провадження № 6/756/18/25
УХВАЛА

17 лютого 2025 року Оболонський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді - Белоконної І.В.,

за участі секретаря - Погорелової В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми «Добробут» в особі ліквідатора, арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича, заінтересована особа ОСОБА_1 , про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2024 року заявник звернувся до суду із вищевказаною заявою, в якій просить передати цивільну справу № 756/14325/13-ц за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми «Добробут» про стягнення заборгованості за договором про надання юридичних послуг, трьох відсотків річних від простроченої суми та інфляційного збільшення суми боргу до Господарського суду Київської області для її подальшого розгляду в межах справи № 911/2653/17 про банкрутство ТОВ Фірми «Добробут».

Також зазначив, що у разі, якщо суд прийде до висновку про відсутність підстав для передачі цивільної справи № 756/14325/13-ц до Господарського суду Київської області для її подальшого розгляду в межах справи № 911/2653/17 про банкрутство ТОВ Фірми «Добробут», просив задовольнити заяву про визнання виконавчого листа, який виданий на виконання рішення у цивільній справі № 756/14325/13-ц таким, що не підлягає виконанню.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що постановою Господарського суду Київської області від 31.07.2018 по справі № 911/2653/17 Товариство з обмеженою відповідальністю Фірму «Добробут» визнано банкрутом та відкрито його ліквідаційну процедуру.

Ухвалою господарського суду Київської області від 02.02.2021 по справі № 911/2653/17 ліквідатором ТОВ Фірми «Добробут» призначено арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 01.12.2015 по справі № 756/14325/13-ц рішення Оболонського районного суду м. Києва від 13.08.2015 скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково, стягнуто з ТОВ Фірми «Добробут» на користь ОСОБА_1 8 000 000,00 грн - боргу за договором про надання юридичних послуг від 24.12.2007, 1 516 931,51 грн - три відсотка річних, 8 736 000,00 грн - інфляційних втрат та 1 827,00 грн - судового збору.

25 грудня 2015 року на виконання рішення суду апеляційної інстанції від 01.12.2015 по справі № 756/14325/13-ц Оболонським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист, де боржником значиться ТОВ Фірма «Добробут», а стягувачем ОСОБА_1 .

Стягнення з ТОВ Фірми «Добробут» заборгованості є прямим наслідком порушення умов договору про надання юридичних послуг від 24.12.2007.

Водночас, ініціюючим кредитором у справі № 911/2653/17 про банкрутство ТОВ Фірми «Добробут» значився ОСОБА_1 . Визнані судом грошові вимоги складали 15 226 228,06 грн.

Підставою для звернення ОСОБА_1 до Господарського суду Київської області із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ Фірми «Добробут» була неспроможність останнього сплатити борг, який виник на підставі договору про надання юридичних послуг від 24.12.2007 та стягнутий рішенням Апеляційного суду м. Києва від 01.12.2015 по справі № 756/14325/13-ц.

В подальшому, рішенням Господарського суду Київської області від 12.07.2022 по справі № 911/2653/17 (756/15873/16) задоволено позовну заяву ТОВ фірми «Добробут» до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору про надання юридичних послуг від 24.12.2007. Зазначене рішення набрало законної сили.

На підставі зазначеного вище заявник уважає, що станом на сьогоднішній день грошові зобов`язання ТОВ Фірми «Добробут» перед ОСОБА_1 вважаються припиненими, у зв`язку із визнанням договору, на підставі якого такі зобов`язання виникли - недійсним в судовому порядку, що також в силу приписів п. 4 ст. 75 ГПК України має для суду преюдиціальний характер. Наразі існує необхідність у застосуванні інституту визнання виконавчого листа, який виданий на виконання рішення у цивільній справі № 756/14325/13-ц таким, що не підлягає виконанню, оскільки правова підстава для набуття ОСОБА_1 права вимоги до ТОВ Фірми «Добробут» відпала.

