СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/944/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Єросової І.Ю.,

при секретарі судових засідань Шило М.І.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Білик Т.М.,

розглянувши у підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження клопотання про витребування доказів та долучення доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Універ Капітал» (01033, м.Київ, вул.Жилянська, 68) про стягнення пені, збитків та упущеної вигоди,

ВСТАНОВИВ:

09.10.2024 р. ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з вищевказаним позовом, у якому просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) в розмірі трьох відсотків від загальної вартості замовлення про виплату належних позивачу коштів за погашені ОВДП, вчасно невиплачених відповідачем та кожен день прострочення їх виплати позивачу відповідно до вимог ч. 5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживача» у розмірі 3960,00 грн., матеріальні збитки завдані позивачу внаслідок знецінення вчасно невиплачених за пероід з 01.03.2023 р. по 14.04.2023 р. коштів у розмірі 56 грн., стягнути з відповідача збитки у вигляді упущеної вигоди.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 11 жовтня 2024 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 28.10.2024 р. відкрито провадження у справі, вирішено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

10.02.2024 р. позивачем подано клопотання про витребування від відповідача доказів (вх.№9422), яке було уточнене поданням клопотання від 11.02.2025 р. (вх.№9971), зокрема щодо витребування: доказів укладення договору купівлі-продажу Облігації внутрішніх державних позик України UA разом із повідомленнями ТОВ «Універ Капітал» про інформування ОСОБА_1 щодо договору купівлі-продажу Облігації внутрішніх державних позик України UA за спрощеною процедурою укладення договору та звернення ТОВ «Універ Капітал» до ОСОБА_1 з вимогами проходження процедур перевірки клієнта та відмов ОСОБА_1 до ТОВ «Універ Капітал» щодо проходження ним належної ідентифікації та верифікації для здійснення процедур належної перевірки клієнта. В обґрунтування посилається на зазначені ним обставини позову, які можуть підтвердити вищевказані докази. Вказує на відсутність у позивача оригіналів таких доказів та їх знаходження у сторони відповідача.

У підготовчому засіданні позивач клопотання підтримує та просить задовольнити.

У підготовчому засіданні представник відповідача заперечує проти задоволення вказаного клопотання. Вказує, що оригінали документів надавались позивачу як стороні договору.

Дослідивши вказане клопотання, матеріали цивільної справи, суд доходить висновку про можливість його задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій (п. 3); сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом (п. 4); запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків (п. 5).

Відповідно до ч. 2 ст. 13 ЦПК України, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків встановлених ЦПК України. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Частиною 6 ст. 84 ЦПК України встановлено, що будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи обставини справи, які входять до предмету доказування, заявлені заявником вимоги, відсутність вказаних доказів, які є важливим для вирішення справи, з метою повного та всебічного судового розгляду, суд вважає за доцільне задовольнити клопотання позивача про витребування доказів.

Щодо клопотання про долучення доказів у справі.

11.02.2025 р. позивачем заявлено клопотання про долучення доказів у справі.

У підготовчому засіданні позивач клопотання підтримує та просить задовольнити.

У підготовчому засіданні представник відповідача заперечує проти задоволення вказаного клопотання.

Згідно п. 2. ч. 1 ст. 43 ЦПК учасники справи мають право подавати докази, яке у взаємозв`язку з положеннями ст. 44 повинно використовуватись добросовісно, а не всупереч завданню судочинства. Відповідно до п. 2 та 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Завдання законодавця при регламентації конструкції доказування полягає у забезпеченні гармонічного поєднання активності сторін та суду в цивільному судочинстві. Активність сторін відбиває приватноправові засади змагального процесу, а активність суду публічно-правовий інтерес у ефективності відправлення правосуддя. Можливість збирання доказів судом за власною ініціативою за чинним ЦПК мають обґрунтовуватися не виключно через призму змагальності, однак і з урахуванням принципу пропорційності в контексті завдань та мети цивільного судочинства. Положення процесуального законодавства щодо можливості витребування доказів за ініціативою суду у випадку недобросовісної поведінки сторони щодо доказів покликане зберегти баланс між змагальністю сторін, що забезпечує реалізацію приватноправового інтересу у цивільному судочинстві, та активністю суду в контексті принципу суддівського керівництва процесом, що відбиває публічно-правовий інтерес в ефективності цивільного судочинства. Необхідність збереження відповідного балансу прямо випливає із норми, що регулює завдання цивільного судочинства, якими є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК).

