Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2/733/121/25
Єдиний унікальний №733/67/25
Рішення

Іменем України

20 лютого 2025 року м.Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

у складі: головуючого судді - Вовченка А.В.,

при секретарі Мошененць Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ічня в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Санфорд Капітал» через систему «Електронний суд» звернулося до Ічнянського районного суду Чернігівської області з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою судді Ічнянського районного суду від 30 вересня 2024 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач у своєму позові посилався на те, що 20 липня 2021року між АТ «Банк кредит Дніпро» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №2618 відповідно до умов якого банк надав позичальникові кредит у розмірі 25 110 грн., включаючи страховий платіж в розмірі 4860 грн., строком на 24 місяці з кінцевою датою повернення кредиту 20.07.2023 року зі сплатою 0,001 % річних від суми кредиту згідно з графіком щомісячних платежів за кредитним договором, реальна річна процентна ставка 206,70%, на прострочену заборгованість за кредитом 56,0% річних. Також позичальник зобов`язався сплачувати банкові плату за обслуговування кредитної заборгованості з 20.07.2021 по 19.02.2022 7%, від суми кредиту, з 20.02.2022 по 18.08.2022 у розмірі 5,5 % від суми кредиту, з 20.08.2022 по 19.02.2023 4% від суми кредиту, з 20.02.2023 по 20.07.2023 2,25% від суми кредиту.

11.04.2024 року між АТ «Банк кредит Дніпро» та ТОВ «Санфорд Капітал» було укладено договір факторингу № 10/04-24, у тому числі за кредитним договором № №2618 від 20.07.2021 року. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, чим порушив умови договору. Таким чином, сума заборгованості станом на дату відступлення становить 52 793,80грн., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 25 110 грн., залишок прострочених комісій в розмірі 27 683,80 грн. Тому позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість у розмірі 52 793,80грн., а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7200 грн.

Ухвалою суду від 15.01.2024 року відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 про дату та час судового засідання повідомлялася в порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання повторно не з`явився, відзив на позов не надав. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Будь-які заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили.

Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що між АТ «Банк кредит Дніпро» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №2618 від 20.07. 2021 року., відповідно до умов якого банк надав позичальникові кредит у розмірі 25 100 грн., включаючи страховий платіж, строком на 24 місяці зі сплатою 0.001% річних від суми кредиту згідно з графіком щомісячних платежів за кредитним договором.

20. 07.2021 року між ПрАТ «УАСК АСКА-Життя» та ОСОБА_1 було укладено договір добровільного страхування життя. Розмір страхового платежу за цим договором страхування становить 4860,00 грн.

20.07.2021 року банком на рахунок відповідача було перераховано грошові кошти у загальному розмірі 25 110 грн.

11.04.2024 року між АТ «Банк кредит Дніпро» та ТОВ «Санфорд Капітал» було укладено договір факторингу № 10/04-24, у тому числі за кредитним договором № №2618 від 20.07.2021 року.

Відповідач умови договору не виконав, кредитні кошти не повернув, тому станом на 10.04.2024 року згідно з розрахунком, наданим позивачем, утворилась заборгованість у розмірі 52 793,80грн.

Згідно з умовами кредитного договору №2618 від 20.07.2021 року відсотки за користування кредитом нараховуються на залишок заборгованості щомісячно протягом періоду до фактичного повернення заборгованості, комісія за обслуговування кредитної заборгованості нараховується у терміни та у розмірі, визначених згідно з графіком щомісячних платежів за кредитним договором .

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином

відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

З урахуванням того, що у відповідача перед позивачем існує заборгованість, яка ним добровільно не сплачується, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №2618 від 20.07.2021 року яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 25 110,00 грн.,

В частині встановлення плати за обслуговування кредиту, суд зазначає наступне.

Відповідно п.1.1 Договору позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та в розмірах, визначених згідно Графіку щомісячних платежів за кредитним договором.

Згідно з ст.11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача.

Отже, для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (пункту 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві.

Відповідно до статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банк самостійно встановлює процентні ставки та комісійну винагороду за надані послуги.

У кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого

позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів.

У зв`язку з цим, після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит (частини перша та друга статті 11 Закону України «Про споживче кредитування»).

Сторонами кредитного договору було обумовлено, що за обслуговування кредиту позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно у термін та розмірах, визначених згідно Графіку щомісячних платежів за кредитним Договором.

Надання інших послуг за обслуговування кредиту, не пов`язаних з інформуванням про стан кредитної заборгованості, за вказану плату умовами договору не передбачено.

Розмір плати за таке обслуговування кредиту визначений у Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки, який змінюється залежно від погашення кредиту: перший платіж за обслуговування кредиту становить 1727,70 грн, останній 564,98 грн.

Водночас слід наголосити, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 року у справі №496/3134/19.

У постанові від 31.08.2022 року у справі №202/5330/19 Верховний Суд зазначив, що у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Таким чином, враховуючи, що позивачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, суд дійшов висновку, що положення кредитного договору №2618 від 20.07.2021року щодо обов`язку ОСОБА_1 сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах,

визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними.

З огляду на те, що кредитний договір №2618 від 20.07.2021 року в частині оплати комісії за обслуговування кредиту є нікчемними, суд дійшов висновку про відмову в цій частині позовних вимог.

Також, зважаючи на те, що відповідачем не виконувалось належним чином зобов`язання з погашення заборгованості за вказаним кредитним договором, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню заборгованість за простроченим кредитом у розмірі 25 110 грн.

На підставі ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктами 1,2ч.3ст.133ЦПК України встановлено ,що до витрат ,пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу ; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем було надано копію договору про надання правової допомоги № 1/04 від 01 квітня 2024 року (а.с. 11-14), копію акту № 3 приймання-передачі наданої правової допомоги (а.с. 16), копію акту приймання-передачі наданої правової допомоги від 16 грудня 2024 року (а.с. 19), копію ордеру (а.с. 18), копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Маслюженка М.П. (а.с. 17). Враховуючи судову практику Верховного Суду, викладену окрема у постанові від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц та постанові від 03.10.2019 року у справі №922/445/19, відповідно до якої витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Отже з ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати на надання професійної правничої допомоги в розмірі , пропорційно задоволеним вимогам (47.6%), тобто у сумі 3 427, 20 грн.

Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, саме: судовий збір пропорційно задоволеним вимогам.

Оскільки позовні вимоги задоволені частково (на 47,6%) , то з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 1153,06 грн.

Таким чином, загальна сума, яку належить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Санфорд Капітал», складає 29 690,26 грн. (25110,00 + 1153,06 +3427,20 )= 29 690,26 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 525, 526, 610, ч. 1 ст. 612, ч. 1 ст. 1054 ЦК України, ч. 1 ст. 133, ч. 1 ст. 141, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 259, 263-265, ч. 4 ст. 268, ч. 1 ст. 280, ст. ст. 281, 282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ТОВ «Санфорд капітал» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП- НОМЕР_1 , адреса реєстрації : АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд

Капітал» (, місцезнаходження за адресою: 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 21) заборгованість за кредитним договором №2618 від 20.07.2021 року у розмірі 29 690,26 грн.(двадцять дев`ять тисяч шістсот дев`яносто) грн. 26 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 25110,00 грн., витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3 427, 20 грн., а також судовий збір у розмірі 1153,06 грн.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення/складання повного тексту шляхом подання безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано. В разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили, якщо його не скасовано, після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено та підписано 20 лютого 2025 року.

Суддя А. В. Вовченко