Справа №536/2714/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

Головуючого судді - Колотієвського О.О.

за участю секретаря судового засідання - Талдикіної Т.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

заінтересована особа - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці клопотання представника Міністерства оборони України - Шишкіної Д.В. про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: неповнолітня ОСОБА_3 (законний представник ОСОБА_1 ), ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , Міністерсво оборони України, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту батьківства, -

ВСТАНОВИВ:

Від представника заінтересованої особи Міністерства оборони України надійшли пояснення у справі, в яких він просить залишити справу без розгляду в зв`язку з тим, що встановлення судом факту прямо пов`язано з подальшим вирішенням спору про право на отримання заявницею одноразової грошової допомоги. Таким чином, у заявниці фактично виник спір, зокрема, з органом, який призначає та виплачує відповідну допомогу, і який заперечує проти такого факту , що виключає можливість розгляду поданої заяви в порядку окремого провадження. Просив провести судове засідання без участі представника Міністерства оборони України.

Заявник проти задоволення клопотання про залишення заяви без розгляду заперечив, та вважає, що в даному випадку спір про право відсутній.

Вислухавши думку присутніх осіб, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з частинами першою, другою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Тобто, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

Факт або стан, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення, і мати безспірний характер, оскільки якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз`яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах.

Метою встановлення факту заявниця зазначає необхідність отримання нею грошового забезпечення як членами сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_5 .

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду, у своїх висновках, викладених у постанові від 18.01.2024 у справі № 560/17953/21, висловилася, що «справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Водночас у частині шостій статті 294 ЦПК України визначено, що суд залишає заяву про встановлення факту, без розгляду якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, і роз`яснює заінтересованими особами особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах.

При цьому між заявником та Міністерством оборони України не може бути спору про право на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки відповідач не є суб`єктом отримання такої соціальної допомоги.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства.

Отже, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року судом встановленим законом, який розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, є суд цивільної юрисдикції на підставі статті 19 ЦПК України та пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України».

Таким чином, за відсутності спору з приводу відмови у призначенні та виплаті заявниці грошового забезпечення, суд вважає, що розгляд заяви про встановлення юридичних фактів проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, знаходження у фактичних шлюбних відносинах, перебування фізичної особи на утриманні повинно відбуватися за правилами цивільного судочинства в окремому провадженні.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що між заявницею та заінтересованою особою, а саме Міністерством оборони України, не може бути спору про право на отримання грошової допомоги, оскільки останні не є суб`єктами отримання таких грошових виплат, суд дійшов висновку, що у клопотанні представника заінтересованої особи про залишення справи без розгляду слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 263-265, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника Міністерства оборони України - Шишкіної Д.В. про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: неповнолітня ОСОБА_3 (законний представник ОСОБА_1 ), ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , Міністерсво оборони України, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту батьківства - відмовити.

Призначити розгляд справи в приміщенні Кременчуцького районного суду Полтавської області на 20 лютого 2025 року о 13 годині 00 хвилин.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали суду, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

СуддяО. О. Колотієвський