Справа №345/6677/24
Провадження № 2/345/182/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.02.2025 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючої судді Кардаш О.І. розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Калуші цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди внаслідок ДТП,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Іванів О.Б. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з даним позовом, який мотивує наступним.

В позовній заяві представник позивача вказує, що ОСОБА_2 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння 04.07.2024р. в м. Калуш по трасі Н-10 66км. 400м. керував т/з марки Volswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_1 . Керуючи автомобілем марки Volswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 не вибрав безпечної швидкості руху та не врахував дорожньої обстановки при цьому виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення із автомобілем Porsche CAYENNE з д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по зустрічній смузі руху під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками. Вищевказаними діями ОСОБА_2 порушив п. 2.9.а Правил дорожнього руху України, п. 12.1 ПДР та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП.

Внаслідок вищевказаної ДТП автомобіль марки Porsche CAYENNE з д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого являється ОСОБА_1 , отримав механічні пошкодження.

За наслідками події ДТП ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності. Так, згідно постанови Калуського міськрайонного суду від 23.09.2024року у справі №345/4344/24 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1ст.130, ст.124 КУпАП та накладено на нього стягнення: - за ч. 1 ст. 130 КУпАП - у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в сумі складає 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік; - за ст. 124 КУпАП - у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в сумі складає 850,00 грн. У відповідності дост. 36 КпАП України, остаточне покарання ОСОБА_2 визначено в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених та застосовано адміністративне стягнення - у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в сумі складає 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Фактично, як вбачається із вищевказаного, винність в діях ОСОБА_2 за наслідками події ДТП встановлена рішенням суду.

Позивачка звернулася до Моторно (транспортного) страхового бюро України для отримання страхового відшкодування за пошкоджений внаслідок ДТП з вини ОСОБА_2 транспортний засіб марки Porsche CAYENNE з д.н.з. НОМЕР_2 .

За наслідками розгляду заяви Позивачки МТСБУ було проведено експертне дослідження з визначення вартості матеріального збитку, завданого Позивачу пошкодженням її автомобіля марки Porsche CAYENNE з д.н.з. НОМЕР_2 .

Як вбачається зі звіту №105144 експертного дослідження з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Porsche CAYENNE, реєстраційний номер НОМЕР_2 , складеного 17.07.2024року оцінювачем ОСОБА_4 вартість матеріального збитку визначається у розмірі ринкової вартості автомобіля на момент до пошкодження і становить 1486409,95грн.

МТСБУ здійснило виплату страхового відшкодування відповідно до п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в розмірі 160000грн.

За звітом експертного дослідження №105144 від 17.07.2024року, проведеного на замовлення МТСБУ, вартість збитків, заподіяних пошкодженням автомобіля марки Porsche CAYENNE р.н. НОМЕР_2 - визначається у розмірі ринкової вартості автомобіля на момент до пошкодження і становить 1486409,95грн.

Тобто, вартість ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля перевищує його ринкову вартість до моменту ДТП.

Згідно з пунктом 30.1.статті 30 Закону № 1961-IVтранспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно зі звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП.

Відповідно до пункту 30.2 статті 30 Закону №1961-IV якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

Отже, Позивачка має право на відшкодування матеріальної шкоди в розмірі, який дорівнює різниці між вартістю автомобіля до ДТП в непошкодженому стані і ринковою вартістю автомобіля, яка визначена експертом станом після ДТП, тобто залишків автомобіля.

Згідно розрахунку вартості КТЗ (колісного транспортного засобу) марки Porsche CAYENNE з номерним знаком НОМЕР_2 після ДТП та розміру регламентної виплати, здійсненого МТСБУ, різниця вартості КТЗ до та після ДТП становить 619025,69грн. МТСБУ повернуло Позивачці частину коштів, в розмірі 160000грн.

Тому із врахуванням суми страхового відшкодування, яку сплатило МТСБУ в розмірі 160 000грн. з ОСОБА_2 в користь Позивачки слід стягнути 459 025,69 грн., а саме 619 025,69 грн. (різниця вартості КТЗ до та після ДТП) за мінусом 160 000 грн.(сума страхового відшкодування), що становить 459 025,69грн., які просить суд стягнути з відповідача на користь позивача та вирішити питання про розподіл судових витрат. Також позивач вважає, що їй діями відповідача була спричинена моральна шкода, яку оцінює в 50 000 грн.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05.12.2024 року було відкрито спрощене позовне провадження, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову.

У строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачем не надано відзиву на позов без поважних причин, тобто своїм правом подати відзив на позовну заяву відповідач не скористався, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння 04.07.2024р. в м. Калуш по трасі Н-10 66км. 400м. керував т/з марки Volswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_1 . Керуючи автомобілем марки Volswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 не вибрав безпечної швидкості руху та не врахував дорожньої обстановки при цьому виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення із автомобілем Porsche CAYENNE з д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по зустрічній смузі руху під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками. Вищевказаними діями ОСОБА_2 порушив п. 2.9.а Правил дорожнього руху України, п. 12.1 ПДР та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП. (а.с. 9-13).

Дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП, внаслідок останнього визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності.

У відповідності до постанови Калуського міськрайонного суду від 23.09.2024року у справі №345/4344/24 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1ст.130, ст.124 КУпАП та накладено на нього стягнення: у відповідності до ст. 36 КпАП України, остаточне покарання визначено в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених та застосовано адміністративне стягнення - у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в сумі складає 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (а.с.7-8).

Частиною 1 ст. 15 Цивільного кодексу України установлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Транспортний засіб марки Porsche CAYENNE з д.н.з. НОМЕР_2 на час ДТП являвся власністю ОСОБА_1 (а.с.19). Цей транспортний засіб внаслідок винних дій з боку Відповідача було пошкоджено.

