Справа № Справа № 2-486-2010
Провадження № 4-с/314/4/2025
У х в а л а

про залишення скарги без руху

"19" лютого 2025 р. м.Вільнянськ

Суддя Вільнянського районного суду Запорізької області Швець О.В., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла скарга ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання.

Вивчивши скаргу та додані до неї документи, суд прийшов до висновку, що скарга підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Питання прийняття судом скарг на дії державних виконавців, врегульовані нормами Розділу VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України.

При цьому за положеннями п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити, зокрема, відомості щодо змісту оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються такі ж наслідки, як і у разі подачі невідповідного нормам ЦПК позову. У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання.

В силу норм ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до п. 2 ч. 3ст. 175 ЦПК України вимагає від заявника викладення в заяві (скарзі) повного найменування, зокрема, учасників справи, їх місцезнаходження та інші відомі дані.

Це положення знаходиться у прямому процесуальному зв`язку із положенням ч.1ст. 450 ЦПК України, за якою скарга розглядається судом за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Однак, ОСОБА_1 не зазначає в скарзі іншого учасника справи (стягувача чи боржника, державного виконавця та ін.).

З врахуванням викладеного, заявнику слід уточнити суб`єктний склад сторін спору про оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС, зазначити повне найменування усіх заінтересованих осіб та їх місцезнаходження, індекс, засоби зв`язку та вказати прізвища, ім`я та по батькові державного виконавця чи іншої посадової особи, дії або бездіяльність якого оскаржується.

Суд не повинен самостійно визначати склад учасників скарги та з власної ініціативи повідомляти їх. Склад учасників скарги впливає на право бути обізнаним про рішення суду та можливість його оскарження.

У зв`язку з цим, суд пропонує скаржнику уточнити учасників виконавчого провадження (стягувач, боржник, державний виконавець), з метою їх повідомлення про розгляд скарги.

Крім того, відповідно ст. 183 ЦПК України встановлює загальні вимоги до письмових заяв, клопотань, заперечень тощо у цивільному провадженні.

Зокрема відповідно до абз. 2 ч. 3 вказаної норми до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 не долучив до скарги доказів направлення копій скарги іншим учасникам провадження (державному виконавцю, стягувачу).

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

За приписом ч. 1ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч. 2, ч. 3 ст. 185 ЦПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин скарга підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику п`ятиденного строку для усунення недоліків скарги.

Керуючись ст. ст.175, 177, 185, 449, 450 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання - залишити без руху.

Встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків п`ять днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити заявнику, що в разі не усунення недоліків заяви у вказаний строк, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Копію ухвали надіслати скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя О. В. Швець