Єдиний унікальний номер 341/2316/24
Номер провадження 2/341/162/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

18 лютого 2025 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Мергеля М. Р., за участю:

секретаря судового засідання Матейко О. С.,

представника позивачки Єлісєєва Д. О.,

розглянув заочно у порядку спрощеного позовного провадження у режимі відеоконференції справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

УСТАНОВИВ

У листопаді 2024 року адвокат Єлісєєв Д. О. в інтересах позивачки ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

У позові просить розірвати шлюб, укладений між сторонами, який зареєстрований 02 листопада 2010 року у Нараївській сільській раді Галицького району Івано-Франківської області, актовий запис № 3.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 02 листопада 2010 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу є дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Подружні стосунки між сторонами припинені. Вони не ведуть спільне господарство, проживають окремо. Основна причина розпаду сім`ї це різниця характерів, відсутність між сторонами взаєморозуміння і довіри, постійні конфлікти та недомовленості. Майновий спір відсутній. Строк для примирення не виправить стан шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення не принесли жодних результатів. Просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між позивачем та відповідачкою.

Ухвалою суду від 04 грудня 2024 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження. Визнано обов`язковою явку позивачки у судове засідання.

Судове засідання призначено на 20 грудня 2024 року.

У судове засідання 20 грудня 2024 року сторони не з`явились.

Ухвалою суду від 20 грудня 2024 року визнано обов`язковою явку позивачки у судове засідання на 10 січня 2025 року.

У чергове судове засідання 18 лютого 2025 року з`явився представник позивачки, позивачка не з`явилась. 17 лютого 2025 року надіслала до суду заяву, у якій просить розгляд справи здійснювати за її відсутності, оскільки не має можливості з`явитись у судове засідання у зв`язку з тим, що працює та перебуває за кордоном. На підтвердження додала копію трудового договору та копію паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

Суд визнав причини неявки позивачки у судове засідання поважними.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про розгляд справи належним чином. На адресу останнього відомого місця проживання відповідача надсилалась поштова кореспонденція із суду, яка повернулась 18 лютого 2025 року з відміткою Укрпошти «Адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, відповідач вважається належним чином повідомленим. Проте, своїм правом подати відзив на позовну заяву відповідач не скористався, жодних заяв чи клопотань до суду не надсилав.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Положеннями ч. 1 ст. 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки ( п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України).

Таким чином, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності відповідача у заочному порядку, про що протокольно постановив ухвалу, оскільки представник позивачки не заперечує проти такого вирішення справи, відповідач вважається повідомленим про судове засідання, причини неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про відкладення судового засідання не подавав.

У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові. Просив позов задовольнити та розірвати шлюб між сторонами. Зазначив, що подальше перебування у шлюбі порушує право позивачки на його розірвання. З відповідачем позивачка не підтримує жодних контактів.

Заслухавши представника позивачки, надавши належну правову оцінку наявним у справі письмовим доказам, суд установив наступні фактичні обставини у справі.

Сторони зареєстрували шлюб 02 листопада 2010 року у Нараївській сільській раді Галицького району Івано-Франківської області, актовий запис № 3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а. с. 7).

Від шлюбу є неповнолітня дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а. с. 6).

Відповідно до змісту копії трудового договору, перекладеного з чеської мови на українську, позивачка працює флористом, аранжувальником у компанії ТзОВ «Увазано» з 02.04.2024. Місце виконання роботи м. Тішнов. Трудові відносини укладено до 31.03.2025 (а. с. 32-39)

Позивачка перебуває за межами України, що підтверджується відповідною відміткою в паспорті громадянина України для виїзду за кордон.

Надаючи правову оцінку установленим обставинам справи та спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Згідно з приписами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України (далі СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Приписами ч. 1 ст. 110 СК України установлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.

Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Таким чином, забезпечення права на залишення прізвища позивачці передбачено нормами СК України та не потребує додаткового судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Будь-яких доказів, які б спростовували позовні вимоги, відповідач суду не надав.

Розглядаючи спір, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини. Пасивна поведінка відповідача також свідчить про відсутність бажання зберегти шлюб. Після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

На підставі приписів статей 259, 268 ЦПК України суд проголосив вступну та резолютивну частини рішення. Складання повного тексту рішення суду відкладено на строк не більш як п`ять днів.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 263, 265, 268, 274, 279, 280, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Розірвати шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 02 листопада 2010 року у Нараївській сільській раді Галицького району Івано-Франківської області, актовий запис № 3.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його скасування.

Повний текст рішення складено 20 лютого 2025 року.

Учасники справи:

позивачка ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