Справа № 373/2186/24
Номер провадження 2/373/120/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області

під головуванням судді Свояк Д.В.,

за участі секретарки судових засідань Мороз В.О.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача:

Представник позивача звернувся до суду з вимогами: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договорами №001 від 07.05.2021, №-74684 від 16.05.2021 в розмірі 58968,56 грн; стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 3028,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 16000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та відповідачем 07.05.2021 був укладений кредитний договір № 001 за умовами якого позичальнику надано кредит у розмірі 2400,00 грн на умовах строковості, зворотності та платності.

01.12.2021 ТОВ «Служба миттєвого кредитування» передало право вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «Вердикт капітал», договір факторингу №1-12.

В подальшому, 10.01.2023 ТОВ «Вердикт капітал» передало право вимоги за зазначеним кредитним договором ТОВ «Коллект Центр», договір факторингу №10-01/2023.

Крім того, між ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо фінанс» та відповідачем 16.05.2021 укладено договір №-74684,за умовами якого позичальнику надано кредит у розмірі 2000,00 грн на умовах строковості, зворотності та платності.

07.09.2021 ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо фінанс» передало право вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «Вердикт капітал», договір відступлення права вимоги №7-09/21.

В подальшому - 10.03.2023 ТОВ «Вердикт капітал» передало право вимоги за зазначеним кредитним договором ТОВ «Коллект Центр», договір факторингу №10-01/2023.

Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Відповідач у відзиві на позовну заяву просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, зазначив, що позивачем не доведено факт переказу йому кредитних коштів за кредитними договорами. Надані позивачем довідки ТОВ ФК «Вей Фора Пей» від 07.05.2024 та ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 05.09.2024 є неналежними та недопустимими доказами.

Представник позивача у поясненнях зазначив, що до матеріалів позовної заяви надано докази на підтвердження виникнення зобов`язань між сторонами, надання (обміну) усією необхідною інформацією, погодження всіх істотних умов договору. Твердження відповідача про те, що він не отримував кредитних коштів не заслуговують на увагу.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі:

Ухвалою суду від 18.10.2024 відкрито провадження в даній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

18.11.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву.

03.12.2024 до суду надійшла відповідь на відзив, яку суд не бере до уваги, оскільки додані докази направлення відзиву відповідачу не відповідають приписам ЦПК України через те, що надано докази надіслання на електронну пошту невідомого адресата.

03.12.2024 до суду надійшло клопотання представника позивача про витребування доказів та про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін.

Ухвалою суду від 12.12.2024 у справі призначено судове засідання.

20.01.2025 до суду надійшло клопотання відповідача про проведення судового засідання без його участі, просив залишити без розгляду відповідь на відзив та відмовити у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів.

У судовому засіданні 21.01.2025 судом відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів, мотиви наведені у протоколі судового засідання та записі фіксування судового засідання.

30.01.2025 до суду надійшло клопотання представника позивача про витребування доказів (повторне, уточнене)

30.01.2025 до суду надійшли пояснення представника позивача.

У судовому засіданні 03.02.2025 судом відмовлено у задоволенні повторного клопотання представника позивача про витребування доказів, мотиви наведені у протоколі судового засідання та записі фіксування судового засідання.

Судом встановлено наступні обставини:

До позовної заяви додано копію договору про надання фінансових послуг № 001 «Стандартний» від 07.05.2021, відповідно до умов якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» надає відповідачу кредит у розмірі 2400 грн, шляхом перерахування коштів в готівковій або безготівковій формі, орієнтовний строк повернення 16 днів з моменту отримання кредиту, процентна ставка за договором встановлюється в розмірі 2 % за кожен день користування кредитом, тип процентної ставки - фіксований.

У п.1.6. цього договору зазначено, що датою прийняття (акцепту) та підписання кредитного договору (всіх без виключення його складових, а саме: цього договору; самої заяви-анкети; правил, паспорту кредиту; повідомлення суб`єкта персональних даних про його права, визначені Законом України «про захист персональних даних», мету збору даних, склад та зміст зібраних персональних даних, та осіб, яким передаються його персональні дані) вважається дата складання та підписання сторонами заяви-анкети. Заява-анкета підписується сторонами шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис.

До позову додано копію заяви-анкети від 07.05.2021 де зазначено, що відповідач просив надати йому кредит у розмірі 2400 грн на картковий рахунок № НОМЕР_1 . Орієнтовний строк повернення кредиту 16 днів з моменту отримання кредиту, розмір відсотків 2% за кожен день користування кредитними коштами, що становить 768 грн.

В матеріалах справи міститься довідка ТОВ «Фінансова компанія «Вей фор пей» від 07.05.2024, згідно з якою товариство 07.05.2021 здійснило переказ коштів у розмірі 2400 грн на картку № НОМЕР_1 , номер кредитного договору 001.

