Провадження № 2/201/774/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого - судді Куць О.О.,

за участю секретаря судового засідання Сідельника Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Маріупольської міської ради Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

24 жовтня 2024 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовною заявою до Маріупольської міської ради Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом (а.с. 1-3).

Ухвалою від 28 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку загального позовного провадження (а.с. 33-34).

Позовна заява мотивована тим, що інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.06.2024 р. підтверджено, що ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_1 від 22.01.2015 р. належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 169,9 кв.м., житловою площею 101,4 кв.м. Вказаний об`єкт нерухомості складається з: житлового будинку літ. «В-1», житлової мансарди літ. «В/м», вбиральні літ. «Е-1», літ. «Ж-1», гаража літ. «Г-1», сараїв літ. «Д-1», «З-1», «И-1», огорожі №1,2,3. Дата державної реєстрації права власності ОСОБА_3 на вказаний житловий будинок - 21.01.2015 р., рішення про державну реєстрацію №18778486.

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану № 0 від 27.09.2024 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 17.05.1989 р. було зареєстровано шлюб, після реєстрація якого дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_5 ».

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 13.10.2015 р. між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 було зареєстровано шлюб, після реєстрації якого дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_9 ».

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла матір позивачів - ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 від 27.09.2024 р.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько позивачів - ОСОБА_3 , відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 від 18.08.2022 р.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у виді житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 169,9 кв.м., житловою площею 101,4 кв.м., який належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності від 22.01.2015 р.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 є його діти - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України.

У встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України, з урахуванням п. 3 постанови КМУ № 164 від 28.02.2022 р. «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», спадкоємці першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до нотаріального органу з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 .

Згідно із інформаційними довідками із Спадкового реєстру від 15.05.2023р. щодо спадкодавця ОСОБА_3 відсутня інформація щодо складання заповітів/спадкових договорів/видачі свідоцтва про право на спадщину.

Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Акішиної Р.С. від 26.09.2024 р. № 128/02-31 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, яка відкрилась за фактом смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 у зв`язку з відсутністю у ОСОБА_1 , ОСОБА_2 документів, що підтверджують право власності ОСОБА_3 на житловий будинок АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 запропоновано звернутись до суду із позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом на спірне майно.

Враховуючи вищевикладене, позивачі просили визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності по частині будинку АДРЕСА_1 , загальною площею (будинку) 169.9 кв.м., жилою площею (будинку) 101.4 кв.м., до складу якого входять житловий будинок літ. «В-1»; житлова мансарда літ. «В/м»; вбиральні літ. «Е-1», «Ж-1»; гараж літ. «Г-1»; сараї літ. «Д-1», «З-1», «И-1»; огорожі № 1.2.3 - в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який номер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Ухвалою від 23 грудня 2024 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивачів адвокат Д`яконова К.І. 14 січня 2025 року надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю (а.с. 68-71).

Представник відповідача Маріупольської міської ради Донецької області Бастрига С.М. 20 грудня 2024 року надав заяву про розгляд справи без його участі, просив розглянути справу за наявними доказами (а.с. 55-58).

З огляду на належне повідомлення сторін та відсутність клопотань про перенесення судового засідання на іншу дату, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін (їх представників), за наявними в матеріалах справи доказами.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєтру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 383563592 від 19.06.2024 р. житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 169,9 кв.м., житловою площею 101,4 кв.м. та який складається з: житлового будинку літ. «В-1», житлової мансарди літ. «В/м», вбиральні літ. «Е-1», літ. «Ж-1», гаража літ. «Г-1», сараїв літ. «Д-1», «З-1», «И-1», огорожі №1,2,3 належить на праві власності ОСОБА_3 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжено (з відкриттям розділу) №18778486 від 21.01.2015 р.) (а.с.16-18).

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану № 0 від 27.09.2024 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 17.05.1989 року було укладено шлюб, після реєстрація якого дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_5 ».(а.с.13)

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Голосіївським ВДРАЦС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) батьками позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (а.с. 12)

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (позивач), є ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (а.с.7)

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 13.10.2015 р. між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 було зареєстровано шлюб, після реєстрації якого позивачу присвоєно прізвище « ОСОБА_9 ».(а.с.8)

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла матір позивачів - ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 від 27.09.2024 р.(а.с.14).

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько позивачів ОСОБА_3 , відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 від 18.08.2022 р.(а.с.15).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у виді житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 169,9 кв.м., житловою площею 101,4 кв.м., який належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності від 22.01.2015 р.

У встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України, з урахуванням п. 3 постанови КМУ № 164 від 28.02.2022 р. «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», спадкоємці першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до нотаріального органу з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 .

Згідно із інформаційними довідками зі Спадкового реєстру від 15.05.2023 року щодо спадкодавця ОСОБА_3 відсутня інформація про складання заповітів/спадкових договорів/видачі свідоцтва про право на спадщину(а.с.20-21).

Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Акішиної Р.С. від 26.09.2024 р. № 128/02-31 відмовлено позивачам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , у зв`язку з відсутністю у ОСОБА_1 , ОСОБА_2 документів, що підтверджують право власності ОСОБА_3 на житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.22).

Відповідно до вимог п. п. 1, 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2, 6 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону, а держава не втручається у здійснення власником права власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Так на підставі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності із ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно із ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Стаття 1258 ЦК України встановлює, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно з ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

В силу ч. 1 ст. 1268, ч. 1,5 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У відповідності до ч. ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Розглядаючи по суті даний спір, суд враховує, що позивачі є спадкоємцями першої черги за законом після смерті свого батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Спадщина складається з житлового будинку АДРЕСА_1 , що, зокрема, вбачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 128/02-31 від 26.09.2024 р.

Слід зазначити, що наразі позивачі є переселенцями та мешкають у м. Києві (а.с.11). Документи, що підтверджують право власності спадкодавця ОСОБА_3 на вищевказаний житловий будинок у позивачів відсутні, отже іншого шляху, аніж звернення до суду за захистом спадкових прав, не існує.

Аналізуючи наявні у справі докази у їх сукупності, з огляду на те, що у судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що спадкодавець ОСОБА_3 дійсно був власником житлового будинку АДРЕСА_1 , що вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєтру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с.16), інші спадкоємці першої черги відсутні, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання за позивачами права власності на частину вищевказаного будинку в порядку спадкування, за кожним.

Відтак позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 5, 12, 77-82, 258, 259, 264-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Маріупольської міської ради Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_7 право власності на частку будинку АДРЕСА_1 , загальною площею (будинку) 169.9 кв.м., жилою площею (будинку) 101.4 кв.м., до складу якого входять житловий будинок літ. «В-1»; житлова мансарда літ. «В/м»; вбиральні літ. «Е-1», «Ж-1»; гараж літ. «Г-1»; сараї літ. «Д-1», «З-1», «И-1»; огорожі № 1.2.3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який номер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_8 право власності на частку будинку АДРЕСА_1 , загальною площею (будинку) 169.9 кв.м., жилою площею (будинку) 101.4 кв.м., до складу якого входять житловий будинок літ. «В-1»; житлова мансарда літ. «В/м»; вбиральні літ. «Е-1», «Ж-1»; гараж літ. «Г-1»; сараї літ. «Д-1», «З-1», «И-1»; огорожі № 1.2.3 - в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який номер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_7 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_8 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Маріупольська міська рада Донецької області () адреса тимчасового місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Княгині Ольги, буд.11.

Суддя О.О.Куць