Номер провадження 2/754/1662/25
РІШЕННЯ

Іменем України

20 лютого 2025 року Суддя Деснянського районного суду м.Києва Панченко О.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику (повідомлення) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про збільшення розміру аліментів ,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 року позивач ОСОБА_1 (в особі представника - адвоката Зубчук О.Р.) звернувся з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 22.02.2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було укладено шлюб від якого сторони мають доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 22.02.2016 року рішенням Деснянського районного суду м.Києва у справі №754/16082/15-ц розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , а також стягнуто на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1500 грн., щомісячно, з наступною індексацією згідно чинного законодавства, починаючи з 13 листопада 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Як і до розірвання шлюбу, так і після розлучення батьків ОСОБА_5 батько ОСОБА_2 не бере участь у житті та вихованні дитини та повністю дистанціювався віл колишньої дружини та доньки. Біологічний батько не спілкується з дитиною та не проявляє ініціативи у такому спілкуванні. Його місце перебування вже тривалий час не відомо, на зв`язок не виходить. Дитина не пам`ятає біологічного батька та ніколи про нього не згадує. ОСОБА_2 у добровільному порядку матеріальної допомоги, достатньої для належного забезпечення потреб дитини та її розвитку, не надавав, аліменти не сплачує. Відповідач не цікавиться та не турбується про стан здоров`я доньки, не бере жодної участі у лікуванні та профілактиці стану здоров`я дитини, ані фізично (відвезти до лікаря, сходити на обстеження), ані матеріально (жодних коштів Відповідач не надавав на лікування доньки). Наразі, батько дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває в розшуку як безвісно зникла особа та його місцезнаходження невідоме, що підтверджується довідкою Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві № 2789/125/30-2024 від 08 серпня 2024 року. Малолітня ОСОБА_5 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . 13 серпня 2024 року головним спеціалістом ССДС ОСОБА_6 та головним спеціалістом ССДС ОСОБА_7 було проведено обстеження умов проживання дитини малолітньої ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 . Актом обстеження умов проживання дитини встановлено наступне: «На момент відвідування помешкання чисте та прибрано. Квартира облаштована сучасними меблями та технікою. Наразі, у квартирі проживають дід та баба дитини в своїх помешканнях. Для дитини обставлена окрема кімната всіма необхідними меблями, окреме ліжко, стіл для занять, приладдя для навчань та розвитку, іграшки, тощо». 16 вересня 2024 року Розпорядженням № 744 Деснянської районної у м.Києві Державної адміністрації «Про встановлення опіки над ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її житлом та майном» призначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , опікуном над малолітнього дитиною, позбавленою батьківського піклування, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , її житлом та майном, та покладено на ОСОБА_1 відповідальність за життя, здоров`я, фізичний та психічний розвиток підопічного. Зобов`язано ОСОБА_1 вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів малолітньої ОСОБА_5 збереження у неї права користування житлом та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . Вважає встановлену суму у розмірі 1500 грн. щомісячно наразі недостатньою та просить суд збільшити розмір аліментів на утримання малолітньої дитини з наступних підстав: наразі дитині 11 років, вона відвідує навчальний заклад, різноманітні заняття, також має власну кімнату з усім необхідним в ній, новий одяг та взуття, а також всі необхідні речі для її комфортного та щасливого життя та розвитку. Згідно з постановою Верховного суду від 20 жовтня 2021 року у справі № 351/1886/20 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, також відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" прожитковий мінімуму на дітей віком до 6 років становить 3196 гривні. Разом із тим у ОСОБА_1 відсутні відомості щодо працевлаштування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проте, відомо, що останне місце перебування ОСОБА_2 у м. Киеві, у зв`язку з чим при визначенні суми аліментів було взято до уваги дані щодо середньої заробітної плати у м.Київ. Середня зарплата y м. Київ становить 25 000 гривень (джерело https://www.work.ua/salary-kyiv/ скриншоти додає). Відтак, враховуючи середню заробітну плату у м. Київ, а саме 25000,00 грн., то 6000,00 грн. є навіть меншою сумою, а ніж одна четверта заробітку ОСОБА_2 . Враховуючи, що прожитковий мінімум на дитину віком 11 років постійно зростає, рівень інфляції та швидкість зростання цін, здатність ОСОБА_2 , заробляти гроші, відсутність у нього інших утриманців та дітей, та з метою забезпечення інтересів та матеріального забезпечення дитини - доцільним буде стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій формі в сумі 6 000,00 грн. щомісячно.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Панченко О.М. від 17.12.2024 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України.

