Справа № 524/8482/24
Провадження №2/524/521/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2025 року місто Кременчук Автозаводський районний суд міста Кременчук у складі головуючого судді Мельник Н.П., з участю секретаря судового засідання Ткаченко Я.С., представника позивачки (адвоката) Веснянка О.М., представника відповідача (адвоката) Микитюка Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , поданим її представником (адвокатом Адвокатського об`єднання «Право-Лекс») Веснянко Олександром Миколайовичем, третя особа ОСОБА_2 , до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

УСТАНОВИВ:

До Автозаводського районного суду міста Кременчука суду звернулась ОСОБА_1 із позовом, поданим її представником (адвокатом) Веснянко О.М., третя особа ОСОБА_2 , до ТДВ «Страхова група «Оберіг» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

У обґрунтування позовних вимог зазначено, що 23.11.2022 в м Кременчуці на проспекті Лесі Українки сталася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участю транспортного засобу «Nissan Leaf», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Внаслідок ДТП здійснено наїзд на автомобіль марки «Opel Kadet», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , яка перевозила у тому числі і позивачку ОСОБА_1 .

Внаслідок ДТП позивачка отримала легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я у вигляді струсу головного мозку згідно висновку судово-медичного експерта № 36 від 11.01.2023.

Обставини ДТП та вина ОСОБА_2 установлені і доведені вироком Автозаводського районного суду міста Кременчука від 15.04.2024 по справі № 524/467/23, провадження № 1-кп/524/119/24, який набрав законної сили 15.05.2024. ОСОБА_2 станом на день подання зазначеного цивільного позову не відшкодував шкоду, заподіяну здоров`ю позивачки ОСОБА_1 , а також моральну шкоду. На його думку, зазначене відшкодування шкоди має здійснити ТДВ «Страхова група «Оберіг».

Унаслідок ДТП, що сталась з вини ОСОБА_2 , позивачка вимушена витрачати власні кошти на медичне обстеження та лікування на загальну суму 2855,99 грн

Крім того, позивачка оцінює заподіяну їй моральну шкоду у розмірі 15000,00 грн на підставі ст. ст. 23, 1168 ЦК України, пункту 23.1 ст. 23 Закону України № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі по тексту - Закон № 1961-IV).

12.08.2024 ухвалою судді відкрите провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Зобов`язано позивачку надати суду оригінали документів, долучених до матеріалів позову, які будуть повернуті їй після огляду у судовому засіданні.

09.09.2024 представником позивачки на виконання ухвали судді від 12.08.2024 надано суду оригінали документів, долучених до матеріалів позову.

10.09.2024 третьою особою ОСОБА_2 надано суду заяву про відкладення судового засідання, призначеного на 12.09.2024.

12.09.2024 до суду надійшла заява представника позивачки ОСОБА_4 про проведення судового засідання 12.09.2024 без його участі та участі позивачки.

12.09.2024 ухвалою суду розгляд справи відкладений на 15.10.2024 у зв`язку із наданими суду заявами.

16.09.2024 до суду надійшло повідомлення представника відповідача про відсутність матеріалів у електронній справі.

01.10.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого 16.09.2024 о 22:26 до у системі «Електронний суд» долучено позов від 07.08.2024.

У обґрунтування відзиву представник відповідача зазначає, що 23.11.2022 у м Кременчуці сталася ДТП за участю транспортного засобу «Nissan Leaf», реєстраційний номер НОМЕР_3 , та транспортного засобу «OPEL KADETT», реєстраційний номер НОМЕР_4 . За результатами ДТП водій транспортного засобу «OPEL KADETT» та пасажири, зокрема позивачка ОСОБА_1 , отримала тілесні ушкодження. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Nissan Leaf» на дату настання ДТП забезпечена в ТДВ «СГ«ОБЕРІГ» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів EP-209806776.

Вироком Автозаводського районного суду міста Кременчука від 15.04.2024 по справі № 524/467/23 водія транспортного засобу «Nissan Leaf» визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 ст. 286 КК України, який набрав законної сили 15.05.2024.

