ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 757/38861/20

провадження № 61-9296св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Шиповича В. В.,

учасники справи:

заявник (боржник) - ОСОБА_1 ,

особа, дії якої оскаржуються, - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Іванов Андрій Валерійович,

стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне підприємство «Щорса, 32»,

суб`єкт оціночної діяльності - Приватне підприємство «Експерт-Аналітик»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Дикої Тетяни Володимирівни, на постанову Київського апеляційного суду від 12 березня 2024 року у складі колегії суддів: Кирилюк Г. М., Рейнарт І. М., Борисової О. В., та касаційною скаргою представника приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова Андрія Валерійовича - адвоката Вітка Олександра Юрійовича, на додаткову постанову Київського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року

у складі колегії суддів: Кирилюк Г. М., Рейнарт І. М., Борисової О. В.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст скарги

1. У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду

м. Києвазі скаргою на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А. В.

2. На обґрунтування скарги зазначав, що заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 24 лютого 2021 року у справі №757/38861/20-ц стягнуто з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне підприємство «Щорса, 32» (далі - ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32») заборгованість у розмірі 44 858,24 грн, 7 316,25 грн - інфляційні втрати, 5 204,18 грн - три проценти річних, витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 197,00 грн, а всього - 59 575,68 грн.

3. 23 квітня 2021 року, на виконання вказаного рішення Печерським районним судом м. Києва видано виконавчий лист №757/38861/20-ц, місцем проживання боржника у якому зазначено: АДРЕСА_1 .

4. За заявою стягувача (ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32») від 05 жовтня 2021 року, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Івановим А. В. 06 жовтня 2021 року відкрито виконавче провадження НОМЕР_6 з виконання виконавчого листа №757/38861/20-ц від 23 квітня 2021 року.

5. Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 08 квітня

2021 року (справа №757/41431/20-ц) з нього на користь ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32» стягнуто заборгованість у розмірі 49 748,24 грн, витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 197,00 грн, а всього - 51 945,24 грн.

6. На виконання вказаного судового рішення Печерським районним судом

м. Києва також видано виконавчий лист №757/41431/20-ц, місцем проживання боржника в якому зазначено: АДРЕСА_2 .

7. За заявою стягувача (ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32») приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Івановим А. В. 17 листопада 2021 року відкрито виконавче провадження НОМЕР_4 з виконання виконавчого листа №757/41431/20-ц від 27 жовтня 2021 року.

8. 17 листопада 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Івановим А. В. винесено постанову про об`єднання вказаних виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження НОМЕР_1.

9. Місцем проживання боржника у зведеному виконавчому провадженні приватним виконавцем визначено адресу:

АДРЕСА_1 .

10. Матеріали виконавчих проваджень, зведених у виконавче провадження НОМЕР_1, не містять доказів того, що приватний виконавець пересвідчився в обізнаності боржника щодо відкриття виконавчого провадження. На переконання заявника, приватний виконавець фактично позбавив його можливості добровільно виконати рішення судів, про які йому як відповідачу нічого не було відомо. Таким чином жодна дія приватного виконавця з примусового виконання виконавчих листів не була доведена до його відома як боржника у виконавчому провадженні.

11. Його необізнаність із наявними виконавчими провадженнями з примусового стягнення заборгованості на загальну суму 111 520,92 грн стала перешкодою для вжиття приватним виконавцем заходів примусового виконання рішень.

12. Зазначав, що дії приватного виконавця у зведеному виконавчому провадженні не відповідають порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», оскільки приватним виконавцем не здійснено належних дій щодо визначення місця його проживання та розшуку його рухомого майна,

у зв`язку з чим приватним виконавцем порушено черговість звернення стягнення на майно і незаконно позбавлено заявника права власності на квартиру.

13. 10 лютого 2022 року приватним виконавцем отримано від виконавчого комітету Вишневої міської ради Бучанського району Київської області інформацію про зареєстроване місце проживання боржника за адресою: АДРЕСА_3 з 17 березня

1990 року.

14. Проте, приватний виконавець продовжив використовувати при винесенні постанов адресу, яку він самостійно обрав у зведеному виконавчому провадженні як місце проживання боржника - квартиру

АДРЕСА_4 .

15. 12 грудня 2022 року приватним виконавцем винесено постанову про опис та арешт квартири АДРЕСА_5 .

16. Зазначав, що його зобов`язання у зведеному виконавчому провадженні складало всього 111 520,92 грн, яке він був спроможний виконати за рахунок рухомого майна, оскільки є власником цінних паперів.

17. Він володів і іншим рухомим майном, що знаходиться в квартирі АДРЕСА_5 , наявність якого приватний виконавець мав встановити за його місцем проживання як боржника у виконавчому провадженні.

18. Вказана квартира була місцем його фактичного проживання у 2022 році,

в ній зроблено ремонт і вона облаштована меблями.

19. Також вказує, що приватний виконавець не забезпечив доступ суб`єкта оціночної діяльності до його квартири як боржника у виконавчому провадженні, що призвело до неотримання оцінювачем необхідної та достовірної інформації про квартиру для проведення її оцінки, чим порушив частину другу статті 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

20. Всі подальші дії приватного виконавця з реалізації спірної квартири через електронний аукціон, на його переконання, є незаконними виходячи з того, що приватний виконавець не мав правових підстав передавати на реалізацію зазначену квартиру до застосування всіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо розшуку місця проживання боржника; розшуку рухомого майна; отримання безпосереднього доступу до квартири для її опису, арешту та визначення фактичної її ринкової вартості, а оскільки приватний виконавець не вчинив вище перерахованих дій, його подальші дії зі складання заявки на реалізацію арештованого майна, акту про проведений електронний аукціон є протиправними.

21. Щодо строків подання скарги зазначав, що про наявність зведеного виконавчого провадження НОМЕР_1 дізнався після реалізації квартири на електронному аукціоні, що відбувся 03 квітня 2023 року, оскільки не був обізнаний про наявність заочних рішень Печерського районного суду м. Києва у цивільних справах №757/38861/20-ц та №757/41431/20-ц, оскільки не брав у них участь через неналежне повідомлення про судові засідання, а також не був обізнаний з тим, що в провадженні приватного виконавця Іванова А. В. перебувають виконавчі провадження з примусового виконання вказаних заочних рішень.

22. Реальна можливість оскаржити дії, рішення та бездіяльність приватного виконавця у нього з`явилась після ознайомлення з матеріалами зведеного виконавчого провадження НОМЕР_1, доступ до якого приватний виконавець надав йому 01 травня 2023 року. Саме з цієї дати у нього з`явилась можливість оскаржити дії приватного виконавця.

