Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/3077/24

Провадження № 2/348/279/25

20 лютого 2025 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Валігурського Г.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей та стягнення додаткових витрат на дитину,

в с т а н о в и в:

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1.1. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою, якою просить збільшити, визначений рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 25.05.2020 року, розмір аліментів з ОСОБА_2 у твердій грошовій сумі з 1 500 грн до 4 000,00 грн на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Також просить стягнути з ОСОБА_2 17 300,00 грн, що складає половину вартості додаткових витрат понесених нею на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за 2024 рік.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона з 07.10.2006 перебувала з відповідачем у шлюбі, який 27.03.2020 розірваний на підставі рішення суду. Під час шлюбу у сторін народилося троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . На підставі рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 25.05.2020 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання синів в розмірі по 1 500,00 грн щомісячно на кожну дитину. Крім сплати аліментів відповідач іншої матеріальної допомоги не надає, не бере участь у витратах, викликаних потребами дітей. Вона працює головним спеціалістом Департаменту економічного розвитку, промисловості та інфраструктури обласної державної адміністрації, однак її доходів не вистачає для забезпечення дітей відповідно до їх віку та потреб. Син ОСОБА_5 навчається в 4 класі Надвірнянського ліцею №1 ім.В.М.Чорновола, син ОСОБА_6 навчається в 10 класі Надвірнянського ліцею «Престиж», син ОСОБА_7 є студентом першого курсу денної форми навчання інституту інформаційних технологій Івано-Франківського національного технічного університету нафти й газу й навчається на платній основі. Вказані обставини свідчать про збільшення витрат позивачки на утримання їх спільних з відповідачем дітей. Крім того, син ОСОБА_7 у вищому навчальному закладі здобуває ступінь вищої освіти бакалавр за спеціальністю 121 інженерія програмного забезпечення. Загальна вартість освітньої послуги за весь період навчання становить 138 400, про що свідчить відповідний договір укладений між позивачкою та навчальним закладом. Вартість навчання за 2024-2025 навчальний рік становить 34 600,00 грн., яку позивачка оплатила, що стверджується відповідними квитанціями. У зв`язку з цим вважає за доцільне збільшити розмір аліментів на утримання дітей та стягнути з відповідача половину додаткових витрат, понесених нею на сина ОСОБА_7 , оскільки з часу прийняття рішення Надвірнянським районним судом про стягнення аліментів у відповідача матеріальне становище значно покращилося, вказує, що він займається міжнародними перевезеннями та має високий щомісячний дохід, 06.07.2020 року зареєстрував за собою право власності на квартиру в м.Івано-Франківськ, а тому може сплачувати аліменти на утримання дітей в більшому розмірі, ніж присуджено судом. Також зазначає, що на даний час підвищився прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років і з 01.01.2024 року, який становить 3 196,00 гривень. Крім того, позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 4 500,00 грн.

Відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги в частині збільшення розміру аліментів визнав частково у розмірі стягнення з нього аліментів у сумі 1960,00 грн на кожну дитину щомісячно. Зазначає, що у нього немає можливості сплачувати аліменти згідно позовних вимог позивача в розмірі по 4000 грн. В частині позовних вимог про стягнення з нього 17 300,00 грн додаткових витрат просить суд відмовити повністю. В обґрунтування заперечень зазначає, що останнім часом він працює водієм у ТОВ «ТК Захід» і його заробітна плата становить в середньому 8 400,00 грн, інших доходів у нього немає. Проживає у квартирі своїх батьків за адресою АДРЕСА_1 , де і зареєстрований. У 2019 році, шляхом сплати коштів у дольовій участі він придбав однокімнатну квартиру в м. Івано-Франківськ, на яку посилається позивачка, однак право власності на неї зареєстрував у 2020 році. Також у відзиві вказує, що у його власності перебуває автомобіль марки «LAND ROVER» 2005р.в., а автомобіль марки Nissan Qashqai, 2007 р.в., належить його матері ОСОБА_8 , оскільки був ввезений ним з-за кордону в Україну на прохання його матері і за її грошові кошти, а тому 02.05.2024 зазначений автомобіль було переєстровано на неї. Також звертає увагу суду, що збільшення розміру аліментів до 4 000,00 грн як просить позивачка становитиме 143% від його доходу і перевищує допустимий загальний розмір усіх його відрахувань з кожної заробітної плати та інших доходів боржника, встановленого ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження». Крім того вказує, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років і з 01.01.2024 року становить 3196 гривень, 50% відсотків якого складає 1598, 00 грн на дитину від 6 до 18 років, а тому вважає, що іншу половину прожиткового мінімуму на дитину має забезпечувати позивачка, оскільки відповідно до ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Із вимогою позивачки про стягнення з нього половини додаткових витрат на навчання сина не погоджується, оскільки не вважає їх додатковими витратами посилаючись на правову позицію, викладену у постанові Касаційного цивільного суду ВС від 26.08.2020 року у справі №336/1488/19, в якій зазначено, що навчання особи з метою здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Вважає, що такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами у розумінні ст. 185 СК України.2. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 31.12.2024 суд відкрив провадження у справі, постановив справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

В порядку ст. 93 ЦПК України відповідач повідомив про своє місце роботи, доходи та наявність транспортних засобів на праві приватної власності та в користуванні.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи.

3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом встановлено, що сторони у справі проживали у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 27.03.2020 (а.с. 15).

Під час шлюбу у сторін народилося троє дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ) та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 ) а.с. 8-10.

Згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 25.05.2020 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_9 підлягають стягненню аліменти у твердій грошовій сумі по 1 500,00 грн на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на кожну дитину щомісячно але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття (а.с. 16-18).

Згідно свідоцтва про зміну імені від 11.06.2021 року серії НОМЕР_4 , позивачка змінила прізвище з ОСОБА_10 на ОСОБА_11 (а.с. 7).

Із довідки № 4211 від 28.11.2024 року вбачається, що ОСОБА_12 є студентом першого курсу денної форми навчання інституту інформаційних технологій Івано-Франківського національного технічного університету нафти й газу й навчається за кошти фізичної особи (а.с. 20).

Відповідно до договору, копія якого долучена до позовної заяви, укладеного між Івано-Франківським національним технічним університетом нафти й газу та позивачкою ОСОБА_1 , загальна вартість освітньої послуги студента ОСОБА_3 за весь період навчання становить 138 400,00 грн, вартість навчання за 2024-2025 навчальний рік становить 34 600,00 грн. (а.с. 21-22).

Із платіжних інструкцій від 04.09.2024 року та 08.12.2024 року вбачається, що позивачка оплатила вартість навчання двічі по 17 300,00 грн. (а.с. 23-24).

Із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно слідує, що за відповідачем 21.11.2023 року зареєстрована земельна ділянка, площею 0,0053 га, кадастровий номер :04:001:2781, загальною площею 47,5 кв.м., 18.01.2010 року гараж, 06.07.2020 року квартира (а.с. 25).

Згідно Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 11.12.2024, земельна ділянка, кадастровий номер :04:001:2781, місцем розташування земельної ділянки є адреса належного відповідачу гаражу.

Відповідно до довідки, долученої відповідачем до відзиву, заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.07.2024 відсутня (а.с. 57), а також згідно платіжних інструкцій від 30.07.2024, 29.08.2024, 29.09.2024, 26.10.2024, 29.11.2024, 01.01.2025 відповідачем сплачувались аліменти в сумі по 4824,12 грн, де вказано призначення платежу- аліменти, платник ОСОБА_2 , одержувач ОСОБА_1 (а.с. 63).