Також, до позову додані копії графіку платежів, паспорту споживчого кредиту засвідчені електронним підписом позичальника, а також повідомлення суб`єкта персональних даних про його права, визначені Законом України «Про захист персональних даних», мету збору даних, склад та зміст зібраних персональних даних, та осіб, яким передають його персональні дані, інформації щодо порядку (процедури), хронології дій щодо укладання електронного договору, вчинення товариством та заявником в інформаційно-телекомунікаційній системі та поза нею з зазначенням часу та дати таких дій.

У паспорті споживчого кредитування зазначено. Що строк кредитування 16 днів, а сума кредитування 2400 грн, тип процентної ставки фіксована, загальні витрати за кредитом 768 грн (сума % по договору) + 336 грн (комісія). У розділі 5 «Порядок повернення кредиту» кількість та розмір платежів, періодичність внесення зазначено кількість:1; розмір: 3168; періодичність внесення: на 16 день з дати отримання.

Як вбачається з копії договору факторингу №1-12 від 01.12.2021, укладеного між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт капітал», клієнт відступає фактору, а фактор зобов`язується прийняти права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах визначених цим договором.

До позову додані копії акту приймання-передачі реєстру боржників до договору факторингу, платіжного доручення №307600018 від 03.12.2021 про оплату лоту відповідно до договору факторингу №1-12 від 01.12.2021, витягу з реєстру боржників до договору факторингу №1-12 від 01.12.2021.

До позовної заяви додано копію договору позики № -74684 «Проста позика» від 16.05.2021, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо фінанс» надає відповідачу кредит у розмірі 2000 грн, шляхом перерахування коштів в безготівковій формі, орієнтовний строк повернення 14 днів з моменту отримання кредиту, процентна ставка - фіксована.

У п.3.2. цього договору зазначено, що кредит надається одноразово шляхом перерахування коштів виключно на рахунок позичальника, зазначений позичальником при подачі заяви про надання кредиту та зазначений у розділі 10 (реквізити сторін) цього договору.

У п.10 договору зазначено банківський рахунок позичальника № НОМЕР_2 .

До позову додано копії графіку розрахунків, де зазначено, що процентна ставка за користування кредитом становить 1,95% та паспорту споживчого кредиту продукту «Проста Позика» засвідчені електронним підписом відповідача.

В матеріалах справи міститься довідка сервісу онлайн платежів IPay.ua від 05.09.2024, відповідно до якої 16.05.2021 було перераховано 2000,00 грн на картку № НОМЕР_3 .

Однак у вказаній довідці відсутня інформація щодо кредитного договору, за яким був здійснений переказ коштів.

Як вбачається з копії договору відступлення права вимоги №07-09/21 від 07.09.2021, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо фінанс» та ТОВ «Вердикт капітал», кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору, належні права вимоги до боржників.

До позову додані копії акту приймання-передачі реєстру боржників до договору відступлення права вимоги №07-09/21 від 07.09.2021, витягу з реєстру боржників до договору відступлення права вимоги №07-09/21 від 07.09.2021.

Як вбачається з копії договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023, укладеного між ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Коллект центр», кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору, належні права вимоги до боржників.

До позову додані копії акту приймання-передачі реєстру боржників до договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023, акту зарахування зустрічних однорідних вимог від 28.02.2023, витягу з реєстру боржників до договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023.

Норми права, застосовані судом:

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів.

Згідно з ч. 1 ст. 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 3 ст.203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

За нормами ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до норм ст. 526, 530, 610, ч.1 ст.612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

У ч. 1 ст. 513 ЦК України зазначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ч. 1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ч.8 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача.

У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями.

Конституційний Суд України у рішенні від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи ч. 4 ст. 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно- правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 78 ЦПК України визначено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Стаття 80 ЦПК України визначає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як передбачено ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оцінка суду аргументів сторін, доказів.

Представником позивача заявлено клопотання про витребування доказів, а саме витребувати у АТ КБ «Приват Банк» інформацію: чи видавалась ОСОБА_1 кредитна картка № НОМЕР_3 ; докази зарахування на картку № НОМЕР_3 кредитних коштів у сумі 2 400,00 грн, які 07.05.2021 були на неї перераховані, а також у сумі 2 000,00 грн, які 16.05.2021 були на неї перераховані, а саме витребувати виписки по рахунку ОСОБА_1 за номером картки № НОМЕР_3 за період із 07.05.2021 по 22.05.2021; ідентифікаційні дані власника картки та повний номер картки НОМЕР_3 , в тому числі, але не виключно прізвище, ім`я, по-батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, серію та номер паспорта, адресу місця проживання, контактні дані (номер телефону, адреса електронної пошти, тощо), та інші відомості про власника вказаної картки; інформацію щодо номеру телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № НОМЕР_3 з 07.05.2021 по 22.05.2021.

