Провадження № 2/641/308/2025 Справа № 641/1145/24
19 лютого 2025 року м. Харків
Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Онупко М.Ю.,
за участю секретаря Робочої М.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей по Слобідському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав,-
Позивач ОСОБА_1 звернулася до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей по Слобідському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, у якому просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі частини усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня прийняття рішення і до досягнення дитиною повноліття, а саме з ІНФОРМАЦІЯ_3 і до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 02.08.2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, від якого у сторін народилась спільна дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спільне життя з відповідачем не склалося, у сторін зникло почуття взаємної поваги та любові, а тому фактичні відносини були припинені в 2020 році. Рішенням Комінтернівський районний суд м. Харкова від 09.12.2023 року укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.
Також зазначила, що з 2020 року відповідач ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє зацікавленості в його подальшій долі. Відповідач спілкувався з дитиною лише один раз, а саме на початку липня 2021 року. Вказані факти, на думку позивача, можуть розцінюватися, як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність важливого ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків.
Крім того, позивач зазначила, що відповідач у матеріальному забезпеченні дитини не бере участі, а забезпеченням їх спільної дитини займається тільки вона.
Враховуючи вищевикладене, позивач була вимушена звернутися до суду із позовом.
Ухвалою Комінтернівського районного суд м. Харкова від 01.03.2024 року по вищевказаній справі відкрито провадження, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження з викликом сторін.
До судового засідання позивач не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила.
Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просила їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив до суду не надав.
У судове засідання представник третьої особи Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради - Малько О.П. не з`явився, в наданих до суду письмових поясненнях просив справу розглядати за його відсутності.
У судове засідання представник третьої особи Служби у справах дітей по Слобідському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради не з`явилася, в наданій до суду заяві просила справу розглядати за її відсутності.
Суд вважає, за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 , є батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 від 22.06.2016 року (а.с. 47).
Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи від 19.07.2016 року № 1086 та витягу з реєстру територіальної громади № 2024/000447754 від 15.01.2024 року за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані проживаючими: ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с. 19, 50).
Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08.11.2023 року (справа № 641/5921/23, провадження № 2/641/3423/2023) шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 02.08.2014 року Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 605 розірвано. Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень вказане рішення суду набрало законної сили 09.12.2023 року (а.с. 25-26).

Як вбачається з характеристики комунального закладу «Харківський ліцей № 114 Харківської міської ради» ОСОБА_3 навчається з 26.12.2023 року. Раніше відвідував комунальний заклад «Харківський ліцей № 68 Харківської міської ради». Мати учня ОСОБА_3 приділяє багато уваги навчанню і відповідальна ставиться до виховання сина (а.с. 41).

Відповідно до висновку Департаменту управління служб у справах дітей Харківської міської ради № 4485 від 16.12.2024 року, виходячи з інтересів дитини Департамент служб, як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 116-117).

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Положеннями частин 1,4 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16, 17 постанови від 30 березня 2007 року № «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків можливе лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх обов`язків з незалежних від неї причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Отже, за змістом п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України та зазначених вище роз`яснень Пленуму Верховного Суду України позбавлення батьківських прав можливе лише у разі винної поведінки відповідача, свідомого нехтування ним своїми обов`язками.

Судом встановлено, що відповідач у справі ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не проявляє турботи та не підтримує спілкування з малолітнім сином, не виявляє будь-якої зацікавленості з питань виховання сина та самоусунувся від виконання батьківськмих обов`язків щодо дитини на протязі тривалого часу.

Враховуючи, що позбавлення батьківських прав відповідача буде підставою для визначення статусу дитини та надання їй державних гарантій соціального захисту, виходячи з інтересів дитини, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, частиною 3 ст. 166 Сімейного Кодексу України встановлено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Згідно ч. 2 ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного Кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір на одну дитину не може бути менший ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан відповідача, а також положення ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, згідної якої розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення розвитку дитини та не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою, згідно до матеріалів справи інших утриманців або інших аліментних зобов`язань не має, доказів, які свідчать про наявність у нього захворювань та потреби в лікуванні не надано.

Доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов`язку утримувати дитину (доход дитини набагато перевищує дохід кожного з батьків і забезпечує повністю її потреби ), відповідачем також не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Враховуючи матеріальний стан відповідача, а також вік дитини, суд приходить до висновку, позовні вимоги позивача в частині стягнення аліментів на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму, починаючи з 26.02.2024 року та до досягнення дитиною повноліття, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав, в межах пред`явлених позовних вимог підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 267 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць.

Питання про розподіл судових витрат, суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп., а також судовий збір на користь держави в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 4,5,13,76-83,141,265 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей по Слобідському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав у відношенні дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 лютого 2024 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь держави судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, а якщо апеляційну скаргу подано - після закінчення апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а у разі його ухвалення за відсутності учасників справи - в той же строк з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Сторони по справі :

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 .

Третя особа - Служба у справах дітей по Слобідському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, місце знаходження: м. Харків, вул. Георгія Тарасенка, 42, .

Третя особа - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, місце знаходження: м. Харків, вул. Чернишевська, 55, .

Суддя М.Ю.Онупко