23. З урахуванням зазначеного ОСОБА_1 просив суд :

- визнати причини пропуску строку поважними та поновити строк для подання скарги на рішення, дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А. В.;

- визнати неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Іванова А. В. у зведеному виконавчому провадженні НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа №757/38861/20-ц, виданого 23 квітня 2021 року Печерським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32» заборгованості на суму 59 575,68 грн, та виконавчого листа №757/41431/20-ц, виданого 27 жовтня 2021 року Печерським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32» заборгованості на суму 51 945,92 грн, щодо:

нездійснення всіх заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», необхідних для встановлення місця проживання боржника - ОСОБА_1 ;

нездійснення всіх заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», щодо розшуку рухомого майна боржника - ОСОБА_1 ;

нездійснення всіх заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», щодо забезпечення доступу до нерухомого майна боржника - ОСОБА_1 для проведення опису та арешту майна та здійснення оцінки майна;

- визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А. В. в частині проведення опису та арешту квартири АДРЕСА_5 у виконавчому провадженні НОМЕР_6 з примусового виконання виконавчого листа №757/38861/20-ц, виданого 23 квітня 2021 року Печерським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32» заборгованості на суму 59 575,68 грн;

- скасувати постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 12 грудня 2022 року, винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Івановим А. В. у виконавчому провадженні НОМЕР_6 з примусового виконання виконавчого листа №757/38861/20-ц, виданого 23 квітня 2021 року Печерським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32» заборгованості на суму 59 575,68 грн;

- визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова Андрія Валерійовича в частині проведення оцінки квартири АДРЕСА_5 у зведеному виконавчому провадженні НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа №757/38861/20-ц, виданого 23 квітня 2021 року Печерським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32» заборгованості на суму 59 575,68 грн, та виконавчого листа №757/41431/20-ц, виданого 27 жовтня 2021 року Печерським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32» заборгованості на суму 51 945,92 грн;

- скасувати постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, для участі у виконавчому провадженні від 26 грудня 2022 року, винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Івановим А. В.

у зведеному виконавчому провадженні НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа №757/38861/20-ц, виданого 23 квітня 2021 року Печерським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь

ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32» заборгованості на суму 59 575,68 грн, та виконавчого листа №757/41431/20-ц, виданого 27 жовтня 2021 року Печерським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32» заборгованості на суму 51 945,92 грн;

- визнати такою, що не підлягає застосуванню, оцінку у формі письмового звіту про оцінку майна - однокімнатної квартири АДРЕСА_5 , складеного 27 грудня 2022 року суб`єктом оціночної діяльності - Приватним підприємством «Експерт-Аналітик»;

- визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А. В. в частині передачі на реалізацію однокімнатної квартири АДРЕСА_5 , через електронний аукціон

у зведеному виконавчому провадженні НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа №757/38861/20-ц, виданого 23 квітня 2021 року Печерським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32» заборгованості на суму 59 575,68 грн, та виконавчого листа №757/41431/20-ц, виданого 27 жовтня 2021 року Печерським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32» заборгованості на суму 51 945,92 грн;

- скасувати заявку на реалізацію арештованого майна ЗВП НОМЕР_1, складену 28 грудня 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Івановим А. В. у зведеному виконавчому провадженні НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа №757/38861/20-ц, виданого 23 квітня 2021 року Печерським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32» заборгованості на суму 59 575,68 грн, та виконавчого листа №757/41431/20-ц, виданого 27 жовтня 2021 року Печерським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Житлово-експлуатаційне підприємство «Щорса, 32» заборгованості на суму 51 945,92 грн;

- скасувати акт НОМЕР_6/21-1 про проведений електронний аукціон, складений 07 квітня 2023 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Івановим А. В. у зведеному виконавчому провадженні НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа №757/38861/20-ц, виданого 23 квітня 2021 року Печерським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32» заборгованості на суму 59 575,68 грн, та виконавчого листа №757/41431/20-ц, виданого 27 жовтня 2021 року Печерським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32» заборгованості на суму 51 945,92 грн.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

24. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 01 червня 2023 року

поновлено ОСОБА_1 строк для звернення до суду зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Іванова А. В.

Скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу

м. Києва Іванова А. В. задоволено.

Визнано неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А. В. у зведеному виконавчому провадженні НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа №757/38861/20-ц, виданого 23 квітня 2021 року Печерським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32» заборгованості на суму 59 575,68 грн, та виконавчого листа №757/41431/20-ц, виданого 27 жовтня 2021 року Печерським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Житлово-експлуатаційне підприємство «Щорса, 32» заборгованості на суму 51 945,92 грн, щодо:

- нездійснення всіх заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», необхідних для встановлення місця проживання боржника - ОСОБА_1 ;

- нездійснення всіх заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», щодо розшуку рухомого майна боржника - ОСОБА_1 ;

- нездійснення всіх заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», щодо забезпечення доступу до нерухомого майна боржника - ОСОБА_1 для проведення опису та арешту майна та здійснення оцінки майна.

Визнано неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А. В. в частині проведення опису та арешту квартири АДРЕСА_5 у виконавчому провадженні НОМЕР_6 з примусового виконання виконавчого листа №757/38861/20-ц, виданого 23 квітня 2021 року Печерським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32» заборгованості на суму 59 575,68 грн, стягувач - ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32».

Скасовано постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 12 грудня 2022 року, винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Івановим А. В. у виконавчому провадженні НОМЕР_6 з примусового виконання виконавчого листа №757/38861/20-ц, виданого 23 квітня 2021 року Печерським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32» заборгованості на суму 59 575,68 грн, стягувач - ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32».

Визнано неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А. В. в частині проведення оцінки квартири АДРЕСА_5 у зведеному виконавчому провадженні НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа №757/38861/20-ц, виданого 23 квітня 2021 року Печерським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32» заборгованості на суму 59 575,68 грн, та виконавчого листа №757/41431/20-ц, виданого 27 жовтня 2021 року Печерським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32» заборгованості на суму 51 945,92 грн, стягувач - ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32».

Скасовано постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 26 грудня 2022 року, винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Івановим А. В.

у зведеному виконавчому провадженні НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа №757/38861/20-ц, виданого 23 квітня 2021 року Печерським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32» заборгованості на суму 59 575,68 грн, та виконавчого листа №757/41431/20-ц, виданого 27 жовтня 2021 року Печерським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32» заборгованості на суму 51 945,92 грн, стягувач - ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32».

Визнано такою, що не підлягає застосуванню, оцінку у формі письмового звіту про оцінку майна - однокімнатної квартири

АДРЕСА_6 , складеного 27 грудня 2022 року суб`єктом оціночної діяльності - ПП «Експерт-Аналітик».