Право потерпілого на відшкодування шкоди є абсолютним.

Так, за загальним правилом, відповідно до ч. 1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини.

Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Згідно із частинами другою, п`ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Частиною першою статті 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

При цьому, сума збитків, які позивач просить стягнути підтверджується матеріалами справи, а саме: як вбачається зі звіту №105144 експертного дослідження з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Porsche CAYENNE, реєстраційний номер НОМЕР_2 , складеного 17.07.2024року оцінювачем ОСОБА_4 вартість матеріального збитку визначається у розмірі ринкової вартості автомобіля на момент до пошкодження і становить 1486409,95грн.(а.с.15-18).

МТСБУ здійснило виплату страхового відшкодування відповідно до п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в розмірі 160000грн. (а.с.28).

Як встановлено судом, за звітом експертного дослідження №105144 від 17.07.2024року, проведеного на замовлення МТСБУ, вартість збитків, заподіяних пошкодженням автомобіля марки Porsche CAYENNE р.н. НОМЕР_2 - визначається у розмірі ринкової вартості автомобіля на момент до пошкодження і становить 1486409,95грн., тобто, вартість ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля перевищує його ринкову вартість до моменту ДТП.

Відповідно до ст. 28 ЗУ № 1961-IV шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Згідно ст. 29 цього Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, зокрема, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а згідно ст. 30 - транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим.

Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

У постанові від 19 вересня 2019 року у справі № 643/4161/15-ц, Верховний Суд дійшов висновку про те, що відповідно до статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

Отже, якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Згідно ч. 4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У разі фізичного знищення транспортного засобу потерпілому, як страховиком у межах страхової суми (ліміту відповідальності), так і заподіювачем шкоди у порядку ст. 1194 УК України за аналогією закону, в силу положень ст. 8 ЦК України, відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП.

Подібного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 14.04.2022 року у справі 205/7747, від 25 листопада 2021 року у справі № 204/5314/18, від 02 грудня 2021 року у справі № 753/17190/18.

Як встановлено судом, згідно розрахунку вартості КТЗ (колісного транспортного засобу) марки Porsche CAYENNE з номерним знаком НОМЕР_2 після ДТП та розміру регламентної виплати, здійсненого МТСБУ, різниця вартості КТЗ до та після ДТП становить 619025,69грн. (а.с.27).

За змістом ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Ураховуючи, що вина ОСОБА_2 у скоєнні ДТП, в результаті якого було завдано позивачу матеріальну шкоду, установлена постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23.09.2024, тому наявні правові підстави для покладення на відповідача відповідальності по відшкодуванню завданої шкоди, а саме із врахуванням суми страхового відшкодування, яку сплатило МТСБУ в розмірі 160000грн. з відповідача в користь позивачки слід стягнути 459 025,69 грн.

При вирішення позовної вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 50 000 грн. судом враховується наступне.

В своїх вимогах позивач вказує, що вона отримала моральну шкоду внаслідок дій відповідача. Вона неодноразово зверталася до нього з проханням виплатити кошти за завдану шкоду, проте кошти відповідач не сплатив. Крім того, внаслідок пошкодження транспортного засобу вона перенесла душевні страждання, викликані дискомфортом у вигляді неможливості тривалий час використовувати автомобіль, що призвело до порушення життєвого ритму, оскільки автомобіль нею використовувався як для особистих потреб, так і для роботи, внаслідок чого нею прикладалось чимало зусиль для організації свого життя та життя сім`ї, а також нею не здійснено ряд поїздок, які були заплановані.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п. 3 постанови від 31 березня 1995 р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Наявність моральної шкоди доводиться потерпілим, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв`язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 5 наведеної вище постанови, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Суд враховує, що моральні страждання позивача зумовлені діями відповідача, які полягали у не відшкодуванні завданих збитків, що призвело до емоційних переживань викликаних дискомфортом у вигляді неможливості тривалий час використовувати автомобіль, була змушена витрачати час на проведення ремонту автомобіля, що призвело до порушення життєвого ритму. У зв`язку із діями відповідача у позивача виникла необхідність змінити звичайний спосіб життя.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер, глибину страждань, тяжкість та істотність вимушених змін у житті позивача. Тому, виходячи з принципу розумності і справедливості, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково та стягнути з відповідача на користь позивача 10 000,00 грн. моральної шкоди.

Питання щодо судових витрат суд вирішує з урахуванням положень ст.141 ЦПК України.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке.

Згідно із ч. 1ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Позивач на підтвердження понесених витрат на правничу професійну допомогу в розмірі 20 000,00 гривень надав: договір про надання правових послуг адвокатом від 01.11.2024, який укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , в якому визначено порядок оплати послуг адвоката та обчислення гонорару. Сума гонорару визначається, виходячи з фактично наданого обсягу послуг та вартості послуг, зазначеного в розрахунку-переліку послуг, які надані адвокатом (а.с.29,32); квитанцією №б/н від 02.12.2024 року про оплату правової допомоги на загальну суму 20 000 грн (а.с. 31); ордер та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 30).

Дослідивши надані докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу адвоката, складність справи та виконані адвокатом роботи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а основне те, що фактично участі в розгляді справи судом адвокат не приймав оскільки розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.

На підставі викладеного, та керуючись Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 1166, 1188, 993, 1191 ЦК України, ст. ст. 12, 76-81, 141, 258, 259, 263- 265, 268, 274-279, 280-282 ЦПК України,-

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди внаслідок ДТП задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_4 відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 459 025,69 грн., 10 000,00 грн. моральної шкоди, судовий збір у розмірі 5090,26 грн. та 10 000,00 грн. витрат на правову допомогу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача , поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищевказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

СУДДЯ :