Посилаються на пункт 35.1 ст. 35, пункт 36.2 ст. 36 Закону № 1961-IV, згідно яких встановлене наступне:

для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику заяву про страхове відшкодування;

страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування із особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про ДТП, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його, у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених ст.ст. 32 та/ або 37 цього Закону - прийняти рішення про відмову;

якщо ДТП розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг зазначеного строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили;

якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування, подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення.

Оскільки ДТП розглядалася у кримінальній справі, то відповідно до положень ст. 36 Закону № 1961-IV строк для прийняття рішення по страховій справі припинявся до дати, коли страховику стало відомо про набрання рішенням законної сили.

26.09.2024 (з дати долучення позову до електронного кабінету у системі «Електронний суд») відповідачу стало відомо про набрання законної сили зазначеним вище вироком суду, а тому строк для прийняття рішення по страховій справі не настав відповідно до положень абзаців 4, 5 пункту 36.2 ст. 36 Закону № 1961-IV.

Вимоги позивачки про стягнення шкоди, пов`язаної з її лікуванням у розмірі 2856,19 грн, на думку представника відповідача, є безпідставними та незаконними, оскільки згідно довідки № 214 від 23.11.2022, виданої КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» діагноз позивачки значиться «Закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку легкого ступеня». На підставі рахунку № 5459 від 25.11.2022, виданого ТОВ «МДЦ ЕКСПЕРТ» №2 зазначена також послуга «Мультизрізова комп`ютерна томографія шийного відділу хребта», вартість якої становить 800,00 грн.

У консультативному висновку спеціаліста від 01.12.2022 за результатами проведеної томографії шийного відділу хребта із діагнозом «Остеохондроз шийного відділу хребта, унковертебральний артроз, артроз атланто-аксиального сполучення, з больовим, м`язово-тонічним синдромом. Хронічна вертебробазилярна недостатність на тлі патологічної звивистості хребтових артерій, гіпоплазії лівої хребтової артерії, з венозною дистезією».

Таким чином, зазначене захворювання, на думку представника відповідача, є хронічним та не пов`язаним із настанням ДТП, крім того в діагнозі відсутня інформація щодо шийного відділу хребта. На його думку, відсутні документальні підтвердження необхідності діагностики шийного відділу хребта, а тому вважає, що зазначена томографія здійснена за власним бажанням позивачки і у відповідача відсутні підстави для компенсації зазначених витрат у розмірі 800,00 грн.

Щодо компенсації решти витрат, пов`язаних із медичним обстеженням та лікуванням, на суму 2056,19 грн представник відповідача не заперечує.

Щодо стягнення моральної шкоди зазначають, що ст. 261 Закону № 1961-IV передбачено відшкодуванням страховиком потерпілому (фізичній особі), який зазнав ушкодження здоров`я під час ДТП, моральної шкоди у розмірі 5 % страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, а тому моральна шкода підлягає стягненню у розмірі 102,81 грн (2056,19 грн х 5 %), проти чого відповідач не заперечує.

Від представника відповідача (адвоката) надійшли заяви про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, а також про участь у судових засіданнях в режимі відео конференції уповноважених представників відповідача із долученням договору про надання правничої допомоги № 40328/2 від 23.09.2024, актом приймання-передачі наданих послуг від 30.09.2024, попереднього розрахунку витрат на професійну правничу допомогу, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, довіреностями.

14.10.2024 до суду надійшла відповідь на відзив, згідно якого позивачка не погоджується з аргументами, твердженнями та запереченнями представника відповідача, викладеними у відзиві та наполягає на задоволенні позову в повному обсязі з підстав, що представник відповідача безпідставно не визнає витрати позивача на суму 800 грн щодо проведення медичного обстеження шийного відділу хребта. Зазначене стверджуються доказами, що містяться у справі: довідкою № 214, виданою КНМП «ЛІЛ Кременчуцька» із записом чергового лікаря про необхідність проведення МСКТ голови.

Зазначає, що голова людини та шийний відділ хребта нерозривно пов`язані між собою життєво-важливі органи. Однією із ознак струсу головного мозку є головний біль, який може бути наслідком пошкодження шийного відділу хребта. Дотримуючись рекомендацій чергового лікаря КНМП «ЛІЛ Кременчуцька» в частині здійснення МКТ голови, що охоплює і шийний відділ хребта, позивачкою виконані рекомендації лікаря, витративши 1655,00 грн, з яких 800 грн безпідставно не визнає відповідач.