Визнано неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А. В. в частині передачі на реалізацію однокімнатної квартири АДРЕСА_6 , через електронний аукціон у зведеному виконавчому провадженні НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа №757/38861/20-ц, виданого 23 квітня 2021 року Печерським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32» заборгованості на суму 59 575,68 грн, та виконавчого листа №757/41431/20-ц, виданого 27 жовтня 2021 року Печерським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32» заборгованості на суму 51 945,92 грн, стягувач - ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32».

Скасовано заявку на реалізацію арештованого майна ЗВП НОМЕР_1, складену

28 грудня 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Івановим А. В. у зведеному виконавчому провадженні НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа №757/38861/20-ц, виданого 23 квітня 2021 року Печерським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32» заборгованості на суму 59 575,68 грн, та виконавчого листа №757/41431/20-ц, виданого 27 жовтня 2021 року Печерським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32» заборгованості на суму 51 945,92 грн, стягувач - ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32».

Скасовано акт НОМЕР_6/21-1 про проведений електронний аукціон, складений 07 квітня 2023 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Івановим Андрієм Валерійовичем у зведеному виконавчому провадженні НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа №757/38861/20-ц, виданого 23 квітня 2021 року Печерським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32» заборгованості на суму 59 575,68 грн, та виконавчого листа №757/41431/20-ц, виданого 27 жовтня 2021 року Печерським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32» заборгованості на суму 51 945,92 грн, стягувач - ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32».

Стягнуто з приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Іванова А. В. на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі

12 000,00 грн.

25. Задовольняючи вимоги скарги ОСОБА_1 в частині визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А. В. щодо проведення опису та арешту квартири у виконавчому провадженні НОМЕР_6 та скасування постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 12 грудня 2022 року, суд першої інстанції виходив з того, що вжиття заходів примусового виконання рішення суду без наявності підтвердження отримання (або відмови від отримання) боржником постанови про відкриття виконавчого провадження; невжиття приватним виконавцем всіх визначених Законом України «Про виконавче провадження» дій щодо розшуку рухомого майна боржника, дає підстави вважати, що постанова приватного виконавця про арешт майна боржника від 12 грудня 2022 року є незаконною та такою, що винесена передчасно, відповідно, підлягає скасуванню.

26. Задовольняючи вимоги скарги ОСОБА_1 в частині визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А. В. в частині: проведення оцінки квартири у зведеному виконавчому провадженні НОМЕР_1; скасування постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 26 грудня 2022 року, винесену приватним виконавцем

у зведеному виконавчому провадженні НОМЕР_1; визнання такою, що не підлягає застосуванню оцінку у формі письмового звіту про оцінку майна (квартири), складеного 27 грудня 2022 року суб`єктом оціночної діяльності -

ПП «Експерт-Аналітик», районний суд виходив з того, що експертна оцінка спірного нерухомого майна була проведена з порушенням норм чинного законодавства, оскільки суб`єкт оціночної діяльності не здійснював повного огляду нерухомого майна, зокрема внутрішнього огляду, що могло вплинути на визначення вартості оцінюваного майна та, відповідно, призвести до реалізації описаного та арештованого нерухомого майна за заниженою ціною. Матеріали справи, в свою чергу, не містять доказів того, що виконавець чи оцінювач зверталися до боржника з вимогою забезпечити доступ оцінювача до об`єкта для його об`єктивної оцінки. Під час проведення оцінки майна в межах виконавчого провадження приватним виконавцем було порушено положення Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Національного стандарту № 2 з урахуванням вимог Національного стандарту № 1, що, на переконання суду першої інстанції, є підставою для визнання такої оцінки майна недійсною.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

27. Постановою Київського апеляційного суду від 12 березня 2024 рокуапеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу м. Києва

Іванова А. В. задоволено частково.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 01 червня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

Скаргу боржника ОСОБА_1 на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А. В., стягувач - ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32», суб`єкт оціночної діяльності - ПП «Експерт-Аналітик», залишено без задоволення.

В іншій частині скаргу залишено без розгляду.

28. Задовольняючи апеляційну скаргу частково, апеляційний суд виходив з наступного.

29. Щодо вимог скарги ОСОБА_1 щодо бездіяльності приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А. В. апеляційний суд виснував, що з огляду на обсяг вчинених приватним виконавцем дій з метою встановлення місця проживання боржника, розшуку рухомого майна боржника, на яке можливо звернути стягнення, а також щодо забезпечення доступу до нерухомого майна боржника, висновки суду першої інстанції про вчинення приватним виконавцем у зведеному виконавчому провадженні протиправної бездіяльності є необґрунтованими та не відповідають обставинам справи.

30. А відтак, з урахуванням зазначеного, апеляційний суд суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування ухвали суду першої інстанції в частині оскарження ОСОБА_1 бездіяльності приватного виконавця та ухвалення в цій частині нового судового рішення про відмову в задоволенні скарги з підстав її необґрунтованості.

31. Також апеляційний суд виснував, що звернувшись 15 травня 2023 року до суду зі скаргою на дії приватного виконавця в частині: проведення оцінки квартири у зведеному виконавчому провадженні НОМЕР_1; скасування постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності; визнання такою, що не підлягає застосуванню, оцінки у формі письмового звіту про оцінку майна, ОСОБА_1 пропустив десятиденний строк на оскарження дій приватного виконавця, а також не надав доказів на підтвердження наявності об`єктивно непереборних обставин, які не залежали від його волевиявлення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного оскарження дій приватного виконавця у період

з 11 травня 2023 року по 15 травня 2023 року.

32. Відтак, суд апеляційної інстанції зробив висновок про помилковість ухвали суду першої інстанції в частині визнання поважними причин пропуску строку на звернення до суду зі скаргою в частині оскарження дій приватного виконавця,

а тому дійшов висновку, що постановлена судом першої інстанції ухвала у вказаній частині підлягає скасуванню із залишенням без розгляду.

33. Крім того, апеляційний суд виснував про помилковість висновків суду першої інстанції за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 по суті в частині вимог про: передачу на реалізацію квартири через електронний аукціон у зведеному виконавчому провадженні НОМЕР_1; скасування заявки на реалізацію арештованого майна ЗВП НОМЕР_1 у зведеному виконавчому провадженні НОМЕР_1; скасування акту НОМЕР_6/21-1 про проведений електронний аукціон у зведеному виконавчому провадженні НОМЕР_1, оскільки вказані вимоги пов`язані з реалізацією арештованого майна боржника, а відтак мають вирішуватися в порядку позовного провадження, а не у порядку судового контролю за виконанням судових рішень.

34. У зв`язку із вказаним, апеляційний суд дійшов висновку, що скаргу в зазначеній частині належить залишити без розгляду.

35. Також апеляційний суд виснував про відсутність підстав для відшкодування ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції, оскільки скарга останнього частково залишена без розгляду та частково - без задоволення.