Додатково заявник звертає увагу суду, що задля повного та комплексного вирішення усіх правових проблем неплатоспроможної особи (як фізичної, так і юридичної), розгляд усіх вимог як боржника так і до нього, повинен відбуватись в межах однієї судової процедури банкрутства, в судах господарської юрисдикції, а відтак, спір про визнання виконавчого листа, який виданий на виконання рішення у цивільній справі № 756/14325/13-ц таким, що не підлягає виконанню, має розглядатися Господарським судом Київської області в межах справи № 911/2653/17 про банкрутство.

Заявник у судовому засіданні заяву підтримав та просив її задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час та місце повідомлявся належним чином, доказів поважності неявки не надав.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заяву необхідно задовольнити з наступних підстав.

Постановою Господарського суду Київської області від 31.07.2018 по справі № 911/2653/17 Товариство з обмеженою відповідальністю Фірму «Добробут» (08296, Київська обл., м. Ірпінь, смт. Ворзель, вул. Великого Жовтня, буд. 60; код 25565699) визнано банкрутом та відкрито його ліквідаційну процедуру.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 02.02.2021 по справі № 911/2653/17 ліквідатором ТОВ Фірми «Добробут» призначено арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича (свідоцтво № 1732 від 11.11.2015).

Відповідно до абз. 2, 3, 6, 8, 13 ч. 1 ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства, ліквідатор з дня свого призначення приймає у своє відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; заявляє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 13.08.2015 по справі № 756/14325/13-ц у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ Фірма «Добробут» про стягнення заборгованості за договором про надання юридичних послуг від 24.12.2007, трьох відсотків річних від простроченої суми та інфляційного збільшення суми боргу відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 01.12.2015 по справі № 756/14325/13-ц (із урахуванням ухвали Апеляційного суду м. Києва від 16.12.2015 про виправлення описки) апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Оболонського районного суду м. Києва від 13.08.2015 скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково, стягнуто з ТОВ Фірми «Добробут» на користь ОСОБА_1 8 000 000,00 грн - боргу за договором про надання юридичних послуг від 24.12.2007, 1 516 931,51 грн - три відсотка річних, 8 736 000,00 грн - інфляційних втрат та 1 827,00 грн - судового збору.

25 грудня 2015 року на виконання рішення суду апеляційної інстанції від 01.12.2015 по справі № 756/14325/13-ц Оболонським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист, де боржником значиться ТОВ Фірма «Добробут», а стягувачем ОСОБА_1 .

31 грудня 2015 року на підставі заяви ОСОБА_1 державним виконавцем ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 49749799 з примусового виконання зазначеного вище рішення.

З матеріалів справи вбачається, що стягнення з ТОВ Фірми «Добробут» заборгованості в судовому порядку є прямим наслідком порушення умов договору про надання юридичних послуг від 24.12.2007.

Водночас, ініціюючим кредитором у справі № 911/2653/17 про банкрутство ТОВ Фірми «Добробут» значився ОСОБА_1 . Визнані судом грошові вимоги складали 15 226 228,06 грн (ухвали Господарського суду Київської області від 03.10.2017, від 05.12.2017 та від 15.01.2019 по справі № 911/2653/17).

Підставою для звернення ОСОБА_1 до Господарського суду Київської області із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ Фірми «Добробут» була неспроможність останнього сплатити борг, який виник на підставі договору про надання юридичних послуг від 24.12.2007 та стягнутий рішенням Апеляційного суду м. Києва від 01.12.2015 по справі № 756/14325/13-ц (із урахуванням ухвали Апеляційного суду м. Києва від 16.12.2015 про виправлення описки).

У подальшому, рішенням Господарського суду Київської області від 12.07.2022 по справі № 911/2653/17 (756/15873/16) задоволено позовну заяву ТОВ Фірми «Добробут» до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору про надання юридичних послуг від 24.12.2007.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.06.2023 по справі № 911/2653/17 (756/15873/16) рішення Господарського суду Київської області від 12.07.2022 по справі № 911/2653/17 (756/15873/16) залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 10.01.2024 по справі № 911/2653/17 (756/15873/16) постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.06.2023 по справі № 911/2653/17 (756/15873/16) та рішення Господарського суду Київської області від 12.07.2022 по справі № 911/2653/17 (756/15873/16) залишено без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 202 ГК України, господарське зобов`язання припиняється також у разі його розірвання або визнання недійсним за рішенням суду.