Також позивачка вважає безпідставним не визнанням представником відповідача заявленої моральної шкоди у розмірі 15000,00 грн, посилається на намагання відповідача уникнути відповідальності шляхом неправильного застосування норм ст.ст. 23, 1168 ЦК України, пункту 23.1 ст. 23 Закону № 1961-IV. Довготривалий розгляд справи стався завдяки безпідставному невизнанню страховиком позовних вимог чотирьох потерпілих внаслідок зазначеної ДТП.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 7300,00 грн, позивачка не погоджується із ними у повному обсязі, вважає їх безпідставними, такими, що грубо порушують правові засади здійснення діяльності зі страхування, надання посередницьких послуг, спрямованих на посилення захисту прав та законних інтересів, у тому числі споживачів. Замість того, щоб добровільно виплатити страхове відшкодування, представник відповідача просить стягнути з потерпілої суму в 2,5 рази більшу, ніж потерпіла витратила на лікування. Зазначений розмір витрат на правничу допомогу не є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та значенням справи для відповідача, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З урахуванням зазначеного позивачка просить у відзиві задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, відмовити відповідачу у стягненні з неї витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7300,00 грн.

15.10.2024 у судове засідання з`явився представник позивачки та третя особа. Не з`явилась позивачка, належним чином повідомлена у порядку п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України. Не з`явився представник відповідача, повідомлений про дату, час, місце розгляду справи у встановленому законодавством порядку.

15.10.2024 ухвалою суду залишити без задоволення клопотання представника відповідача про перехід із спрощеного позовного провадження з викликом сторін до загального позовного провадження у цивільній справі, оскільки справа відноситься до категорії малозначних та підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Задоволено клопотання представника відповідача про проведення розгляду справи в режимі відео конференції. Відкладений розгляд справи на 28.11.2024 з участю сторін.

18.10.2024 до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, відповідно до яких представник відповідача просить частково задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача 2159,00 грн, з яких: відшкодування шкоди, пов`язаної з лікуванням у розмірі 2056,19 грн та компенсація моральної шкоди у розмірі 102,81 грн, стягнути з позивачки на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7300,00 грн.

18.11.2024 та 07.01.2025 до суду надійшли клопотання представника позивачки про відкладення розгляду справи у зв`язку із участю у іншому судовому засіданні з долученням документів, що підтверджують зазначене.

09.01.2025 до суду надійшло клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи.

09.01.2025 ухвалою суду постановлено ухвалу про відкладення судового засідання по справі на 21.01.2025, явку учасників по справі визнано судом обов`язковою.

21.01.2025 до суду з`явились позивачка, її представник та представник відповідача. Третя особа не з`явилась.

Присутні сторони по справі не заперечували проти розгляду справи без участі третьої особи із подальшим викликом зазначеної особи для з`ясування її позиції по справі.

У судовому засіданні позивачка. Її представник, представник відповідача підтримали відповідно свої вимоги та заперечення з підстав, викладених у поданих ними суду заяв з процесуальних питань. Після огляду оригіналів документів, наданих позивачкою, останні повернуті для неї.

Судом оголошено перерву у судовому засіданні з метою виклику третьої особи за клопотання представника відповідача.

21.01.2025 до суду надійшла заява позивачка про подальший розгляд справи здійснювати за її відсутності.

17.02.2025 до суду надійшла заява третьої особи про здійснення розгляду справи за його відсутності у зв`язку із неможливістю прибуття до суду за викликом.

20.02.2025 у судове засідання з`явились представника позивачки та відповідача, які не наполягали на розгляді справи за відсутності позивачки та третьої особи. З урахуванням позиції присутніх учасників справи, заяв позивачки та третьої особи, суд на місці постановив розгляд справи продовжити за відсутності позивачки та третьої особи.

20.02.2025 судом під час розгляду справи безпосередньо досліджені докази по справі, закінчене з`ясування обставин та перевірка їх доказами.

Судом оголошено про перехід до стадії ухвалення судового рішення та час його проголошення.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Ст.ст. 15, 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є зокрема, його визнання.

Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст.ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Докази повинні бути належними, допустимими та достовірними. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У постановах Верховного Суду від 08.08.2019 по справі №450/1686/17 та від 15.07.2019 по справі №235/499/17 зазначено, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, судом встановлене наступне.