Короткий зміст додаткової постанови суду апеляційної інстанції

36. Додатковою постановою Київського апеляційного суду від 16 квітня

2024 року заяву представника приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Іванова А. В. - адвоката Заверухи Ігоря Леонідовича, про ухвалення додаткового рішення задоволено частково.

Ухвалено додаткове судове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А. В. понесені ним судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 536,80 грн.

У задоволенні заяви про стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги відмовлено.

37. Частково задовольняючи заяву представника приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Іванова А. В. - адвоката Заверухи І. Л., апеляційний суд мотивував своє рішення тим, що заява не містить обґрунтування поважних причин неподання доказів, що підтверджують розмір судових витрат до закінчення судових дебатів у справі.

38. Водночас, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь приватного виконавця виконавчого округу

м. Києва Іванова А. В. понесених останнім судових витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 536,80 грн, оскільки судом не було вирішено вказане питання у змісті постанови за результатами розгляду апеляційної скарги приватного виконавця.

Надходження касаційних скарг до суду касаційної інстанції

39. У червні 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Дикої Т. В., на постанову Київського апеляційного суду від 12 березня 2024 року у вказаній справі.

40. Також, у липні 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Іванова А. В. - адвоката Вітка О. Ю., на додаткову постанову Київського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року.

41. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 04 липня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали цивільної справи та надано строк для подачі відзивів на касаційні скарги.

42. Ухвалою Верховного Суду від 13 лютого 2025 року справу призначено до розгляду у складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Аргументи учасників справи

Доводи осіб, які подали касаційні скарги

Короткий зміст вимог касаційної скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Дикої Т. В., на постанову Київського апеляційного суду від 12 березня 2024 року

43. У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Дика Т. В., посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення останнім норм процесуального права, просить оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції скасувати, рішення місцевого суду залишити в силі.

44. Підставою касаційного оскарження судового рішення заявник вказує порушення апеляційним судом норм процесуального права а саме: статей 367, 376, 377 ЦПК України; неправильне застосування норм матеріального права, а саме: частини третьої статті 18, частини першої статті 36, статті 48, частини першої статті 50 Закону України «Про виконавче провадження», абзацу 3 частини першої статті 6 Закону України «Про депозитарну систему України», частини другої статті 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність України», застосування норм права без врахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 07 серпня 2018 року у справі № 910/25970/14, від 27 березня 2019 року у справі № 761/14012/17-ц, від 16 грудня 2019 року у справі № 211/2171/15-ц, від 31 січня 2020 року у справі № 370/999/16, від 02 грудня 2020 року у справі № 911/4670/13.

45. Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд дійшов помилкового висновку про залишення розглянутої судом першої інстанції скарги заявника без розгляду з підстав необґрунтованості наведених у заяві про поновлення строку на подачу скарги підстав, оскільки, у порушення приписів процесуального законодавства, вийшов за межі доводів та вимог апеляційної скарги.

46. Додатково вказує, що апеляційний суд дійшов помилкового висновку про прийняття і дослідження доказів, які були долучені приватним виконавцем до апеляційної скарги, проте не були надані приватним виконавцем до суду першої інстанції.

47. Крім того зазначає про помилковість висновків апеляційного суду щодо здійснення приватним виконавцем всіх заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», необхідних для встановлення місця проживання боржника.

48. Також касаційна скарга містить доводи щодо незгоди заявника із залишенням скарги на дії виконавця щодо реалізації нерухомого майна без розгляду, які зводяться до порушення виконавцем порядку реалізації нерухомого майна.

Короткий зміст вимог касаційної скарги представника приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А. В. - адвоката Вітка О. Ю., на додаткову постанову Київського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року

49. У касаційній скарзі представник приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А. В. - адвокат Вітко О. Ю., посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить оскаржувану додаткову постанову суду апеляційної інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подачу апеляційної скарги та витрати на оплату професійної правничої допомоги адвоката, понесені у зв`язку із розглядом справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 36 388,00 грн.

50. Підставою касаційного оскарження судового рішення заявник зазначає порушення апеляційним судом норм процесуального права, а саме частини восьмої статті 141 ЦПК України; застосування норм права без врахування висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 202/2163/21.

51. Крім того зазначає, що наявні підстави для відступлення від висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 10 січня 2024 року у справі № 285/5547/21, від 11 квітня 2024 року у справі № 344/12148/23 та застосованих судом апеляційної інстанції

у оскаржуваному судовому рішенні.

52. Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А. В. виключно з підстав відсутності обґрунтування поважних причин неподання доказів, що підтверджують понесені витрати на правову допомогу саме до закінчення судових дебатів

у справі.

53. Відтак вважає, що системний аналіз частини восьмої статті 141 та частини першої статті 246 ЦПК України не дає підстав для висновку, що заява про стягнення витрат на правову допомогу або інша заява при поданні доказів судових витрат протягом п`яти днів з дня ухвалення судового рішення має обов`язково містити обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду саме до закінчення судових дебатів у справі, а також для висновку, що відсутність обґрунтування у такій заяві поважних причин є підставою для відмови

у задоволенні такої заяви.

54. Додатково вказує, що жодна норма процесуального права не передбачає, що у випадку незазначення у змісті заяви про стягнення витрат на правову допомогу або у змісті заяви, яка подається при поданні доказів судових витрат протягом п`яти днів з дня ухвалення судового рішення, поважності причин неподання таких доказів до закінчення судових дебатів у справі, є підставою для відмови у задоволенні заяви про стягнення судових витрат.

Доводи осіб, які подали відзиви на касаційні скарги

Короткий зміст відзиву на касаційну скаргу представника приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А. В. - адвоката Вітка О. Ю., на додаткову постанову Київського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року

55. У липні 2024 року до Верховного Суду від представника ОСОБА_1 - адвоката Дикої Т. В., надійшов відзив на касаційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А. В., у якому вказано, що оскаржувана додаткова постанова ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а вимоги касаційної скарги щодо вирішення питання про відшкодування судових витрат по суті, виходить за межі розгляду справи судом касаційної інстанції, передбачених статтею 400 ЦПК України.

56. Зокрема, вказує, що оскаржуване судове рішення не містить дослідження апеляційною інстанцією заявлених приватним виконавцем витрат на відповідність критеріям, визначеним частиною четвертою статті 137 та частинами першою - четвертою статті 141 ЦПК України.

57. Додатково звертає увагу суду, що представник приватного виконавця в жодному процесуальному документі не обґрунтував причин неможливості подання доказів про понесені приватним виконавцем судових витрат до закінчення судових дебатів, які були наявні на день ухвалення судового рішення по суті.

