншої земельної ділянки; невідповідність меж земельної ділянки, вказаних у Державному реєстрі земель, її дійсним межам; невідповідність площі земельної ділянки, вказаної у Державному реєстрі земель, її дійсній площі у зв`язку із зміною методів підрахунку (округлення); присвоєння декільком земельним ділянкам однакових кадастрових номерів), такі помилки за згодою власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності можуть бути виправлені на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або за матеріалами інвентаризації земель. Зміна меж земельної ділянки при виправленні вказаних помилок допускається за письмовим погодженням з особами, яким належить право власності (а щодо земель державної та комунальної власності - право користування) на суміжні земельні ділянки. Відсутність згоди власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності на виправлення вказаних помилок не є підставою для відмови у перенесенні відомостей про відповідну земельну ділянку до Державного земельного кадастру, надання відомостей про земельну ділянку з Державного земельного кадастру.

Тобто, факт накладення земельних ділянок позивачки і відповідачки ОСОБА_2 , не є достатньою підставою для визнання недійсним державного акту про право власності відповідача ОСОБА_3 , скасування запису про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:024:0012 та скасування її державної реєстрації, оскільки можливі недоліки чи порушення фактичного землекористування земельними ділянками (що слід встановлювати експертним шляхом), а саме фізичних характеристик земельних ділянок (конфігурації, площі, промірів тощо); визначення відповідності фактичного землекористування в частині порушення меж та накладання земельних ділянок відповідно до правовстановлювальних документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки, необхідно усувати відповідним впорядкуванням фактичного землекористування в натурі на місцевості.

Як наслідок, позивачкою обрано невірний спосіб захисту своїх цивільних прав та інтересів, оскільки такі права та інтереси можливо відновити шляхом усунення накладення земельних ділянок позивачки і відповідачки ОСОБА_2 через відповідні землевпорядкувальні роботи.

Про зазначені обставини також вказано у рекомендаціях рішення державного реєстратора № РВ-022 від 16.06.2020 року, за якими для усунення перетинів меж земельних ділянок (накладок) рекомендовано звернутися до виконавців робіт із землеустрою (а.с. 57).

Таким чином, права позивачки можуть бути поновлені шляхом перевірки, виявлення порушень та приведення фактичного землекористування суміжною земельною ділянкою відповідачки ОСОБА_2 у відповідність із вимогами земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування.

Однак, позивачка не заявила інших позовних вимог.

Зокрема, пунктом 6 розділу ІІ Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5, визначено такий вид експертизи як: земельно-технічна експертиза, основними завданнями якої є:

-визначення фактичного землекористування земельними ділянками, а саме фізичних характеристик земельних ділянок (конфігурації, площі, промірів тощо);

-визначення відповідності фактичного землекористування в частині порушення меж та накладання земельних ділянок відповідно до правовстановлювальних документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки.

При цьому, пункт 6.1.1. закріплює орієнтовний перелік вирішуваних питань вказаної експертизи:

Чи є порушення меж (або накладання) земельних ділянок відповідно до правовстановлювальних документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки?

Одночасно, за приписами пункту 6.1.2. зазначені питання земельно-технічної експертизи вирішуються за наявності відповідної правовстановлювальної та технічної документації, зокрема результатів виконання топографо-геодезичних робіт, які проводяться відповідними фахівцями з використанням відповідного обладнання та бази даних.

6.1.3. Для вирішення питань земельно-технічної експертизи експерту необхідно надати оригінали або завірені якісні копії відповідної правовстановлювальної та технічної документації із землеустрою на земельну ділянку. У разі неможливості експертом самостійно виконати топографо-геодезичні роботи результати таких робіт повинні бути надані на дослідження органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта).

Однак, під час розгляду справи позивачка не ініціювала дій для перевірки, виявлення порушень та приведення фактичного землекористування суміжною земельною ділянкою відповідачки ОСОБА_2 у відповідність із вимогами земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування (наприклад, заявивши клопотання про проведення земельно-технічної експертизи земельної ділянки відповідачки ОСОБА_2 ).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є необґрунтованим і безпідставним та не підлягає задоволенню.

При цьому, на підставі пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із відмовою у позові, судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору слід покласти на позивача (а.с. 1, 127, 143).

Враховуючи викладене, керуючись статтями 106, 116, 118, 122 Земельного кодексу України, статтями 1 13, 19, 23, 27, 34, 76 83, 89, 92, 95, 133, 141, 258, 259, 263 265, 273 279 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Феодосіївської сільської ради про визнання недійсним державного акту, скасування запису про державну реєстрацію права власності та скасування реєстрації земельної ділянки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя

Дата складення повного рішення суду 18 лютого 2025 року.