Визначений ч. 3 ст. 279 ЦПК України строк для реалізації особами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив.

Відповідачем до суду не подано відзиву на позову заяву, при цьому останній належним чином повідомлявся про розгляд справи у суді, а саме за зареєстрованим у передбаченому законом порядку місцем проживання направлялась позовна заява з додатками, ухвала про відкриття провадження у справі та судове повідомлення.

У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом подання до суду відзиву на позовну заяву та/або заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін, а тому суд вважав за можливе розглянути справу за наявними в матеріалах справи доказами.

Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши матеріали позовної заяви, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що у ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є донька, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується засвідченою копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 14.08.2013 р.

Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 22.02.2016 року у справі №754/16082/15-ц шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 - розірвано, стягнуто на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1 500 грн., щомісячно, з наступною індексацією згідно чинного законодавства, починаючи з 13 листопада 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно Довідки №2789/125/50-2024 від 08.08.2024 року слідчим слідчого відділу Дніпровського УП ГУНП у м.Києві старшим лейтенантом поліції Ю.О. Черниш зазначено, що станом на 08.08.2024 року місцезнаходження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 не встановлено.

13 серпня 2024 року головним спеціалістом ССДС ОСОБА_6 та головним спеціалістом ССДС ОСОБА_7 було проведено обстеження умов проживання дитини малолітньої ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 . Актом обстеження умов проживання дитини встановлено наступне: «На момент відвідування помешкання чисте та прибрано. Квартира облаштована сучасними меблями та технікою. Наразі, у квартирі проживають дід та баба дитини в своїх помешканнях. Для дитини обставлена окрема кімната всіма необхідними меблями, окреме ліжко, стіл для занять, приладдя для навчань та розвитку, іграшки, тощо.»

Відповідно до Розпорядження Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 16.09.2024 №744 встановлено опіку, а саме призначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 опікуном над малолітньою дитиною, позбавленою батьківського піклування, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її житлом та майном.

Відповідно до службової характеристики від 27.09.2024 року ОСОБА_1 , займає посаду військовослужбовця ВЧ НОМЕР_2 .

Звертаючись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, позивач посилається на те, що наразі дитині 11 років, вона відвідує навчальний заклад, різноманітні заняття, також має власну кімнату з усім необхідним в ній, новий одяг та взуття, а також всі необхідні речі для її комфортного та щасливого життя та розвитку. Разом із тим у Позивача відсутні відомості щодо працевлаштування Відповідача, тож зважаючи на останнє місце проживання та середню заробітну плату в м.Києві, вважає доцільниим стягнення на свою користь на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі 6 000 грн.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Дана норма містить дві підстави для коригування аліментів: а) шляхом зміни розміру аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як у бік погіршення так і у бік покращення.

Таким чином, із викладеного вище вбачається, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного рішенням суду.

У статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про збільшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Разом з тим, позивач не надав суду жодних документально підтверджених доказів щодо розміру доходів відповідача, чи дійсно у відповідача збільшився розмір заробітної плати або інших доходів.

Крім того, позивач не довів, що відповідач отримує дохід який значно покращив його матеріальне становище з моменту ухвалення рішення суду про стягнення аліментів та надає йому можливість сплачувати аліменти у новому, більшому розмірі. Також позивач не надав доказів, що свідчать про погіршення його матеріального стану та/або погіршення стану здоров`я. Більше того, само по собі збільшення витрат позивача на утримання дитини не є обставиною у розумінні ст.192 СК України, яка сама по собі надає право вимагати збільшення розміру аліментів.

Також суд звертає увагу на те, що батько і матір дитини зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, проте позов подається лише до одного з батьків - батька дитини.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України).

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 не надав достатніх та обґрунтованих доказів на підтвердження обставин, передбачених ст.192 СК України, які б давали підстави для збільшення розміру аліментів, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про збільшення розміру аліментів - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повний текст рішення суду складений 20.02.2025 року.

Суддя: О.М.Панченко