Короткий зміст відзиву на касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Дикої Т. В., на постанову Київського апеляційного суду від 12 березня 2024 року

58. У серпні 2024 року до Верховного Суду від представника приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А. В. - адвоката Вітка О. Ю., надійшов відзив на касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката

Дикої Т. В., у якому вказано, що оскаржувана постанова ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, оскільки боржник у справі звернувся до суду із пропуском строку на оскарження дій приватного виконавця.

59. Додатково зазначає про необґрунтованість доводів касаційної скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Дикої Т. В., щодо порушення апеляційним судом норм процесуального права при здійсненні апеляційного перегляду судового рішення, оскільки заявник звернувся до суду першої інстанції із пропуском строку, встановленого частиною п`ятою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням чого порушив питання про поновлення строку на подання скарги на дії приватного виконавця, проте не навів поважних причин пропуску такого строку у період з 11 травня 2023 року до дати фактичного звернення до суду (15 травня 2023 року). У зв`язку з чим доводи касаційної скарги щодо відсутності пропуску строку на звернення до суду зі скаргою не заслуговують на увагу.

60. При цьому вказує, що питання щодо доведеності ОСОБА_1 поважності підстав пропуску строку на звернення до суду зі скаргою на дії та бездіяльність приватного виконавця не входить до меж розгляду справи касаційним судом,

а апеляційний суд, в свою чергу, мав підстави та повноваження скасувати ухвалу суду першої інстанції із ухваленням нового судового рішення, відтак доводи касаційної скарги щодо виходу апеляційним судом за межі вимог та доводів апеляційної скарги не заслуговують на увагу.

61. Також зазначає, що суд першої інстанції помилково розглянув справу за відсутності матеріалів зведеного виконавчого провадження, а також протиправно відмовив у задоволенні клопотання приватного виконавця про відкладення розгляду справи, у зв`язку із чим останній був позбавлений можливості подати до суду першої інстанції копії матеріалів виконавчого провадження, які, в свою чергу, були подані до апеляційного суду із обґрунтуванням неможливості подачі до суду першої інстанції. Таким чином вважає необґрунтованими доводи касаційної скарги в частині порушення апеляційним судом норм процесуального права шляхом прийняття та дослідження нових доказів, оскільки оскаржувана постанова містить мотивовану оцінку, необхідну для правильного вирішення справи а також відповідні обґрунтування щодо копій матеріалів зведеного виконавчого провадження.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

62. Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 24 лютого

2021 року задоволено позов ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 59 575,68 грн (справа №757/38861/20-ц).

63. 23 квітня 2021 року на підставі заочного рішення від 24 лютого 2021 року Печерським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 757/38861/20-ц.

64. На підставі зазначеного виконавчого листа та заяви стягувача ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32», 06 жовтня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу

м. Києва Івановим А. В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_3.

65. Крім того, заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва

від 08 квітня 2021 року задоволено позов ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 51 945,24 грн (справа № 757/4143/20-ц).

66. 27 жовтня 2021 року на підставі заочного рішення від 08 квітня 2021 року Печерським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист №757/4143/20-ц.

67. На підставі зазначеного виконавчого листа та заяви стягувача (ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32») 17 листопада 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Івановим А. В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_2.

68. 17 листопада 2021 року приватний виконавець виніс постанову про об`єднання виконавчих проваджень № НОМЕР_3, НОМЕР_4 у зведене виконавче провадження НОМЕР_5.

69. 12 грудня 2022 року приватний виконавець виніс постанову про опис та арешт квартири АДРЕСА_5 .

70. 26 грудня 2022 року у зведеному виконавчому провадженні постановою приватного виконавця призначено суб`єкта оціночної діяльності (ПП «Експерт-Аналітик») для надання звіту про вартість арештованого майна.

71. 28 грудня 2022 року приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Іванов А.В. у зведеному виконавчому провадженні НОМЕР_1 склав заяву на реалізацію арештованого майна ЗВП НОМЕР_1, та 07 квітня 2023 року склав акт про проведений електронний аукціон.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

72. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

73. Положенням частини другої статті 389 ЦПК України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

74. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених

у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

75. Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції

в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

76. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише

в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

77. Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним

і обґрунтованим.

78. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

79. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

80. Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність оскаржуваних судових рішень в межах доводів касаційних скарг, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційні скарги підлягають залишенню без задоволення.

Мотиви, з яких виходить Суд, та застосовані норми права

Щодо касаційної скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Дикої Т. В., на постанову Київського апеляційного суду від 12 березня 2024 року

81. Спірні правовідносини в цій справі склались, зокрема, з приводу незгоди скаржника з діями та бездіяльністю приватного виконавця в рамках зведеного виконавчого провадження НОМЕР_1 а також з приводуреалізації майна боржника, вчиненими в рамках виконавчого провадження.

82. Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

83. Згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

84. Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення.

85. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

86. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина перша, третя статті 13 ЦПК України).

87. Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України,

а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

88. Згідно зі статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

89. Скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи;

б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (стаття 449 ЦПК України).

90. Відповідно до частини п`ятої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

91. Початок перебігу строку на оскарження дій та бездіяльності приватного виконавця ОСОБА_1. пов`язує безпосередньо із датою ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження, а саме з 01 травня 2023 року (а.с. 79-80).

92. Звернувшись до суду зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А. В. саме 15 травня 2023 року, ОСОБА_1 пропустив десятиденний строк на оскарження, який спливав 11 травня 2023 року.

93. Відтак, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та ухвалюючи нове судове рішення про залишення без розгляду скарги в частині визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А. В. в частині: проведення оцінки квартири АДРЕСА_5 у зведеному виконавчому провадженні НОМЕР_1; скасування постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 26 грудня 2022 року, винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Івановим Андрієм Валерійовичем у зведеному виконавчому провадженні НОМЕР_1; визнання такою, що не підлягає застосуванню, оцінки у формі письмового звіту про оцінку майна - однокімнатної квартири АДРЕСА_5 , складеного

27 грудня 2022 року суб`єктом оціночної діяльності - ПП «Експерт-Аналітик», апеляційний суд виходив із пропуску заявником строку на звернення до суду зі скаргою на дії приватного виконавця.

94. Під час оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, на виконанні яких перебуває виконавчий документ, слід дотримуватися відповідних положень розділу VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України, зокрема щодо права на звернення зі скаргою у строк 10 календарних днів, визначений пунктом «а» частини першої статті 449 ЦПК України.

95. Схожий за своїм змістом висновок щодо співвідношення загальної та спеціальної норми, згідно з якими норми, передбачені законом про виконавче провадження, є загальними, а норми, передбачені процесуальним кодексом, є спеціальними, тому строк на оскарження необхідно обраховувати в календарних днях викладено у змісті постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 920/149/18.

96. За змістом статті 81 ЦПК України обов`язок доказування поважності причин пропуску процесуальних строків та подача заяви про їх поновлення покладається на зацікавлену сторону.