З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, долученого відповідачем до відзиву вбачається, що у нього у власності перебуває автомобіль марки «LAND ROVER» 2005 р.в., а у власності ОСОБА_8 транспортний засіб марки Nissan Qashqai, 2007 р.в. (а.с. 64-65).Відповідно до довідки про заробітну плату, яка долучена відповідачем до відзиву вбачається, що ОСОБА_2 працює водієм у ТОВ «ТК Захід» і загальна сума його доходу за період щ 01.02.2024 по 31.12.2024 становить 90440, 00 грн (а.с. 67).

Витребувані судом за клопотанням позивачки письмові докази, які надійшли на ухвалу суду з Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Івано-Франківській області, а саме інформація про придбання та відчуження відповідачем транспортних засобів за період з січня 2022 року по грудень 2024 року та інформація з Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області про доходи відповідача за період з січня 2022 року по грудень 2024 року узгоджується із доказами, долученими відповідачем до відзиву, з яких вбачається, що за ОСОБА_2 зареєстрований автомобіль марки «LAND ROVER» 2005р.в. днз НОМЕР_5 , транспортний засіб марки Nissan Qashqai, 2007 р.в. днз НОМЕР_6 02.05.2024 року, був зареєстрований за відповідачем 15.06.2022, а в подальшому перереєстрований на ОСОБА_8 (а.с. 52).

З відповіді на запит від 16.01.2025 року щодо отримання відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків, яка надійшла згідно ухвали суду з Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській областівбачається, що відповідач ОСОБА_2 у ТОВ «ТК Захід» за січень-лютий 2022 року отримав по 6,600, 00 грн доходу, за квітень-жовтень 2022 року -0,00 грн доходу, за листопад 2022 року 6800, 00 грн доходу, за грудень 2022 року січень, лютий 2023 року 0,00 грн доходу, за березень 2023 року 11560, 17 грн доходу, за 2, 3, 4 квартал інформація про доходи відсутня, за лютий-березень 2024 року -7420,00 грн доходу, квітень-вересень 2024 року - 8400,00 грн доходу (а.с.71-73).

Згідно інформації, яка надійшла відповідно до ухвали суду з Державної прикордонної служби України відповідач ОСОБА_2 за період з 01.01.2022 року по 31.12.2024 року перетинав кордон неодноразово (а.с. 49-50).

4. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України).

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини,що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно зі статтею 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зазначене також роз`яснено судам у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Ураховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження(частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Указане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13,і неодноразово підтриманою Верховним Судом у постановах: від 30 червня 2020 року, у справі № 343/945/19, провадження № 61-2057св20, від 12 січня 2022 року у справі № 545/3115/19, провадження № 61-18145св20,від 23 травня 2022 року у справі № 752/26176/18, провадження № 61-16697св21, та інших.При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні доказине мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатністьі взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраниму справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).З моменту ухвалення судом рішення від 25.05.2020 про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі по 1500,00 грн на кожну дитину зросли потреби дітей відповідно до віку, забезпечення яких гарантуватиме повноцінний її розвиток.

Догляд та утримання неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які навчаються в навчальних закладах потребують належного, достатнього матеріального забезпечення, а присуджений розмір аліментів згідно рішення Надвірнянського районного суду від 25.05.2020 року в сумі по 1500,00 гривень щомісячно, враховуючи їх вік та потреби, є явно достатнім для забезпечення нормальних умов для їх розвитку.

Крім того, на оплату навчання старшого сина ОСОБА_3 позивач витрачає 34 600,00 грн на рік.

Вказані обставини щодо понесення витрат на дітей свідчать про погіршення матеріального стану позивача.

Щодо матеріального стану відповідача судом встановлено, що після ухвалення судом рішенням про стягнення з нього аліментів в сумі 1 500,00 грн його дохід від отримання заробітної плати не збільшився, проте ним були набуті у власність два автомобілі. В подальшому один автомобіль був відчужений на користь третьої особи. Посилання відповідача на ту обставину, що автомобіль був придбаний за кошти матері у зв`язку з чим і був перереєстрований на неї, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки всупереч вимогам ч. 1 ст. 81 ЦПК України не підтверджені доказами.

