Справа № 577/6802/24
Провадження № 2/577/247/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2025 року м.Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області

у складі головуючого судді Потій Н.В.,

за участю секретаря Подейко Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Конотоп Сумської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 166772,94 грн.

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції сторін.

АТ «Райффайзен Банк» звернувся до суду з вищевказаним позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_1 достроково заборгованість, яка виникла за заявою-договором про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» №014-RO-82-252085616 від 22.01.2024 у сумі 166772,94 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 22.01.2024 між АТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 укладено «Заяву-договір» про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредитний готівкою» №014-RO-82-252085616. Згідно умов договору банк надав відповідачу 152983,17 грн до 22.01.2030 шляхом зарахування коштів на поточний рахунок відповідача під 36% річних. Отже, з укладанням Заяви-договору у позичальника виник обов`язок повернути Банку кредит та відсотки у строки та в розмірах чітко встановлених Заявою-Договором та Правилами, у разі прострочення якого Кредитор має право достроково стягнути заборгованість за кредитом та відсотками. Проте, взятих на себе зобов`язань по поверненню кредитних коштів, відповідач не виконує. На адресу відповідача було направлено вимогу про дострокове виконання боргових зобов`язань за вих. №114/5-687006 від 29.10.2024, надавши можливість ОСОБА_1 добровільно врегулювати заборгованість протягом 30 дн., однак у визначені строки заборгованість не погашена. Станом на 29.10.2024 утворилася заборгованість в сумі 166772,94 грн, яка складається: з заборгованості за кредитом у розмірі 149739,27 грн, яких прострочено 3152,27 грн; заборгованість за відсотками у сумі 17033,67 грн, з яких прострочено відсотків 16002,68 грн. Відповідач відзиву на позов не надав.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено до розгляду на 21.01.2025 на 13:00 год. (а.с.45)

21 січня 2025 року ухвалою Конотопського міськрайонного суду підготовче судове засідання закрито, розгляд справи призначено на 20.02.2025 на 08:30 год (а.с.57)

У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву з проханням розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити (а.с.59)

Відповідач ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги визнає частково у зв`язку із скрутним фінансовим положенням, яке виникло в наслідок бойових дій, що потягли за собою наслідки, сім`я залишилася без роботи, трудові договори припинені. Має поганий стан здоров`я, багато коштів іде на лікування (а.с.62)

Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

22 січня 2024 року між позивачем та відповідачем було укладено Заяву-Договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» №014-RO-82-252085616, за яким ОСОБА_1 отримав кредитні кошти у розмірі 152983,17 грн на строк 72 міс. (по 22.01.2030) зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % річних шляхом їх перерахування на поточний рахунок відповідача (а.с.8, 9-13,13 на звороті-15).

Укладений між сторонами договір складається з Угоди №PDV2-1738262 (а.с.18), заяви №00792187 про підписання електронних документів (а.с.19 на звороті), Заяви №014-RO-82-252085616 на приєднання до договору добровільного страхування життя №РБ1704-г від 03.03.2023 (а.с.13 на звороті-15)

АТ «Райффайзен Банк Аваль» свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, що підтверджується випискою по рахунку (а.с.20-21).

ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання повернути в передбачені цим Договором строки кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених кредитним договором. Однак, умови правочину не виконує, унаслідок чого його борг складає 166772,94 грн, з яких 149739,27 грн. - заборгованість за кредитом, 3152,27 в тому числі прострочена заборгованість за кредитом, 17033,67 грн - заборгованість за процентами, 16002,68 грн. - в тому числі прострочена заборгованість за відсотками (а.с. 5).

29 жовтня 2024 року позивачем була направлена відповідачу вимога про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором із зазначенням розміру заборгованості (а.с. 22), що підтверджується списком поштових відправлень (а.с.23-24).

Згідно витягу із статуту (а.с.36-38), позивач є правонаступником АТ «Райффайзен Банк Аваль». А витягом з Державного реєстру банків (а.с.35) та банківською ліцензією (а.с.33) підтверджується, що він є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку та має право на здійснення банківських операцій.

ІV. Норми права.

Відповідно до ст.4 ЦПК України та ст.20 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду з метою захисту своїх цивільних прав, свобод чи інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.

На підставі ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (ч. 3 ст. 215 ЦК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний підпис є одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилами ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

У ч. 1 та ч. 2 ст. 639 ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ч. 1 ст. 642 ЦК України).

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 1049 ЦПК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Згідно статті 1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із статтею 526 ЦК зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а в статті 530 ЦК вказується, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно полягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 525 ЦК забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов.

V. Оцінка суду.

Дослідивши зібрані в справі докази, оцінюючи докази зібрані у справі кожен окремо, їх достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення заявлених вимог.

Позивачем доведено, що відповідач користувався наданими позивачем коштами. Скрутний майновий стан відповідача, про що останній зазначив в заяві, не може бути підставою для часткового задоволення позову, оскільки боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Суд враховує, що відповідно до ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. За загальним правилом, неможливість виконати зобов`язання внаслідок дії обставин непереборної сили відповідно до вимог законодавства є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (ч. 1 ст. 617 ЦК України). Між обставинами непереборної сили та неможливістю належного виконання зобов`язання має бути причинно-наслідковий зв`язок. Тобто неможливість виконання зобов`язання має бути викликана саме обставиною непереборної сили, а не обставинами, ризик настання яких несе учасник правовідносин. Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного (заздалегідь встановленого) характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 31.08.2022 у справі № 910/15264/21, від 30.05.2022 у справі № 922/2475/21, від 30.11.2021 у справі № 913/785/17. Окрім цього, Верховний Суд у постанові від 19 серпня 2022 року у справі №908/2287/17 зазначив, що сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами (подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 926/2343/16, від 16 липня 2019 року у справі № 917/1053/18 та від 25 листопада 2021 року у справі № 905/55/21). Адже визнання сертифіката торгово-промислової палати беззаперечним та достатнім доказом про існування форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) без надання судом оцінки іншим доказам суперечить принципу змагальності сторін судового процесу. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що сам факт введення воєнного стану не може вважатись належною правовою підставою для не виконання зобов`язань. Обставини, які виникли у зв`язку з війною мають безпосередньо впливати на можливість боржника виконати свій обов`язок, а в даній справі відповідач ОСОБА_1 , який посилається на вказану обставину жодним чином не довів зв`язок між його неналежним виконання кредитного договору та військовими діями. З огляду на викладене, в силу вимог ч.2 ст. 1050 ЦК з відповідача слід достроково стягнути на користь позивача заборгованість за заявою-договором про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» №014-RO-82-252085616 від 22.01.2024 у сумі 166772,94 грн.

Керуючись ст. 12, 76-81, 89, 206, 259, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 166772,94 грн. задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований по АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» () достроково заборгованість за заявою-договором про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» №014-RO-82-252085616 від 22.01.2024 у сумі 166772,94 грн, 3028 грн судового збору, а всього 169800,94 грн (сто шістдесят дев`ять тисяч вісімсот грн. 94 коп).

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

Позивач: Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» (юридична адреса: 010011, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 4а )

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований по АДРЕСА_1 )

Суддя Н. В. Потій