Справа № 712/5397/23
Провадження № 2-др/712/9/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді Токової С.Є.

при секретарі Білик О.Ю.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача Драченка В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Черкаси в режимі відеконференції заяву представника відповідача Драченка Владислава Вікторовича про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позвомо ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дітей та пені за несвоєчасну сплату аліментів , -

В С Т А Н О В И В :

30 грудня 2024 року адвокат Драченко В.В. звернувся із заявою до суду в інтересах відповідача ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення суду щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 47174,80 грн., про які було заявлено до закінчення розгляду справи, і які підтверджуються документально.

В обгрунтування заяви посилається на те, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 24.12.2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дітей, стягнення пені за прострочення сплати аліментів задоволено частково. Вирішено стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , додаткові витрати на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 2835 грн.( дві тисячі вісімсот тридцять п"ять грн). У задоволенні позову про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів - відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп . Проте, суд при ухваленні рішення не вирішив питання про стягнення понесених витрат на правничу допомогу.

Просить суд стягнути витрати, понесені відповідачем на правничу допомогу .

Заявник ОСОБА_5 , який діяв як представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав вимоги заяви про ухвалення додаткового рішення.

Позивач ОСОБА_1 щодо задоволення заяви заперечила. Суду подала клопотання про зменшення судових витрат, однак вважає, що подана заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позов, який вона пред"явила є соціальним та спрямованим на захист інтересів дітей. Заявлений розмір витрат на правову домомогу є неспівмірним із ціною та предметом позову, має низку пунктів послуг, що не надавались або не підлягали оплаті взагалі та подані з порушенням процесу, оскільки не були заявлені разом із відзивом на позовну заяву.

Зокрема, вважає безпідставним включення в облік затраченого часу на написання заяв про ознайомлення з матеріалами справи , адвокатських запитів до ДВС , відзиву на позовну заяву ( 3 години) відкладення розгляду справи.

Суд, перевіривши матеріали справи, вислухавши думку учасників процесу, вважає, що слід ухвалити додаткове рішення та частково задовольнити вимоги з наступних підстав.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 24.12.2024 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 додаткові витрати на утримання дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 2835 грн.(дві тисячі вісімсот тридцять п"ять грн). У задоволенні позову про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів - відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп .

Однак, судом при ухваленні рішення суду не вирішено питання про стягнення витрат на правничу допомогу, понесені відповідачем ОСОБА_2 щодо надання професійної правничої допомоги адвокатом Драченко В.В.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником відповідача адвокатом Драченко В.В. суду надано договір про надання правової допомоги від 14.05.2021 року № 58-05, укладений між ним та відповідачем у справі ОСОБА_2 , акт № 9 надання послуг (детальний опис робіт) до Договору про надання правововї допомоги, а також платіжні інструкції про перерахування гонорару адвоката згідно акту наданих послуг від 16.01.2025 р., 13.02.2025 р.

Відповідно до положень частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Адвокат Драченко В.В. до закінчення з"ясування обставин справи, оскільки справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження, зробив заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

У визначений законом термін представник відповідача подав заяву про ухвалення додаткового рішення стосовно відшкодування витрат, понесених відповідачем на правничу допомогу.

Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, ознайомлення з матеріалами справи, тощо, на підтвердження понесених відповідачем витрат на правничу допомогу суду надано акт наданих послуг із зазначенням переліку наданих послуг, договір про надання юридичних послуг та ордер на представництво інтересів позивача.

Такі докази надання такої допомоги надані, зокрема вище переліченим доказами, що є підставами для ухвалення додаткового рішення (постанови) про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Вказані витрати пов`язані з розглядом вказаної справи, та документально підтверджені та доведені.

У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення».

Однак, Велика Палата Верховного Суду виходить з того, що домовленості про сплату гонорару є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом межах правовідносин між якими і може розглядатися питання щодо обов`язковості такого зобов`язання, У контексті вирішення судом питання про розподіл судових витрат суд повинен оцінювати розумність витрат, їх співмірність із ціною позову, складністю справи та її значенням для сторони та приходить до висновку про часткове задоволення вимог про стягнення витрат на правничу допомогу.

При цьому, суд зазначає, що процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

В питанні критеріїв також слід згадати висновки Великої Палати у справі № 755/9215/15-ц. Суд наголошує, що при визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Врахувавши складність справи, обсяг виконаної адвокатом Драченко В.В. роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності цих витрат та розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, а також враховуючи заперечення іншої сторони щодо обґрунтованості розміру зазначених витрат, враховуючи часткове задоволення позову та відповідно покладення на сторони судових витрат пропорційно розміру задоволених вимог, дійшов висновку про необхідність зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу та стягнення з позивачки на користь відповідача - 7 000 грн.

Суд вважає, що саме такий розмір витрат на професійну правову ( правничу) допомогу сторонам відповідає критерію розумності, встановлений їхньою дійсністю та необхідністю у цій справі.

На підставі викладеного та керуючись п.3 ч.1 ст.270, ст.352 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Заяву представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Драченка Владислава Вікторовича про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 ( сім тисяч) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст рішення суду складено 05 березня 2025 року .

Головуючий :