Разом з тим, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

З вказаних приписів вбачається, що процесуальним законодавством передбачається два види процесуальних строків: строки, встановлені законом, та строки, встановлені судом.

У свою чергу аналіз вищевикладених положень у сукупності з принципами змагальності та диспозитивності, які закріплені приписами ст. 12, 13 ЦПК України, дає можливість зробити висновок, що розгляд і вирішення цивільних справ здійснюється з урахуванням темпоральних меж, встановлених законом або визначених судом. Таким чином, під час судового розгляду цивільної справи процесуальні дії, рішення вчиняються та приймаються відповідно, а процесуальні документи подаються у чітко визначені процесуальні строки.

Для цього відповідно до ч. 1 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. При цьому відповідно до приписів ч. 2, 3 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Таким чином, докази на підтвердження та/або спростування обставин і фактів, що входять до предмета доказування кожної сторони по справі, подаються разом з першими заявами по суті справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 83 ЦПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Тобто, пропуск процесуального строку, встановленого для подання доказів по справі, має наслідком неприйняття судом таких доказів до розгляду.

У свою чергу, відповідно до ч. 4, 5 ст. 83 ЦПК України якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Судом встановлено, що при зверненні до суду з позовною заявою стороною позивача не було повідомлено про відсутність можливості подати докази разом із позовом. Таким чином, стороною позивача при поданні позовної заяви не повідомлено суд про неможливість долучення доказів по справі у встановлений законом строк, у зв`язку із чим вбачається підстави для відмови у задоволенні клопотання про долучення доказів.

Згідно з п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово робив висновок, що принцип правової визначеності є одним з фундаментальних аспектів верховенства права (рішення у справах «Брумареску проти Румунії», «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» та ін.).Принцип правової визначеності являє собою сукупність вимог до організації та функціонування правової системи з метою забезпечення перш за все стабільного правового становища індивіда шляхом вдосконалення процесів правотворчості та правозастосування. Принцип покликаний надати можливість учасникам правовідносин передбачити результати своїх дій, набуття відповідних прав та обов`язків. Це передбачає і прогнозованість судових рішень за результатами розгляду спорів.

На підставі викладеного та керуючись ст.13,12, 43, 83, 84 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів від 10.02.2025 р. (вх.№9422 від 10.02.2025 р.), від 11.02.2025 р. (вх.№9971 від 12.02.2025 р.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Універ Капітал» (01033, м.Київ, вул.Жилянська, 68) про стягнення пені, збитків та упущеної вигоди, задовольнити.

Витребувати від Товариства з обмеженою відповідальністю «Універ Капітал» (01033, м.Київ, вул.Жилянська, 68): 1) договір купівлі-продажу Облігації внутрішніх державних позик України UA; 2) повідомлення ТОВ «Універ Капітал» про інформування ОСОБА_1 щодо договору купівлі-продажу Облігації внутрішніх державних позик України UA за спрощеною процедурою укладення договору; 3) звернення ТОВ «Універ Капітал» до ОСОБА_1 з вимогами проходження процедур перевірки клієнта та відмов ОСОБА_1 до ТОВ «Універ Капітал» щодо проходження ним належної ідентифікації та верифікації для здійснення процедур належної перевірки клієнта.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про долучення доказів від 11.02.2025 р. (вх.№9954, вх.№9974 від 12.02.2025 р.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Універ Капітал» (01033, м.Київ, вул.Жилянська, 68) про стягнення пені, збитків та упущеної вигоди, відмовити.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя: І.Ю. Єросова