КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №367/3973/24 Головуючий у 1 інстанції: Мерзлий Л.В.
провадження №22-ц/824/2903/2024 Головуючий суддя: Олійник В.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 лютого 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Головуючого судді: Олійника В.І.,

суддів: Голуб С.А., Сушко Л.П.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 24 вересня 2024 року у справі за позовом Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої суми грошової адресної допомоги, -

в с т а н о в и в :

У квітні 2024 року позивач Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради звернувся до суду із зазначеним позовом, який обгрунтовував тим, що ОСОБА_1 від 22 січня 2018 року до 07 березня 2022 року разом з дочкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувала на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради.

Вказував, що 07 березня 2022 року ОСОБА_1 була взята на облік в селі Тишківка Новоукраїнського району Кіровоградської області. Від 27 липня 2022 року відповідачка перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради.

Зазначав, що 26 липня 2022 року ОСОБА_1 подала до Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради заяву про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

Рішенням Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради від 17 серпня 2022 року відповідачу була призначена допомога на проживання внутрішньо переміщеним особам у розмірі 5 000 грн на сім?ю на період від 01 травня 2022 року до 30 червня 2022 року та 4 000 грн на сім?ю від 01 липня 2022 року, разом з дочкою ОСОБА_2 .

Так, при проведенні внутрішньої верифікації особових справ отримувачів допомоги на проживання внутрішньо переміщених осіб 20 березня 2023 року було виявлено переплату допомоги на проживання ОСОБА_1 за період від 01 травня 2022 року до 31 березня 2023 року у розмірі 25 000 грн.

Вказував, що оскільки ОСОБА_1 перебувала на обліку як внутрішньо переміщена особа до 2022 року та не отримувала щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, права на отримання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам вона не мала.

Крім того, листом управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради №829 від 21.03.2023 року відповідачка була повідомлена (отримала наручно) про факт надміру виплаченої їй допомоги та про свій обов?язок повернути кошти, однак від повернення відмовилась.

Тому, просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради суму (кошти) надміру виплаченої щомісячної адресної грошової допомоги від 01.05.2022 року до 31.03.2023 року у розмірі

25 000 грн та судовий збір у розмірі 3 028 грн.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 24 вересня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким позов задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування скарги вказує, що згідно пункту 2 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 332 від 20.03.2022 року (в редакції від 14.07.2022 року) допомога надається особам, які перемістилися з тимчасово окупованої Російською Федерацією території України, а також території адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми «єПідтримка», затвердженому Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 року №204.

Відповідно до п.3 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №332 від 20.03.2022 року (в редакції від 14.07.2022 року), допомога не надається внутрішньо переміщеним особам, які були обліковані як внутрішньо переміщені особи до 24 лютого 2022 р.

У регіонах, що не включені до переліку, зазначеному в абзаці першому пункту 2 цього Порядку, за винятком осіб, які отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Починаючи від травня 2022 року допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території Російською Федерацією території України, території територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій, або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), а також внутрішньо переміщеним особам, у яких житло зруйноване або непридатне до проживання внаслідок пошкодження і які подали до 20 травня 2022 року заявку на відшкодування відповідних втрат, зокрема через Єдиний державний веб-портал електронних послуг, або за умови подання документального підтвердження від органів місцевого самоврядування факту пошкодження/знищення нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації.

Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), формується в електронній формі відповідно до Положення про інформаційну систему формування переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій, або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 травня 2022 року №562, а у разі відсутності технічної можливості формування такого переліку в електронній формі - затверджується Мінреінтеграції за погодженням з Міноборони на підставі пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №75 від 25.04.2022 року (в редакції від 22.07.2022 року) затверджено Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій, або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 14 липня 2022 року.

До вказаного Переліку територія Кіровоградської області, звідки ОСОБА_1 , перемістилася до міста Ірпінь у липні 2022 року, не включена.

Так як ОСОБА_1 повторно перемістилась до міста Ірпеня з територій, які не входять до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій, або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) та не отримувала щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг права на отримання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам вона не мала.

В оскаржуваному рішенні суд дійшов до висновку, що повернення надмірно виплаченої суми щомісячної допомоги передбачає стягнення зазначеної суми у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини набувача, а саме, через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації.

Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради не погоджується з даним твердженням з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 29 Порядку у разі неправомірної або повторної виплати отримувачу допомоги за певний період суми такої виплаченої допомоги повертаються отримувачем добровільно або за вимогою органу соціального захисту населення.

Орган соціального захисту населення з моменту виявлення факту надміру перерахованої (виплаченої) допомоги визначає обсяг неправомірно або повторно отриманих коштів та протягом 30 робочих днів повідомляє про це уповноваженій особі або отримувачу шляхом надсилання повідомлення з використанням засобів поштового/ електронного зв`язку (із застосуванням засобів електронного сповіщення Єдиної системи (за технічної можливості)/засобами мобільного зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

У разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки орган соціального захисту населення вирішує питання про їх стягнення в судовому порядку.

Отже, чинне законодавство України чітко визначає обов`язок отримувача допомоги повернути кошти, які вона набула від держави без достатніх на те підстав, незалежно від того чи ці кошти були нею отримані внаслідок недобросовісних дій з її сторони чи з будь яких інших підстав.

Крім того, відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Тому, вважає, що рішення Ірпінського міського суду від 24 вересня 2024 року ухвалене без повного з`ясування обставин справи, та є таким, що підлягає скасуванню.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Вказує, що подаючи документи для отримання допомоги, відповідачка надала достовірну інформацію, тому позивач мав можливість ознайомитися з наданою інформацією в повному обсязі на момент подачі заяви про отримання грошової допомоги і на момент прийняття рішення про надання відповідачці вказаної допомоги.

Вважає, що виплата позивачем щомісячної допомоги відповідачці здійснювалась добровільно, за відсутності рахункової помилки і одночасно її виплаті не передували жодні недобросовісні дії відповідача, що унеможливлює наявність будь-яких підстав для стягнення з відповідача надміру сплачених сум допомоги.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.264 ЦПК України судове рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників. (ухвала Великої Палати Верховного Суду у справі №668/13907/13-ц).

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 22 січня 2018 року до 07 березня 2022 року разом із дочкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувала на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради.

Згідно довідки Тишківської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області №283 від 06.04.2022 року ОСОБА_1 07 березня 2022 року була взята на облік як внутрішньо переміщена особа в с.Тишківка Новоукраїнського району Кіровоградської області.

Від 27 липня 2022 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради.

26 липня 2022 року ОСОБА_1 подала до Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради заяву про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

Рішенням Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради від 17.08.2022 року відповідачу була призначена допомога на проживання внутрішньо переміщеним особам в розмірі 5 000 грн на сім?ю на період від 01.05.2022 року до 30.06.2022 та 4 000 грн на сім?ю від 01.07.2022 року (разом з дочкою ОСОБА_2 ).

Згідно акту проведення перевірки особових справ отримувачів адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам від 20 березня 2023 року відповідно до п.3 Постанови №332 виявлено переплату допомоги на проживання ОСОБА_1 за період від 01 травня 2022 року до 31 березня 2023 року та подвійну виплату за березень 2022 на дитину у загальному розмірі 25 000 грн.

Листом управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради №829 від 21.03.2023 року відповідач була повідомлена (отримала наручно) про факт надміру виплаченої їй допомоги та про свій обов?язок повернути кошти, однак від повернення відмовилась.

Згідно пункту 2 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №332 від 20.03.2022 року (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) допомога надається особам, які перемістилися з тимчасово окупованої російською федерацією території України, а також території адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов?язкове соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми «Підтримка», затвердженому Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 року за №204.

Відповідно до п.3 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 332 від 20.03.2022 року (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), допомога не надається внутрішньо переміщеним особам, які були обліковані як внутрішньо переміщені особи до 24 лютого 2022 року. У регіонах, що не включені до переліку, зазначеному в абзаці першому пункту 2 цього Порядку, за винятком осіб, які отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Орган соціального захисту населення з моменту виявлення факту надміру перерахованої (виплаченої) допомоги визначає обсяг неправомірно або повторно отриманих коштів та протягом 30 робочих днів повідомляє про це уповноваженій особі або отримувачу шляхом надсилання повідомлення з використанням засобів поштового/ електронного зв?язку (із застосуванням засобів електронного сповіщення Єдиної системи (за технічної можливості)/засобами мобільного зв?язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Відповідно до пункту 29 Порядку у разі неправомірної або повторної виплати отримувачу допомоги за певний період суми такої виплаченої допомоги повертаються отримувачем добровільно або за вимогою органу соціального захисту населення.

У разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки орган соціального захисту населення вирішує питання про їх стягнення в судовому порядку.

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

За ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно зі ст.1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті допомоги, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

За змістом зазначеної норми, допомога, в даному випадку допомога переміщеним особам на проживання, не підлягає поверненню у випадку, якщо її виплата проведена юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки та відсутності недобросовісності з боку набувача.

Аналіз положень ст.1215 ЦК України дає підстави для висновку про те, що за загальним правилом безпідставно набута особою допомога не підлягає поверненню, натомість закон встановлює два виключення з цього правила: по-перше, якщо її виплата є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що повернення надмірно виплаченої суми щомісячної допомоги передбачає стягнення зазначеної суми у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини набувача, а саме, через зловживання, зокрема, у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації.

Судом встановлено, що відповідач при зверненні 26 липня 2022 року до позивача із заявою №2365 про надання допомоги на проживання ВПО надала чинні документи, що не спростовується позивачем, а тому з боку відповідача відсутні будь-які зловживання, введення в оману чи інші недобросовісні дії.

За таких обставин, виплата позивачем щомісячної допомоги відповідачу здійснювалась добровільно за відсутності рахункової помилки і одночасно її виплаті не передували жодні недобросовісні дії відповідача, що унеможливлює наявність будь-яких підстав для стягнення з відповідача надміру сплачених сум допомоги.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідачка знала про обставини, що можуть вплинути на отримання щомісячної допомоги та не повідомила належним чином позивача про них, що було б зловживанням з її боку. Крім того, з доданих до позову документів судом не встановлений факт наявності рахункової помилки, що становить предмет доказування у даному спорі, а саме відсутні висновки ревізії, акти перевірок чи службового розслідування, по інформації яких можна було б відстежити причину виникнення помилки при нарахуванні допомоги та з`ясувати, що дана помилка є безпосередньо рахунковою помилкою.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, з яким погоджується і апеляційний суд, що позовні вимоги Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої суми грошової адресної допомоги є не обґрунтованими та такими, що не підлягали до задоволення.

Відповідно до ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 24 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: