Провадження № 2/686/408/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі судді Павловської А.А.,

справа № 686/31746/24;

сторони:

-позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика»,

-відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (письмове провадження) цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

1.Стислий виклад позиції учасників справи

Позивач в листопаді 2024 року звернувся до суду з вище вказаним позовом, зазначивши, що між ним та відповідачем ОСОБА_1 17.12.2023 року було укладено кредитний договір №476827-КС-002 про наданням кредиту в розмірі 17 000,00 грн. під 0,56255874% за кожен день (1234,13% річних), комісії 2550,00, строком на 24 тижні, з кінцевим терміном повернення 02.06.2024 року. Позичальник виконав зобов`язання частково, заборгувавши станом на 14.11.2024 року 71633,86 грн., з них: 17000,00грн. заборгованість за кредитом, 52083,86грн.- заборгованість за процентами, 2550,00 грн. заборгованість за комісією. Позичальник добровільно не сплачує заборгованість, в зв`язку з чим позивач просить стягнути на його користь з відповідача борг за договором та судовий збір.

Представник позивача, разом з поданням позовної заяви подав також клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач відзиву до суду не надав.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 28.11.2024 відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

19.02.2025 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення суду по суті заявлених вимог.

3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Між ТОВ «Бізнес позика» та відповідачем ОСОБА_1 17.12.2023 року було укладено кредитний договір №476827-КС-002, за яким банк та позичальник погодили надання кредиту в сумі 17 000,00 грн. За договором позичальник повинен був сплачувати відсотки за користування кредитними коштами в розмірі 17 000,00 грн. під0,56255874% за кожен день (1234,13% річних), комісію 2550,00, строком на 24 тижні, з кінцевим терміном повернення 02.06.2024 року.

Відповідач ОСОБА_1 , маючи обов`язки по кредитному зобов`язанні, на порушення умов договору створив заборгованість по тілу та відсотках. Відповідно до договору, станом на 14.11.2024 р. його заборгованість складає 71633,86 грн., з них: 17000,00грн. заборгованість за кредитом, 52083,86грн.- заборгованість за процентами, 2550,00 грн. заборгованість за комісією.

4. Мотивована оцінка доводів сторін. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Дослідивши докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з таких мотивів.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Між сторонами укладено кредитний договір, умови якого щодо видачі кредитних коштів позивач виконав, тоді як відповідач свої зобов`язання з їх повернення прострочив.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Кредитні кошти фактично надані позивачем в користування відповідача, тому тіло кредиту і відсотки за користування ним, не сплачені добровільно, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку. В цій2 частині відтак позов слід задовольнити.

Разом з тим, згідно п.2.5. договору №476827-КС-002 від 17.12.2023 комісія за надання кредиту 2550 грн. нараховується одноразово при видачі кредиту на дату видачі кредиту.

За загальним правилом, передбаченим статтею 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частинами другою, третьою статті 215 ЦК України визначено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені статтею 203 ЦК України. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до абзацу третього частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

Згідно із частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки.

Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними, проте, враховуючи ультраактивну форму дії Закону України «Про захист прав споживачів», визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації щодо кредиту, підлягають перевірці на відповідність змісту положень Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

В підп. 2.5 укладеного між сторонами договору (а саме в тому пункті, яким визначено сплату комісії) зазначено, що супровідні послуги відсутні.

Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.

Враховуючи вищенаведене, положення підп. 2.5 договору №476827-КС-002 від 17.12.2023 укладеного 17.12.2023 між ТОВ «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 щодо обов`язку сплати комісії у розмірі 2550,00 грн. є нікчемним.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вище викладене у суду відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_1 комісії в сумі 2550 грн. за договором №476827-КС-002 від 17.12.2023, а відтак в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Отже, сума заборгованості, що підлягатиме стягненню з відповідача на користь позивача, становить 69083,86 грн.

7. Судові витрати

Судові витрати у справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви до суду, в сумі 2422,40 грн. Оскільки позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача слід стягнути відшкодування судових витрат пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме: 2422,40 грн. сплаченого судового збору х 69083,86 грн. присуджених коштів : 71633,86 грн. заявлених до стягнення коштів = 2336,17 грн. судових витрат до стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 5, 7, 10, 12, 13, 17, 18, 81, 141, п. 2 ч. 1, ч. 3 ст. 258, ч. 1 ст. 259, ч. 6, 8 ст. 259, ст. ст. 263 267, ч. 6, 7 ст. 268, ч. 1, 2 ст. 273, ч. 1 ст. 352, ст. 354 ЦПК України, ч. 1, 2 ст. 207, ст. 626, ст. 628, ст.638, ст.526, ч.1 ст. 1054, ч.1 ст. 1048, ч. 2 ст.1054, ст.1049Цивільного кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика»69083,86 грн. заборгованості за кредитним договором №476827-КС-002 від 17.12.2023 року, а також судові витрати в сумі 2336,17 грн., а всього 71420,03 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана Хмельницькому апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика, вул. Л.Українки, 26, оф.411, м. Київ, 01133, .

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя: