Справа № 161/966/25
Провадження № 2/161/1473/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про передачу справи за територіальною підсудністю

17 лютого 2025 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого судді Філюк Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Романюк М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження клопотання відповідача ОСОБА_1 про передачу за підсудністю цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на малолітню дитину,-

в с т а н о в и в :

17 січня 2025 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення аліментів на малолітню дитину.

Ухвалою від 21 січня 2025 року прийняти до розгляду позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на малолітню дитину,та відкрито провадження у справі,призначено судове засідання для розгляду справи на 17 лютого 2025 року, 10:30 год.

05 лютого 2025 року від відповідача разом із відзивом на позовну заяву надійшло клопотання про передачу справи за підсудністю. Вказує, що позивач та його син мають зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до ч.1 ст.28 ЦПК України позови про стягнення аліментів можуть пред`являтись за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача. У зв`язку із утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції.Вважає, що справа територіальна підсудна Ківерцівському районному суду Волинської області за зареєстрованим місцем проживання позивача та відповідача.

07 лютого 2025 року від позивача надійшла заява в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Звертаючись до Луцького міськрайонного суду Волинської області позивач вказала своє фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 . Разом з тим, як вбачається з витягу з реєстру територіальної громади, позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч.1 ст.28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Особа може мати декілька місць проживання / перебування. Водночас законодавством визначено необхідність проведення реєстрації (декларування) місця проживання / перебування особи, яка може бути здійснена тільки за однією адресою за її власним вибором, в тому числі й на підставі договору оренди житлового приміщення.

Реєстрація (декларування) місця проживання / перебування у встановленому порядку має значення для реалізації окремих прав особи, зокрема, під час вибору суду, якому підсудна справа.

Положення ч. 1 ст. 27, ч. 1 ст. 28 ЦПК України імперативно встановлюють, що визначення територіальної юрисдикції (підсудності) здійснюється з урахуванням зареєстрованого місця проживання або перебування фізичної особи сторони у справі, якщо інше не передбачено законом.

Зазначена вимога процесуального закону унеможливлює зловживання процесуальними правами при визначенні підсудності.

Отже, в нормах ЦПК України передбачено використання лише зареєстрованого місця проживання, фактичне місце проживання фізичної особи не має правового значення.

Використання для встановлення конкретного суду за визначеною територіальною підсудністю фактичної адреси проживання матиме наслідком невизначеність при вчиненні окремих процесуальних дій, адже фактичне місце проживання може змінюватись чи не щодня. Крім того, особа може мати більше ніж одне фактичне місце проживання, але зареєстроване може бути лише одне місце проживання.

Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 24 червня 2024 року у справі № 554/7669/21 (провадження № 61-5805сво23).

Таким чином, приходжу до висновку, що дана справа не підсудна територіально Луцькому міськрайонному суду Волинської області.

Відповідно до ч.1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За положеннями ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Відповідно до постанови Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17 липня 2020 року № 807-IX у Волинській області утворено Луцький район (з адміністративним центром у місті Луцьк) у складі територій Берестечківської міської, Боратинської сільської, Городищенської сільської, Горохівської міської, Доросинівської сільської, Ківерцівської міської, Колківської селищної, Копачівської сільської, Луцької міської, Мар`янівської селищної, Олицької селищної, Підгайцівської сільської, Рожищенської міської, Торчинської селищної, Цуманської селищної територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України

Цією ж постановою у Волинській області ліквідовано: Володимир-Волинський, Горохівський, Іваничівський, Камінь-Каширський, Ківерцівський, Ковельський, Локачинський, Луцький, Любешівський, Любомльський, Маневицький, Ратнівський, Рожищенський, Старовижівський, Турійський, Шацький райони.

Відомо, що після ліквідації Ківерцівського району Волинської області село Залісоче увійшло до Луцького району.

Разом з тим, п. 3-1 розділу ХІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», визначено, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX.

Відповідно до пункту 3 Прикінцевих та перехідні положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів", районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Вищенаведене дає підстави для висновку, що справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на малолітню дитину за територіальною підсудністю належить до юрисдикції Ківерцівського районного суду Волинської області.

Виходячи з аналізу положень ЦПК України, Конвенції про захист прав і основоположних свобод, прецедентної практики ЄСПЛ, суд доходить висновку про необхідність направлення даної справи для розгляду по суті за підсудністю до суду, якому ця справа територіально підсудна, в силу вимог ст. 31 ЦПК України, оскільки Луцький міськрайонний суд Волинської області не є «судом, встановленим законом» на розгляд цієї справи та розгляд справи цим судом у даному випадку призведе до порушення права сторін на справедливий судовий розгляд.

Також необхідно врахувати, що недотримання судом правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд до належного суду (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

Відповідно до ст.32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи наведене, суд вважає, що вказану справу слід передати на розгляд до Ківерцівського районного суду Волинської області за місцем реєстрації позивача та відповідача.

Керуючись ст.ст. 27,28 ,31,187,258-260,353, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Клоптання відповідача ОСОБА_1 задовольнити.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на малолітню дитину - передати на розгляд до Ківерцівського районного суду Волинської області.

Передача справи на розгляд іншого суду здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Дата складення повного тексту ухвали 17 лютого 2025 року.

Суддя

Луцького міськрайонного суду Т.М. Філюк