97. При зверненні до суду зі скаргою на дії державного виконавця, саме на скаржника покладається обов`язок доведення наявності обставин, які унеможливили його звернення з такою скаргою у строк, встановлений законом.

98. Відповідно до статті 122 ЦПК України строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

99. Згідно зі статтею 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

100. Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

101. Частиною першою статті 127 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

102. З урахуванням зазначеного, апеляційний суд дійшов висновку, що системний аналіз вказаних процесуальних норм разом із положеннями пункту «а» частини першої статті 449 ЦПК України, статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що перебіг десятиденного строку для оскарження рішення, дій чи бездіяльності виконавця починається з наступного дня після настання події, з якою пов`язано його початок, тобто після фактичної або можливої обізнаності особи про порушення її прав і свобод.

103. З таким висновком погоджується і Верховний Суд виходячи з наступного.

104. Відповідно до статті 81 ЦПК України обов`язок доказування поважності причин пропуску процесуальних строків та подача заяви про їх поновлення покладається на зацікавлену сторону.

105. При зверненні до суду зі скаргою на дії державного/приватного виконавця саме на заявника покладається обов`язок доведення наявності обставин, які унеможливили його звернення з такою скаргою у строк, встановлений законом.

106. Згідно зі статтею 122 ЦПК України строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

107. Статтею 123 ЦПК України визначено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

108. Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

109. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (частина перша статті 127 ЦПК України)

110. Системний аналіз вказаних процесуальних норм разом із положеннями пункту «а» частини першої статті 449 ЦПК України, статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» вказують на те, що перебіг десятиденного строку для оскарження рішення, дій чи бездіяльності виконавця починається з наступного дня після настання події, з якою пов`язано його початок, тобто після фактичної або можливої обізнаності особи про порушення її прав і свобод (постанова Верховного Суду від 03 лютого 2021 року у справі № 2-1441/10 (провадження

№ 61-17257св20)).

111. У постанові від 18 листопада 2020 року у справі № 466/948/19 (провадження № 61-16974св19) Верховний Суд вказав, що «строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. Водночас заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах. З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові».

112. Апеляційний суд, встановивши, що ОСОБА_1 подав скаргу на дії приватного виконавця у вказаній частині з пропуском строку на її подання, а наведені підстави пропуску строку на оскарження не містять жодного обґрунтування з приводу поважності причин пропуску строку на подання скарги з 11 травня 2023 року до 15 травня 2023 року за відсутності підстав для його поновлення з урахуванням дати ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження (01 травня 2024 року), дійшов обґрунтованого висновку про скасування ухвали суду першої інстанції у вказаній частині із залишенням скарги без розгляду у вказаній вище частині.

113. Також не заслуговують на увагу доводи касаційної скарги стосовно помилковості висновків апеляційного суду в частині залишення без розгляду скарги щодо оскарження заявником дій приватного виконавця про передачу на реалізацію однокімнатної квартири АДРЕСА_5 через електронний аукціон у зведеному виконавчому провадженні НОМЕР_1; скасування заявки на реалізацію арештованого майна ЗВП НОМЕР_1, складеної 28.12.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Івановим Андрієм Валерійовичем у зведеному виконавчому провадженні НОМЕР_1; скасування акту НОМЕР_6/21-1 про проведений електронний аукціон, складеного 07 квітня 2023 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Івановим Андрієм Валерійовичем у зведеному виконавчому провадженні НОМЕР_1 з огляду на наступне.

114. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника) (частина друга статті 451 ЦПК України передбачено).

115. Згідно зі статтею 1 Закону України від 02 червня 2016 року «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VІІІ) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів

і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах,

у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

116. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

117. У справі, що переглядається, заявник, оскаржує, зокрема, дії та рішення виконавця, пов`язані з проведенням аукціону з реалізації предмета іпотеки та його передачею стягувачу в рахунок погашення боргу.

118. Вимоги про оспорення постанови про реалізацію майна шляхом проведення електронного аукціону є спором про право цивільне, пов`язане, зокрема, з належністю майна особі. До таких правовідносин мають застосовуватись загальні положення про захист цивільних прав шляхом пред`явлення позову, із залученням до участі у справі як відповідачів стягувача та приватного виконавця.

119. Враховуючи, що вимоги скарги на дії державного виконавця щодо передачі на реалізацію однокімнатної квартири через електронний аукціон; скасування заявки на реалізацію арештованого майна та скасування акту про проведений електронний аукціон пов`язані з реалізацією арештованого майна боржника, що є підставою для виникнення прав та обов`язків інших осіб, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, що до таких правовідносин мають застосовуватися загальні положення про захист цивільних прав.

120. Ефективним способом захисту прав стягувача у вказаній частині є саме пред`явлення до суду позову із залученням до участі у справі інших стягувачів, боржника та державного виконавця як відповідачів, а не у порядку судового контролю за виконанням судових рішень.

121. Подання боржником скарги на дії та рішення виконавця у вказаній частині не забезпечує ефективного відновлення його порушених прав на нерухоме майно, оскільки такий спір підлягає розгляду за правилами позовного провадження.

122. Аналогічні висновки викладено у змісті постанов Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 1421/5229/12-ц (провадження

№ 14-194цс18); від 12 червня 2019 року у справі № 752/1115/17 (провадження № 14-175цс19)та постановах Верховного Суду від 26 травня 2021 року у справі

№ 727/2176/20 (провадження № 61-2503св21), від 11 грудня 2023 року у справі

№ 463/13099/21 (провадження № 61-11609сво23).

123. Апеляційний суд, з урахуванням зазначеного, дійшов обґрунтованого висновку про скасування ухвали суду першої інстанції у вказаній частині із залишенням скарги без розгляду.

124. Крім того, Верховний Суд погоджується із висновками апеляційного суду щодо відмови у задоволенні вимог скарги про визнання незаконною бездіяльності приватного виконавця.

125. Звертаючись до суду зі скаргою заявник, зокрема, просив визнати незаконною бездіяльність приватного виконавця щодо: нездійснення всіх заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», необхідних для встановлення місця проживання боржника - ОСОБА_1 ; нездійснення всіх заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», щодо розшуку рухомого майна боржника - ОСОБА_1 ;нездійснення всіх заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», щодо забезпечення доступу до нерухомого майна боржника - ОСОБА_1 для проведення опису та арешту майна та здійснення оцінки майна.

126. Задовольняючи вимоги скарги у вказаній частині, суд першої інстанції виходив з того, що приватним виконавцем не було вчинено належних дій, результатом яких було б встановлення фактичного місця проживання боржника та доведення до його відома про невиконане зобов`язання. Неповідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження свідчить про обмеження його права на добровільне виконання рішення суду.