Приписами ч. 1 ст. 216 ЦК України встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення (ч. 1 ст. 236 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ГПК України, суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню або відстрочити чи розстрочити або змінити спосіб чи порядок його виконання в порядку, встановленому статтями 328, 331 цього Кодексу.

Конструкцією ст. 328 ГПК України передбачено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Аналогічні положення містяться в ст. 173, 432 ЦПК України.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом (ч. 1 ст. 338 ГПК України).

Аналогічні положення містяться в ст. 446 ЦПК України.

Водночас, приписами ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України,

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Конструкцією приписів норм ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на poботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до ГПК України.

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними ГПК України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Заяви (позовні заяви) учасників провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) або інших осіб у спорах, стороною в яких, є боржник, розглядаються в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) за правилами спрощеного позовного провадження.

З прийняттям Кодексу України з процедур банкрутства, законодавець змінив правила визначення юрисдикції спорів, сконцентрувавши розгляд усіх майнових та ряду немайнових вимог в межах однієї судової процедури банкрутства в судах господарської юрисдикції, задля повного та комплексного вирішення усіх правових проблем неплатоспроможної особи (як фізичної, так і юридичної), яка може бути визнана банкрутом (ліквідована) за наслідком такої процедури, що матиме наслідком закриття (припинення) провадження з розгляду спорів у всіх інших юрисдикційних органах з вимогами до неї.

Отже, при врегулюванні відносин банкрутства (неплатоспроможності), законодавець відійшов від принципу їх розподілу за ознаками наявності у сторони (кредитора, боржника) владних повноважень чи свободи волевиявлення, що характерно для цивільних правовідносин, об`єднавши їх в єдине провадження у справі про банкрутство.

Зазначене дозволяє ефективно захистити право особи (кредитора, боржника) в межах одного судового провадження, уникаючи розподілу його на способи захисту, характерні для окремих юрисдикцій (адміністративної чи цивільної).

Вирішуючи питання про оскарження дій державного виконавця, які ним вчинялися в межах виконавчого провадження, яке відкрите на виконання рішення суду цивільної юрисдикції, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в своїй постанові від 27.04.2022 по справі № 27/1046 прийшов до висновку, що розгляд скарги боржника (банкрута) на дії державного виконавця, які ним вчинялися в межах виконавчого провадження, яке відкрите на виконання рішення суду цивільної юрисдикції відноситься до юрисдикції господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Відтак, КУзПБ, а також вищевказана судова практика Верховного Суду спрямовує на те, що задля повного та комплексного вирішення усіх правових проблем неплатоспроможної особи (як фізичної, так і юридичної), розгляд усіх вимог як боржника так і до нього, повинен відбуватись в межах однієї судової процедури банкрутства, в судах господарської юрисдикції, а відтак, спір про визнання виконавчого листа, який виданий на виконання рішення у цивільній справі № 756/14325/13-ц таким, що не підлягає виконанню, має розглядатися Господарським судом Київської області в межах справи № 911/2653/17 про банкрутство.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 173, 432, 446 ЦПК України, ст. 160, 328 ГПК України, ст. 2, 7, 61 КУзПБ, -

У Х В А Л И В:

Заяву - задовольнити.

Передати цивільну справу № 756/14325/13-ц за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми «Добробут» про стягнення заборгованості за договором про надання юридичних послуг, трьох відсотків річних від простроченої суми та інфляційного збільшення суми боргу до Господарського суду Київської області для розгляду заяви про визнання виконавчого листа № 2/756/45/15, який виданий Оболонським районним судом м. Києва 25.12.2015 на виконання рішення Апеляційного суду м. Києва від 01.12.2015 по справі № 756/14325/13-ц (із урахуванням ухвали Апеляційного суду м. Києва від 16.12.2015 про виправлення описки) таким, що не підлягає виконанню, в межах справи № 911/2653/17 про банкрутство ТОВ Фірми «Добробут».

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення суддею.

Суддя І.В. Белоконна