Справа № 504/5545/23
Номер провадження 2/504/771/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2025с-ще Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді Вінської Н.В.,

секретаря Коцар А.М.,

за участі:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Доброслав цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , за участі третіх осіб Приватного нотаріуса Одеського районного нотаріального округу Білоконь О.М, ОСОБА_6 про визнання недійними довіреності та договору дарування, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Комінтернівського районного суду Одеської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , за участі третіх осіб Приватного нотаріуса Одеського районного нотаріального округу Білоконь О.М, ОСОБА_6 про визнання недійними довіреності та договору дарування.

18.12.2024 року від представника позивача надійшло клопотання про призначення судово-психіатричної експертизи на вирішення якої просить поставити наступні запитання:

-Встановити психічний стан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

- Чи страждала ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час надання довіреності, що зареєстрована в реєстрі за №293 від 21 квітня 2023 року на психічні захворювання, якщо так, то які саме?

- Чи усвідомлювала ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , значення своїх дій та могла керуватися ними на час надання довіреності, що зареєстрована в реєстрі за №293 від 21 квітня 2023 року?

В обґрунтування клопотання представником позивача, адвокатом Кравець І.Г., зазначено, що позивач ОСОБА_1 - наголошує, на тому, що у період знаходження в квітні 2023 року в Україні її онука, знаючи, що вона має схильністю до алкоголізму, протягом декількох днів давала їй змогу пити алкоголь, внаслідок чого вона не усвідомлювала значення своїх дій та навіть не пам`ятає їх. Представник позивача, стверджує, що ОСОБА_1 у зв`язку з її без свідомим станом в квітні 2023 р., що пов`язаний із вживанням алкоголю, не пам`ятає, про те чи надавала згоду на укладання договору дарування та видачи відповідної довіреність на ім`я ОСОБА_5 . Оскільки, показання свідків у справі різняться, а ОСОБА_1 самостійно не може довести, що в момент підписання довіреності не усвідомлювала значення своїх дій, тому вважає за необхідне провести судово-психіатричну експертизи по справі.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Кравець І.Г. та позивач ОСОБА_1 підтримали подане клопотання та просили його задовольнити.

Представник відповідача адвокат Родіонов А.В. та відповідач ОСОБА_3 заперечували проти задоволення поданого клопотання.

Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання про призначення експертизи виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про призначення експертизи суд, виходить з того, що наявність чи відсутність психічних захворювань у ОСОБА_1 не є предметом доказування у цій справі, при цьому, позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на підписання оскаржуваних документів в стані алкогольного сп`яніння, що не може бути предметом дослідження судово психіатричної експертизи.

В роз`ясненнях, викладених у пунктах 1, 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», звернуто увагу судів на необхідність суворого додержання вимог закону при призначенні судових експертиз та використанні їх висновків. Вказано на неприпустимість призначення експертизи у випадках, коли з`ясування певних обставин не потребує спеціальних знань, а також порушення перед експертом правових питань, вирішення яких віднесено законом до компетенції суду. Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду. Таким чином судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Означена правова позиція висловлена, зокрема, в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24 січня 2018 року в справі №907/425/16 та від 24 січня 2018 року в справі №917/50/17.

Недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, відтак безпідставне призначення судової експертизи та зупинення у зв`язку з цим провадження у справі перешкоджає подальшому розгляду справи.

При цьому важливим моментом також є те, що судова експертиза призначається виключно для встановлення обставин справи, які стосуються предмету доказування у справі.

Отже, питання, які ставляться перед експертом, мають бути сформульовані чітко, ясно і таким чином, щоб вони виключали неоднозначне їх розуміння й тлумачення та відповідали тим об`єктам і матеріалам, які направляються на експертизу. Недопустимим є порушення перед експертом питань, вирішення яких не спрямовано на встановлення даних, що входять до предмета доказування у справі.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Судова експертиза (в тому числі і по ініціативі суду) призначається для з`ясування обставин, що мають значення по справі і потребують спеціальних знань, виходячи з предмету позову. Призначення експертизи у випадках, коли з`ясування певних обставин виходить за межі предмету доказування, є неприпустимим.

Статтею 76 ЦПК України передбачено що, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, висновками експерта.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів дізнання, досудового та судового слідства.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. (ч.1 та ч.2 ст.102 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

За змістом положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст.129 Конституції.

Відповідно до положень процесуального Кодексу, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Зважаючи на викладене суд не вбачає підстав для задоволення клопотання представника позивача про призначення експертизи, оскільки судова експертиза повинна призначатись лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення даних, що входять до предмету доказування, тобто у разі коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Керуючись ст.ст.77, 84,103, 113,260, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника позивача про призначення судово-психіатричної експертизи - відмовити.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя Вінська Н. В.