Справа № 954/956/21
Номер провадження 2/954/157/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 рокус-ще Нововоронцовка

Нововоронцовський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Каневського В. О.,

за участі секретаря судових засідань Ферко Г. М.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом ОСОБА_4 про стягнення боргу. Позов обґрунтовує тим, що 24.12.2013 ОСОБА_4 власноручно підписала розписку про отримання суми позики в розмірі сорок тисяч гривень та зобов`язалися повернути кошти Кредитору на першу вимогу. На даний час кошти не повернуті. Крім того Позивач є спадкоємицею після смерті своєї мами ОСОБА_5 . Як спадкоємець позивач несе відповідальність за зобов`язання спадкодавця. Тому зазначаю, що ОСОБА_5 за своє життя також підписала розписки: від 01.09.2014 про отримання суми в розмірі 20800,00 грн; від 22.05.2015, 12.08.2018 про отримання суми в розмірі 10000,00 дол. США та зобов`язалась повернути кошти кредитору на першу вимогу. Розписка від 22.05.2015 засвідчена ОСОБА_4 . На даний час сума позики відповідачем не повернута. Відповідач не виконола взяті на себе зобов`язання та у зазначений термін гроші не повернула. Перед відповідачем борг становить в сумі 20000,00 доларів США та 60800,00 грн. Таким чином, представник позивача просить суд стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 борг за договорами позики в розмірі 20000,00 доларів США та 60800,00 грн; стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору за подачу даної позовної заяви в розмірі 3216,06 грн та витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку із розглядом справи судом першої інстанції в розмірі 7000,00 грн.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача надав заяву, в якій щодо боргу безпосередньо відповідача зазначає, то остання заперечує факт отримання від ОСОБА_3 грошових коштів в борг, вважає що дана вимога не підтверджена належними та допустимими доказами. Що стосується боргу матері позивача ОСОБА_5 , то відповідач вважає, що сплив строк давності для пред`явлення цієї вимоги.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні в справі докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Так, за змістом розписок вбачається, що ОСОБА_5 отримала від ОСОБА_3 у борг:

- 20800,00 грн, що підтверджується розпискою від 01.09.2014;

- 10000,00 дол. США, що підтверджується розпискою від 22.05.2015;

- 10000,00 дол. США, що підтверджується розпискою від 14.08.2018.

Також, як вбачається з оригіналу розписки від 24.12.2013, ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_6 коштии у розмірі 40000,00 грн, та зазначено, що позику поверне на першу вимогу і в повній сумі.

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зобов`язання щодо повернення грошових коштів ОСОБА_3 не виконала.

За п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно зі ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року в справі №464/3790/16-ц вказано, що за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За змістом ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

При цьому належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення грошових коштів у строк та в розмірі, визначеним договором позики.

Відповідно до змісту ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримання виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.

Боргова розписка не містить будь-яких відміток щодо виконання відповідачем своїх зобов`язань. Інші докази, що підтверджували б повернення боргу, в матеріалах справи також відсутні.

Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня.

Ураховуючи викладене, оскільки ОСОБА_4 до теперішнього часу зобов`язання за розпискою від 24.12.2013 не виконала, грошові кошти позивачу не повернула, суд вважає необхідним стягнути з неї на користь ОСОБА_3 заборгованість у розмірі 40000,00 грн (сорок тисяч гривень 00 копійок).

Щодо стягнення заборгованості з відповідача по розпискам від 01.09.2014, 22.05.2015, 12.08.2018, суд зазначає наступне.

Статтею 1281 ЦК України в редакції від 16.01.2003 передбачено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, ко він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщини протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї ста позбавляється права вимоги.

На час виникнення спірних правовідносин чинною була ст. 1281 ЦК України в редакції від 16 січня 2003 року. Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3 02.04.2019 подав заяву в нотаріальну контору про отримання спадщини після смерті матері боржника ОСОБА_5 в розмірі 1/2 частини земельної ділянки, тобто йому було достовірно відомо про смерть боржника ОСОБА_5 з самого початку, однак звернувся з вимогою до спадкоємця лише в липні 2021 року, тобто поза межа передбаченою редакцією від 16 січня 2003 року частини 2 статті 1281 ЦК України шестимісячно строку.

Враховуючи положення ЦК України в редакції від 16.01.2003, позивачем було пропущено строк пред`явлення вимоги, у зв`язку з чим у позовних вимогах щодо стягнення заборгованості у розмірі 20000,00 доларів США та 20800,00 грн слід відмовити, про що і зазначав пердставник відповідача.

Зважаючи на встановлені фактичні обставини, відповідні їм правовідносини і наведені положення чинного законодавства, суд з викладених підстав і мотивів дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Щодо вимоги про стягнення суми судових витрат, суд виходив з того, що п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з квитанції № 0.0..1 від 09.11.2021, позивачем при подачі позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 3216,06 грн (три тисячі двісті шістнадцять гривень 06 копійок). Оскільки позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають задоволенню частково, то розмір сплаченого ним судового збору при зверненні до суду підлягає стягненню з відповідача на його користь пропорційно задоволеним вимогам, розмір заявлених вимог 20000,00 доларів США та 60800,00 грн (100%), що станом на 09.11.2021 в гривневому еквіваленті становить 582412,00 грн, розмір вимог, що підлягають задоволенню 40000,00 грн (6,868%), розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача складає 220,62 грн (3216,06 х 6,868 % = 220,62 грн).

Щодо стягнення витрат на професійну правову допомогу, вбачається позивача уклав з адвокатом Бурлаєм Дмитром Валерійовичем договір про надання правової допомоги № 59 від 29.06.2021, вартість якої складає 7000,00 грн. Враховуючи, що підлягають задоволенню 6,868 % вимог, стягнення за надання правової допомоги становить 480,76 грн.

Щодо витрат, пов`язаних із забезпеченням доказів, позивачем не додано доказів, які підтверджують вжиття таких заходів, здійснення даних витрат, як результат, дані вимоги щодо стягнення таких витрат є необґрунтованими.

Ураховуючи викладене, на підставі ст. 526, 527, 610-612, 627-629, 638 ЦК України, керуючись ст. 2, 10, 12, 76, 81, 89, 133, 141, 263-265, 273, 280-282 ЦПК України,- На підставі ст. 1046-1047, 1049, 1050 ЦК України, керуючись ст. 3- 5, 12-13, 76-81, 133, 141, 263-265, 273,280 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву представника позивача Бурлая Дмитра Валерійовича в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) борг за розпискою від 24.12.2013 в розмірі 40000,00 грн (сорок тисяч гривень 00 копійок).

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 220,62 грн (двісті двадцять гривень 62 копійки) та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 480,76 грн (чотириста вісімдесят гривнень 76 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду через Нововоронцовський районний суд Херсонської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили післяповернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяВ.О. Каневський