127. У постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі

№ 127/2-2177/2005 (провадження № 61-38328св18) викладено правовий висновок, що бездіяльність, на відміну від дії, не має моменту вчинення. Бездіяльність має триваючий характер та існує до часу початку дій, які свідчать про припинення бездіяльності. Триваюче правопорушення передбачає перебування у стані безперервного тривалого вчинення особою протиправних дій (бездіяльності), у зв`язку із чим неправомірна бездіяльність може бути оскаржена упродовж усього часу тривання відповідного правопорушення.

128. Встановлення строків звернення до суду та залишення скарги без розгляду на підставі їх пропуску не може слугувати меті легалізації триваючого правопорушення та, відповідно, здійснення незаконної бездіяльності.

129. Таким чином, апеляційний суд обґрунтовано розглянув вимоги скарги ОСОБА_1 у вказаній частині.

130. Крім того, апеляційний суд обґрунтовано скасував ухвалу суду першої інстанції у вказаній частині, оскільки остання була ухвалена без дослідження копій матеріалів виконавчого провадження НОМЕР_6, НОМЕР_7, зведеного виконавчого провадження НОМЕР_1, а також у відсутність приватного виконавця.

131. Відповідно до частин першої та другої статті 450 ЦПК України скарга розглядається у двадцятиденний строк з дня прийняття її до розгляду у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду цей строк може бути продовжений не більше ніж на двадцять днів за вмотивованим клопотанням однієї зі сторін або з ініціативи суду.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

132. Відповідно до абзацу першого частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

133. У виконавчому листі, виданому на виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 08 квітня 2021 року (справа №757/41431/20-ц), місцезнаходженням/місцем проживання боржника ОСОБА_1 зазначено:

АДРЕСА_2 .

134. Постанову про відкриття виконавчого провадження ВП НОМЕР_4 на виконання вказаного рішення суду направлено боржнику рекомендованим поштовим відправленням 17 листопада 2021 року за адресою, зазначеною

у виконавчому листі, проте остання повернулась із зазначенням причин повернення «за закінченням терміну зберігання»(Т.1, а.с. 147, 148; Т.2, а.с. 67).

135. У змісті виконавчого листа, виданого Печерським районним судом м. Києва 23 квітня 2021 року на виконання рішення від 24 лютого 2021 року (справа №757/38861/20-ц) місцезнаходженням/місцем проживання боржника

( ОСОБА_1 ) зазначено: АДРЕСА_1 .

136. Постанову про відкриття виконавчого провадження ВП НОМЕР_6 на виконання вказаного рішення суду направлено боржнику рекомендованим поштовим відправленням 06 жовтня 2021 року за адресою, вказаною

у виконавчому листі (Т.1, а.с. 150-151).

137. Отже, відправлення постанов про відкриття виконавчих проваджень за адресою, яка була вказана у виконавчих листах, свідчить про належне повідомлення боржника щодо примусового виконання рішень.

138. З огляду на наявність відомостей про місце проживання боржника на момент винесення постанов про відкриття виконавчих проваджень, правові підстави для звернення виконавця з поданням про винесення ухвали про розшук боржника, на переконання апеляційного суду, були відсутні.

139. Також апеляційним судом встановлено, що на запит приватного виконавця Іванова А. В. від 04 лютого 2022 року, виконавчий комітет Вишневої міської ради Бучанського району Київської області повідомив про зареєстроване місце проживання що ОСОБА_1 за адресою:

АДРЕСА_7 (Т.2., а.с. 40).

140. 08 грудня 2022 року приватним виконавцем складено акт у зведеному виконавчому провадженні НОМЕР_1 про те, що 08 грудня 2022 року об 12.35 год. ним було здійснено вихід за адресою:

АДРЕСА_7 з метою перевірки майнового стану ОСОБА_1 , а також вручення вимоги про забезпечення доступу до квартир АДРЕСА_8 та АДРЕСА_9 на АДРЕСА_10 для проведення опису та арешту.

141. На виклик у домофон відповіла жінка та повідомила, що ОСОБА_1 не проживає за цією адресою багато років, а також що квартира належить йому і він зареєстрований в ній, але фактично проживає у АДРЕСА_12, як з ним зв`язатися вона не знає. Під час виходу застосовувались фото та відео фіксація на нагрудний відео реєстратор ТЕСSAR-26МОВ-GPS (Т.2, а.с.98-99).

142. Вказані дії, на переконання Київського апеляційного суду, свідчать про те, що приватним виконавцем вчинялись дії щодо розшуку боржника, а відтак доводи скарги на дії останнього у вказаній частині є необґрунтованими.

143. Здійснення приватним виконавцем дій щодо виявлення коштів та рухомого майна боржника підтверджується винесенням постанови від 06 жовтня 2021 року про арешт коштів боржника, яку було надіслано на виконання до банківських установ, направленням запитів до Міністерства внутрішніх справ України щодо наявності зареєстрованих за боржником транспортних засобів, до Державної фіскальної служби України щодо джерел отримання боржником доходів, до Державної служби України з питань праці та Державної служби морського та річкового транспорту України.

144. Згідно з довідкою, сформованою на сайті Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку України приватним виконавцем встановлена відсутність станом на 31 грудня 2021 року інформації про наявність у боржника голосуючих акцій (5 відсотків і більше) акціонерних товариств.

145. При цьому апеляційний суд дійшов правильного висновку, що надання боржником доказів належності йому на праві власності цінних паперів не свідчить про те, що приватним виконавцем вчинена неправомірна бездіяльність щодо невиявлення такого майна.

146. У зв`язку із зазначеним, Верховний Суд погоджується із висновками Київського апеляційного суду, що приватним виконавцем належним чином вчинялись дії для виявлення коштів боржника, у тому числі на рахунках боржника

у банках та інших фінансових установах, а також рухомого майна.

147. На підтвердження вчинення дій щодо звернення до боржника з вимогою забезпечити доступ суб`єкту оціночної діяльності до об`єкта нерухомого майна для здійснення оцінки останнього, приватним виконавцем надано акт від 22 листопада 2021 року, відповідно до якого виконавцем здійснено вихід за місцем проживання боржника за адресою: АДРЕСА_1 та кв. АДРЕСА_9 . Двері до вказаних квартир зачинено, на стук у двері ніхто не відчинив. Виявити майно боржника не виявилось можливим.

148. 22 лютого 2022 року приватним виконавцем надіслано вимогу боржнику про забезпечення доступу до квартир АДРЕСА_8 та АДРЕСА_11 , що знаходяться за адресою:

АДРЕСА_10 , 01 березня 2022 року.

149. Зазначена вимога надіслана на адресу боржника: АДРЕСА_7 , яку останній зазначає у якості адреси свого місця проживання.