Як зазначив представник позивача, підставою для витребування доказів стало заперечення відповідача факту саме отримання кредитних коштів.

Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача посилається на норми ЦК України, які стосуються договору позики. В даних правовідносинах договір є укладеним з моменту передання грошей.

Отже, доказуванню в межах даної цивільної справи підлягає саме факт передання коштів кредитодавцем, саме відповідачу, саме у зв`язку з виконанням укладеного кредитного договору, а не отримання якихось коштів відповідачем на свій картковий рахунок.

При оцінці доказів та аргументів суд враховує положення ч. 8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» та нечіткі або двозначні положення договору тлумачить на користь відповідача, як споживача послуг позивача.

Звертаючись до суду із даним позовом представник позивача посилався на те, що позивач отримав право вимоги за кредитними договорами, укладеними між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» №001 від 07.05.2021, ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо фінанс» №-74684 від 16.05.2021 та відповідачем.

В матеріалах справи міститься довідка ТОВ «Фінансова компанія «Вей фор пей» від 07.05.2024, згідно з якою товариство 07.05.2021 здійснило переказ коштів у розмірі 2400 грн на картку № НОМЕР_1 , номер кредитного договору 001.

Також, в матеріалах справи міститься довідка сервісу онлайн платежів IPay.ua від 05.09.2024, відповідно до якої 16.05.2021 було перераховано 2000,00 грн на картку № НОМЕР_3 , однак, вона не підтверджує обставини передачі кошті саме за кредитним договором №-74684 від 16.05.2021.

Вказана обставина ставить під сумнів передання коштів кредитодавцем відповідачу саме за кредитним договором №-74684 від 16.05.2021, укладеним між ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо фінанс» та відповідачем.

Позивачем наданий розрахунок заборгованості, проте він не є доказом наявності або відсутності договірних зобов`язань між сторонами, оскільки він є доповненням до позовної заяви із зазначенням обрахунку позивачем позовних вимог майнового характеру та має інформаційний характер, а також не відповідає вимогам, яким має відповідати доказ здійснення фінансово-господарської операції.

У зв`язку з цим, зважаючи на позицію відповідача, суд дійшов висновку про недоведеність обставин надання ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо фінанс» відповідачу коштів за кредитним договором №-74684 від 16.05.2021.

Відповідно до висновку Верховного Суду, зробленого у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

З копії договору №001 про надання фінансових послуг від 07.05.2021 вбачається, що сума кредиту за умовами кредитного договору становить 2400, 00 грн, строк кредитування 16 днів з відсотковою ставкою 2 % за кожен день користування кредитом.

Зазначені умови містяться у паспорті споживчого кредиту та передбачені графіком платежів до вказаного кредитного договору.

Будь-яких доказів наявності обставин щодо продовження строку кредитування та зміни процентної ставки, суду не надано.

З врахуванням викладеного проценти за користування кредитними коштами можуть бути нараховані лише протягом терміну, на який були надані кредитні кошти, а тому розмір заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами за цим договором з врахуванням умов договору щодо розміру денного відсотку за користування коштами складає 768,00 грн (2400/100х2%х16).

У зв`язку з наведеним суд дійшов висновку про часткове порушення прав позивача, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн, як передбачено ст.4 ЗУ «Про судовий збір». Ціна позову визначена позивачем сумою стягнення 58968,56 грн.

Оскільки, суд частково задовольняє вимоги на суму 3168,00 грн, що становить 5,37% від ціни позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 162,60 грн (3028:100 х 5,37%) судових витрат у виді судового збору.

Представником позивача заявлено вимогу про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 16000,00 грн.

На підтвердження витрат на правничу допомогу до заяви долучено заявку на надання юридичної допомоги №124 від 05.07.2024, витяг з акту про надання юридичної допомоги від 05.09.2024 від 05.09.2024 та платіжну інструкцію № від 12.09.2024 на суму 112000 грн.

Оскільки, суд частково задовольняє вимоги на суму 3168,00 грн, що становить 5,37% від ціни позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 859,20 грн (16000:100 х 5,37%) витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за кредитним договором №001 від 07.05.2021 в розмірі 3 168 (три тисячі сто шістдесят вісім) грн 00 коп., з яких: основний борг у розмірі 2400 (дві тисячі чотириста) грн 00 коп., відсотки за користування кредитними коштами 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 00 коп.

У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» судові витрати у розмірі 1 021 (одна тисяча двадцять одна) грн 20 коп., з яких: судовий збір 162 (сто шістдесят дві) грн 60 коп., витрати на правову допомогу 859 (вісімсот п`ятдесят дев`ять) грн 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повні найменування сторін та інших учасників справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Колект Центр», , місцезнаходження: вул. Мечнікова, 3, офіс 306, м. Київ, 01133;

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне рішення складено 20.02.2025.

Суддя: Д. В. Свояк