Справа № 502/94/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Березнікова О.В.,

при секретарі Нанєвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кілійського районного суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представника позивача Чербаджі-Чебак Н.М., до Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом у якому посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся ОСОБА_2 . Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 2,55 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:003:0095, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Кілійського району Одеської області, належної спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 371377 від 25.08.2005. Спадщину після смерті бабусі прийняла його мати ОСОБА_3 , проте не оформила її. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_3 . Позивач спадщину після смерті матері прийняв, проте оригінал правовстановлюючого документа відсутній. У зв`язку з цим звернувся до суду з вказаним позовом.

Просить суд визнати за ним право власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті матері.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, надали заяву про проведення розгляду справи без участі представника.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 за життя набула право власності на земельну ділянку площею 2,55 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:003:0095, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Кілійського району Одеської області, належної спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 371377 від 25.08.2005.

Вказану земельну ділянку успадкувала донька спадкодавиці ОСОБА_3 , проте не оформила її.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 та свідоцтвом про народження позивача.

Відповідно до інформаційних довідок зі спадкового реєстру спадкова справа після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не заводилася.

Отже позивач є спадкоємцем за законом першої черги, який спадщину прийняв, оскільки постійно проживав за однією адресою разом зі спадкодавцем та на час смерті матері був неповнолітнім.

Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності.

Підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини з приводу спадкування, що врегульовано нижченаведеними нормами цивільного законодавства станом на час виникнення спірних правовідносин.

Згідно ч.1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч.1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Частиною третьою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до частини першої статті 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

У відповідності до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права.

Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи той факт, що позивач спадщину після смерті матері прийняв, є спадкоємцем за законом першої черги, спадкове майно у вигляді зазначеної земельної ділянки дійсно належало спадкодавцю, проте право на спадщину належним чином не було оформлене, інших спадкоємців не встановлено (померли), відтак право позивача підлягає захисту в судовому порядку, шляхом визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на вказане спадкове майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 19, 76-81, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на земельну ділянку площею 2,55 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:003:0095, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Кілійського району Одеської області, належної спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 371377 від 25.08.2005, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , якій належала спадщина після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Березніков