При цьому, суд не бере до уваги отримання у власність відповідачем квартири та земельної ділянки, оскільки як вбачається з матеріалів справи підстави для отримання у власність квартири виникли у 2019 році, тобто до ухвалення рішення про стягнення аліментів, а земельна ділянка була виділена відповідачу під уже існуючий гараж.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено з 1 січня 2024 прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років 3196 гривень.

Вказані обставини дають можливість дійти висновку, що розмір аліментів, який має сплачувати відповідач на утримання неповнолітніх дітей може бути збільшений. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 3 000,00 грн, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , по 2000,00 коп, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Щодо стягнення додаткових витрат на дитину.

За змістом ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (ч. 2 ст. 185 СК України).

Отже, виходячи з аналізу ст. 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат.

Витрати на освітні послуги сина ОСОБА_3 в інституті інформаційних технологій Івано-Франківського національного технічного університету нафти й газу не можуть бути віднесені до тих особливих обставин, передбачених ст. 185 СК України, які визначають можливість стягнення додаткових витрат, а будь-яких доказів на обґрунтування необхідності навчання дитини саме в університеті на контрактній формі навчання шляхом внесення оплати за освітню послугу фізичною особою до суду не надано і судом не встановлено.

Указане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 22.03.2023 року № 758/6112/19 провадження № 61-425св23.

Суд звертає увагу позивача, що після досягнення сином повноліття, позивачка вправі звернутися із позовом про стягнення аліментів з відповідача на повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення додаткових витрат на дитину в розмірі 17 300,00 грн.

5. Висновки суду.

За таких обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом збільшення розміру аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 3000 (три тисячі) грн 00 коп, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі по 2000 (дві тисячі) грн 00 коп, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. В задоволенні позовних вимог про стягнення додаткових витрат на дитину має бути відмовлено.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід державного бюджету підлягає стягненню 289,37 грн витрат по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Із положень ч.ч. 1-5 ст. 137 ЦПК України слідує, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

В силу ч.ч. 2, 3, 8 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що сторона, на користь якої ухвалене судове рішення, має право на відшкодування понесених судових витрат, у тому числі витрат на професійну правничу допомогу.

До складу витрат на професійну правничу допомогу включаються витрати з оплати винагороди адвоката за здійснення представництва інтересів учасника справи в суді та надання інших видів правової допомоги клієнту.

На підтвердження відповідних витрат на правову допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, акт прийому-передачі наданих послуг).

На підтвердження наданих адвокатом послуг та виконаних робіт представником позивача надано договір про надання правової допомоги від 05.02.2024, який укладено між позивачкою ОСОБА_1 та адвокатом Романишиним Д.М., ордер №1087110 від 05.12.2024 на надання правничої допомоги ОСОБА_1 , який видано на підставі договору про надання правової допомоги від 05.02.2024, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат вказаний в позовній заяві, який становить 4500 гривень, платіжна інструкція про оплату адвокатських послуг згідно договору за № від 11.12.2024 року та копія свідоцтва про право на занняття адвокатською діяльністю, видане Романишину Д.М.На підставі ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, підлягає стягненню 1075,09 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 12, 19, 43, 49, 81, 133, 141, 223, 259, 263-265, ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей та стягнення додаткових витрат на дитину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 3000 (три тисячі) грн 00 коп., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі по 2000 (дві тисячі) грн 00 коп на кожного, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути ОСОБА_2 на користь державного бюджету 289 (двісті вісімдесят дев`ять) грн 37 коп. витрат по сплаті судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 075 (одну тисячу сімдесят п`ять) грн 09 коп витрат на професійну правничу допомогу.

В задоволенні решти позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_8 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Валігурський Г.Ю.