150. 22 лютого 2022 року приватним виконавцем здійснено вихід за адресою:

АДРЕСА_1 та кв. АДРЕСА_9 з метою перевірки майнового стану боржника та вручення вимоги про забезпечення доступу до квартири 01 березня 2022 року, проте двері були зачинені, на стук ніхто не відповідав, про що було складено відповідний акт. Крім того, на вхідних дверях квартири АДРЕСА_9 було прикріплено вказану вимогу. Під час виходу здійснювалась фотофіксація на мобільний телефон.

151. Вимогою від 29 листопада 2022 року приватним виконавцем зобов`язано боржника забезпечити доступ до квартири 05 грудня 2022 року. Вказану вимогу надіслано на адресу боржника ( АДРЕСА_7 ).

152. 05 грудня 2022 року двері квартири були зачинені, на стук у двері ніхто не відповів.

153. Вимогою від 07 грудня 2022 року приватним виконавцем зобов`язано боржника забезпечити доступ до квартири 12 грудня 2022 року. Вказану вимогу надіслано на адресу боржника: АДРЕСА_1 .

154. Таким чином, з урахуванням обсягу вчинених суб`єктом оскарження (приватним виконавцем) дій з метою встановлення місця проживання боржника, розшуку рухомого майна, на яке можливо звернути стягнення, а також щодо забезпечення доступу до нерухомого майна боржника, апеляційний суд дійшов обґрунтованого за своїм змістом висновку стосовно помилковості висновків суду першої інстанції про задоволення вимог скарги у вказаній частині.

155. При цьому Верховний Суд погоджується із передчасністю висновків суду першої інстанції, зроблених за відсутності матеріалів зведеного виконавчого провадження НОМЕР_1, оскільки без дослідження вказаних матеріалів, з урахуванням розгляду справи судом першої інстанції за відсутності суб`єкта оскарження без надання оцінки поважності причин неявки останнього в судове засідання, неможливо встановити наявність або відсутність підстав для задоволення чи відмови у задоволенні заявлених вимог.

156. Щодо доводів касаційної скарги про вихід апеляційним судом за межі доводів та вимог апеляційної скарги необхідно зазначити наступне.

157. Відповідно до частини першої статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення; 3) визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині; 4) скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково; 5) скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; 6) скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції; 7) скасувати ухвалу про відкриття провадження у справі і прийняти постанову про направлення справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; 8) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-7 частини першої цієї статті.

158. Крім того, межі розгляду справи судом апеляційної інстанції визначені у статті 367 ЦПК України, тоді як частина четверта цієї статті передбачає, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

159. Відтак, встановивши порушення судом першої інстанції при розгляді справи по суті вимог скарги норм процесуального права, апеляційний суд обґрунтовано скасував ухвалу суду першої інстанції із залишенням скарги у відповідній частині без розгляду.

Щодо касаційної скарги представника приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Іванова А. В. - адвоката Вітко О. Ю., на додаткову постанову Київського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року

160. Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу (частина перша статті 270 ЦПК України).

161. Відмовляючи у задоволенні заяви представника приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Іванова А. В. - адвоката Заверухи І. Л., в частині стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги, апеляційний суд мотивував своє рішення тим, що зміст заяви не містить обґрунтування поважних причин неподання ним доказів, що підтверджують розмір судових витрат до закінчення судових дебатів у справі.

162. Верховний Суд погоджується із такими висновками апеляційного суду з огляду на наступне.

163. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).

164. Частинами першою, другою статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

165. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 141 ЦПК України).

166. Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданої до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (частина перша статті 246 ЦПК України).

167. Таким чином, з урахуванням того, що у справі, яка переглядається, представник приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А. В. - адвокат Заверуха І. Л., подав заяву протягом п`яти днів з моменту ухвалення судового рішення, яка не містить обґрунтування поважності причин неподання останнім доказів судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу до закінчення судових дебатів у справі, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви представника приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А. В. - адвоката Заверухи І. Л., в частині стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги.

168. Посилання в касаційній скарзі на постанову Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 202/2163/21 є необґрунтованими, оскільки висновки апеляційного суду не суперечать висновкам викладеним у зазначеній вище постанові.

Щодо клопотання про передачу справи на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду

169. У змісті касаційної скарги та у змісті відзиву на касаційну скаргу іншого учасника справи, представником приватного виконавця виконавчого округу

м. Києва Іванова А. В. - адвокатом Вітко О. Ю., порушується питання про передачу справи на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду для відступлення від висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 10 січня 2024 року у справі № 285/5547/21 (провадження № 61-4799св23) та від 11 квітня 2024 року у справі № 344/12148/23 (провадження № 61-17012св23).

170. Підстави для передачі справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду передбачені статтею 403 ЦПК України.

171. Тлумачення змісту частини п`ятої статті 403 ЦПК України свідчить, що клопотання має містити обґрунтування необхідності передачі справи на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду (справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики).

172. Відповідно до частини першої статті 404 ЦПК України питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.

173. Клопотання про передачу справи на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду не містить належного обґрунтування виключної правової проблеми, а також того, що така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики, що свідчить про відсутність передбачених статтею 403 ЦПК України підстав для передачі справи на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду та зводиться виключно до обґрунтування наявності підстав для касаційного оскарження додаткової постанови суду апеляційної інстанції в частині відмови у стягненні судових витрат на правничу допомогу, а не підстав для передачі справи на розгляд Об`єднаної палати.

174. З урахуванням зазначеного, у задоволенні вказаного клопотання представника приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Іванова А. В. - адвоката Вітка О. Ю., слід відмовити.

Висновки за результатами розгляду касаційних скарг

175. Доводи, наведені в обґрунтування касаційних скарг, не можуть бути підставами для скасування оскаржуваних судових рішень, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні заявниками норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки судом доказів, що у силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.

176. Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

177. Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційні скарги без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін, оскільки доводи касаційних скарг висновків апеляційного суду не спростовують, на законність та обґрунтованість судових рішень не впливають.

Розподіл судових витрат

178. Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

179. Оскільки касаційні скарги залишено без задоволення, то судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом цієї справи в суді касаційної інстанції, покладаються на заявників касаційних скарг.

180. Керуючись статтями 400, 403, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд

у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання представника приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова Андрія Валерійовича - адвоката Вітка Олександра Юрійовича, про передачу справи на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

2. Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Дикої Тетяни Володимирівни, на постанову Київського апеляційного суду від 12 березня 2024 року та касаційну скаргу представника приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова Андрія Валерійовича - адвоката Вітка Олександра Юрійовича, на додаткову постанову Київського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року залишити без задоволення.

3. Постанову Київського апеляційного суду від 12 березня 2024 року та додаткову постанову Київського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Є. В. Синельников О. В. Білоконь О. М. Осіян Н. Ю. Сакара В. В. Шипович