Згідно з частиною 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, необхідна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) шкоди та її розміру; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; 4) вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Згідно частин 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно пункту 4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її заподіювача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду по справі про кримінальне правопорушення, цей вирок або постанова обов`язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Отже, розглядаючи спір щодо відшкодування шкоди, який випливає зі справи про кримінальне правопорушення, суд не вправі перевіряти обставини ДТП, обговорювати вину особи і робити висновки про відповідальність осіб, причетних до ДТП, а може лише вирішувати питання про розмір відшкодування.

Правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2019 по справі №234/16272/15-ц та Верховного Суду від 28.10.2019 по справі № 722/1384/15-ц, від 21.07.2021 по справі № 752/13375/19.

Відповідно до частини 1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 ст. 22 Закону №1961-IV у разі настання страхового випадку страховик (страхова компанія) у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Пунктами 34.2, 34.3 статті 34 Закону №1961-IV передбачено, що протягом 10 робочих днів із дня отримання повідомлення про ДТП страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Відповідно до пункту 35.1 ст. 35 зазначеного Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку (частина 16 ст. 9 Закону України «Про страхування»).

Згідно з пунктом 36.1 ст.36 Закону №1961-IV страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою

ОСОБА_5 , заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю, стражданнях, яких потерпілий фізична особа зазнав у зв`язку із ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого (ст.23 Закону №1961-IV).

Пунктом 24.1 ст. 24 Закону № 1961-IV передбачено, що у зв`язку із лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Витрати, пов`язані з лікуванням потерпілого в іноземній державі, відшкодовуються, якщо лікування було узгоджено з особою, яка має здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.

Як установлено судом, 23.11.2022 в м Кременчуці на проспекті Лесі Українки сталася ДТП за участю транспортного засобу «Nissan Leaf», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Внаслідок ДТП здійснено наїзд на автомобіль марки «Opel Kadet», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , яка перевозила у тому числі і позивачку ОСОБА_1 , внаслідок чого позивачка отримала легкі тілесні ушкодження із короткочасним розладом здоров`я у вигляді струсу головного мозку.

Зазначене стверджується висновком судово-медичного експерта № 36 від 11.01.2023.

Обставини ДТП та вина ОСОБА_2 доведені вироком Автозаводського районного суду міста Кременчука від 15.04.2024 по справі № 524/467/23, провадження № 1-кп/524/119/24, який набрав законної сили 15.05.2024.

ОСОБА_2 станом на день подання цивільного позову не відшкодував шкоду, заподіяну здоров`ю позивачки, а також моральну шкоду, відшкодування якої на його думку має здійснити ТДВ «Страхова група «Оберіг».

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована ТДВ «Страхова група «Оберіг», що стверджується полісом ЕР-209806776. Умовами зазначеного полісу передбачена страхова сума на одного потерпілого у розмірі 260000,00 грн за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю, 130000,00 грн за шкоду, заподіяну майну.

Унаслідок ДТП, що сталась з вини ОСОБА_2 , позивачка вимушена витрачати власні кошти на медичне обстеження та лікування на загальну суму 2855,99 грн, яку позивачка обґрунтовує наступним:

- 23.11.2022 після ДТП позивачка доставлена до відділення Комунального некомерційного медичного підприємства «лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» з діагнозом «Закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку»,

- черговий лікар 23.11.2022 рекомендувала позивачці мультизрізову комп`ютерну томографію голови, консультацію невролога,

- 25.11.2022 позивачка звернулась до Діагностичного центру ТОВ «МДЦ Експерт» Кременчуцької філії, де лікар здійснила для позивачки мультизрізову комп`ютерну томографію головного мозку та шийного відділу хребта на загальну вартість 1655,00 грн,

- 28.11.2022 позивачка звернулась за консультацією невролога зі скаргами на стан здоров`я, за результатами чого останній установлено діагноз «струс головного мозку»,

- 28.11.2022 позивачка в аптеці № 96 м Кременчука придбала ліки, призначені неврологом, на суму 164,20 грн,

- 01.12.2024 позивачка звернулась до лікаря ОСОБА_6 за консультацією, за рекомендацією якого ОСОБА_1 придбала ліки на суму 1036,79 грн (736,99 + 299,80).

Таким чином, усього на медичне обстеження та лікування позивачкою витрачено 2855,99 грн (1655,00 + 1036,79).

Судом не приймаються до уваги представника відповідача про неврахування в рахунок відшкодування витрат позивачки у розмірі 800 грн за проведену процедуру обстеження «Мультизрізова комп`ютерна томографія шийного відділу хребта», оскільки 23.11.2022 у відділенні Комунального некомерційного медичного підприємства «лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» поставлено діагноз «Закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку», а черговим лікарем рекомендовано позивачці здійснити мультизрізову комп`ютерну томографію голови, при цьому неконкретизовано про здійснення томографії головного мозку чи шийного відділу.

Відповідно до частин голови, в якій містяться органи зору, смаку, нюху, слуху, ротова порожнина, відноситься у тому числі і шия, яка з`єднує голову із тулубом.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до безпідставність висновків представника відповідача щодо відмови у відшкодуванні витрат позивачки у розмірі 800 грн за проведену процедуру обстеження «Мультизрізова комп`ютерна томографія шийного відділу хребта».

Заподіяну позивачці моральну шкоду остання просить стягнути у розмірі 15000 грн на підставі ст. ст. 23, 1168 ЦК України, пункту 23.1 ст. 23 Закону України № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі по тексту - Закон № 1961-IV).

Зазначене мотивує тим, що моральна шкода, яку вона зазнала, обумовлена наслідками ДТП та спричиненими тілесними ушкодженнями у вигляді, зокрема але не виключно головного болю; болю у шийному відділі хребта; загальною слабкістю; періодичних болях в руках; проблемами у вигляді тягаря додаткових матеріальних затрат, пов`язаних із обстеженням стану здоров`я, придбанням ліків, лікуванням та відвідування лікарів.

ДТП відбулося 23.11.2023, кримінальна справа передана до Автозаводського районного суду міста Кременчука розглянута була лише в квітні 2024 року. Такий довготривалий розгляд одноепізодної справи стався завдяки безпідставному, зухвалому невизнанню страховиком позовних вимог чотирьох позивачів (потерпілих внаслідок ДТП), у тому числі ОСОБА_1 .

Зазначений перелік штучно створених страховиком незручностей і випробувань, з якими стикнулась позивачка, змусили останню та інших потерпілих залишити без розгляду свої позовні заяви в кримінальному провадженні № 524/467/23, та звернутися до суду в порядку цивільного судочинства після набрання вироком суду законної сили 15.05.2024.

Суд не погоджується частково із наведеними обґрунтуваннями позивачки в частині того, що зазначений перелік незручностей і випробувань штучно створений страховиком, оскільки згідно ст. 3 КПК України кримінальне провадження включає досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження.

Судове провадження це провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами.

З урахуванням наведеного такий період розгляду кримінальної справи, у якій відповідач був лише цивільним відповідачем по кримінальній справі, не залежав у повній мірі виключно від нього, оскільки в межах досудового розслідування та судового провадження здійснювались різні процесуальні дії, незалежні від цивільного відповідача.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (ст. 23 ЦК України).

Моральна шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів (частина 1 ст. 1168 ЦК України).

Відповідно до пунктів 3, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (далі - Постанова Пленуму), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Під час вирішення спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинно-наслідкового зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача, вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чи підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до пункту 9 зазначеної Постанови Пленуму розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

На підставі ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, що виникли з дня набрання ними чинності, не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли пом`якшують або скасовують цивільну відповідальність особи .

Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Оскільки відносини між сторонами виникли раніше, ніж набрання чинності 20.06.2024 Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 3720-IX, слід застосовувати Закон № 1961-IV в редакції, чинній на момент вчинення ДТП та розгляду справи у порядку кримінального провадження.

Так, згідно преамбули та ст.ст. 22, 23, 24, 25, 26-1 Закон № 1961-IV , цей Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок ДТП, є шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

У зв`язку із лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів , які мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.

Страховиком відшкодовується потерпілому (фізичній особі), який зазнав ушкодження здоров`я під час ДТП, моральну шкоду у розмірі 5 % страхової виплати за шкоду, заподіяну її здоров`ю.

Ст. 36 Закону № 1961-IV регламентовано прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) страховиком та порядок його виплати, згідно якої якщо ДТП розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг строку припиняється до дати, коли страховику стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

З урахуванням наведеної норми, до набрання законної сили вироком Автозаводського районного суду міста Кременчука по справі № 524/467/23, у страховика був припинений перебіг строку прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування та його виплати.

Представником відповідача під час розгляду справи повідомлено суд, що позивачка не зверталась до ТДВ «Страхова група «Оберіг» у порядку та строки, визначені ст. 35 Закону № 1961-IV із заявою про страхове відшкодування. Зазначене під час судового розгляду справи не спростоване позивачкою та її представником, документів, що спростовували б зазначене не надано.

Оскільки позивачка понесла витрати на відновлення свого здоров`я на загальну суму 2855,99 грн, то розмір моральної шкоди, завданої їй внаслідок ДТП, який згідно імперативних вимог ст. 26-1 Закону № 1961-IV підлягають відшкодуванню ТДВ «Страхова група «Оберіг» у розмірі 142 грн 80 коп (2855 грн 99 коп x 5 %).

Відповідності до ст. ст. 133, 141 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина 6 ст. 141 ЦПК України).

Так, на користь позивачки, звільненої від сплати судових витрат на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судом ухвалене рішення про часткове задоволення її позовних вимог на 16,79 % від 17855 грн 99 коп (2998 грн 79 коп).

Згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою:

позову майнового характеру встановлена ставка у розмірі 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1211 грн 20 коп),

позовної заяви про відшкодування моральної шкоди - 1,5 % ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028 грн), а всього на загальну суму 4239 грн 20 коп.

Таким чином, у зазначеному конкретному випадкуі з відповідача слід стягнути судовий збір, який мала б сплатити позивачка за подання позову до суду, пропорційно розміру задоволених вимог у розмірі 711 грн 76 коп (16,79 % від 4239 грн 20 коп), а інша частина у розмірі 3527 грн 44 коп підлягає компенсації за рахунок держави.

Щодо вимоги представника відповідача про стягнення із позивачки витрат на правничу допомогу у розмірі 7300,00 грн, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: (1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; (2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із ( 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); ( 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); ( 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ( 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду суд, вирішуючи питання про судові витрати та своєчасність подання доказів понесених додаткових витрат на професійну правничу допомогу, повинен враховувати, що:

не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат, а тому, вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 по справі №904/4507/18 та від 16.11.2022 по справі №922/1964/21);

при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 по справі №927/237/20, постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 по справі №826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі №775/9215/15ц);

суд зобов`язаний оцінити розмір адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 по справі №826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі №775/9215/15ц).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України", від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (позиція викладена Верховним Судом у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).

На думку суду, позивачкою та її представником доведено не співмірність витрат на правничу допомогу, які представник відповідача просить стягнути, значення обставин справ для позивачки, яка потерпіла від ДТП та намагалась захистити свої права та інтереси протягом тривалого часу шляхом компенсації витрат, пов`язаних із лікуванням та проходження медичних процедур у розмірі 2855 грн 99 коп, ураховуючи, що відповідач ТДВ «Страхова група «Оберіг» має у своєму штаті не одного працівника, у тому числі і з юридичною освітою, який міг би готувати процесуальні документи та представляти інтереси Товариства у судових інстанціях, а тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог представника відповідача про стягнення понесених відповідачем витрат на правничу допомогу, що не були нагально необхідними та заявлені у неспівмірно великому розмірі у порівнянні із задоволеними судом вимогами позивачки.

Сторони не заявляли про понесення ними інших судових витрат. Справа розглянута в межах заявлених вимог та наданих учасниками справи доказів.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 133, 137, 141, 259-261, 268, 352, 354, 355, 447-453 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити частково позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» на користь ОСОБА_1 2855 грн 99 коп у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також 142 грн 80 коп моральної шкоди.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» на користь держави судовий збір у розмірі 711 грн 76 коп, пропорційно розміру задоволених вимог позивачки, звільненої від сплати судового збору.

Іншу частину судового збору у розмірі 3527 грн 44 коп віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг», , місцезнаходження: м Київ, вул Васильківська, 14.

Третя особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя Н.П. Мельник