ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/9931/23 Номер провадження 22-ц/814/636/25Головуючий у 1-й інстанції Савченко Л. І. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Чумак О.В.,

суддів Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.,

при секретарі Галушко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Салашного Михайла Олексійовича, який представляє позивача ОСОБА_1 , на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 11 вересня 2024 року, ухвалене суддею Савченко Л.І., по справі за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Дробітько Вікторія Вікторівна, про визнання недійсних електронних торгів, скасування протоколу проведення електронних торгів, визнання недійсним акту про передачу майна, визнання недійсним свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися та припинення права власності,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Дробітько В.В., про визнання недійсних електронних торгів, скасування протоколу проведення електронних торгів, визнання недійсним акту про передачу майна, визнання недійсним свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися та припинення права власності.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що ОСОБА_1 є власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 . У липні 2023 року ним було виявлено заміну замків у квартирі, після чого по телефону його донька ОСОБА_3 повідомила, що він вже не є власником квартири, так як квартира належить ОСОБА_2 . З листа Шевченківського ВДВС у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 03 серпня 2023 року він дізнався, що на виконанні відділу перебувало виконавче провадження № 8473171, відкрите на підставі виконавчого листа № 2-3695 від 12 вересня 2006 року, виданого Октябрським районним судом м. Полтави, про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі частини всіх видів доходів, при цьому про розмір заборгованості нічого не вказано. Виконавче провадження 29 вересня 2017 року завершене на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із фактичним виконанням у повному обсязі рішення суду. Також повідомлено, що ВП знищено, у зв`язку із спливом строку зберігання. В середині вересня 2023 року йому прийшов витяг з Реєстру територіальної громади про зняття його з реєстрації за вказаною адресою. Із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно йому стало відомо, що він не є власником вказаного нерухомого майна. Новим власником є його колишня дружина ОСОБА_2 , на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 20 липня 2023 року. Із вказаного Реєстру стало відомо, що 1/3 частка квартири виставлялася на торги через Систему електронних торгів арештованим майном та імовірно не була продана через порушення процедури проведення цих торгів, яка полягала у неналежному повідомленні про їх проведення, в результаті чого, не було інших учасників, які б виявили бажання придбати частку квартири. Позивач не отримував жодного документу щодо підготовки та реалізації частки квартири АДРЕСА_1 , чи неможливості її реалізації, що є порушенням Закону України «Про виконавче провадження». Приховування від боржника факту продажу належної йому частки квартири та подальша не реєстрація права власності за ОСОБА_2 позбавила ОСОБА_4 можливості скористатися своїм правом на оскарження торгів у строки, визначені законодавством, тому він прохає поновити йому цей строк. Вважає, що позбавлення його права на 1/3 частку у єдиному житлі є незаконним, відбулося з грубим порушенням законодавства. Також вказує, що сума заборгованості за аліментами 166 574, 37 грн. є значно нижчою за вартість 1/3 частки аналогічної квартири, що порушує принцип співмірності та доцільності реалізації майна. Крім того, визначення вартості майна визначається за взаємною згодою сторонами ВП, чого здійснено не було, про дії державного виконавця йому відомо не було. Підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є наявність не лише порушень вимог Закону при проведенні прилюдних торгів, а і порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює. З цих підстав, звернувся до суду з позовом.

Просив визнати таким, що пропущений із поважних причин, строк на оскарження електронних торгів, що проведені 21 лютого 2017 року із реалізації 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 номер лота: 197779;

- поновити пропущений строк на оскарження проведених торгів, що проведені 21 лютого 2017 року із реалізації 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 номер лота: 197779;

- визнати недійсними електронні торги, проведені 21 лютого 2017 року із реалізації 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 , в результаті чого скасувати протокол проведення електронних торгів № 237211 від 21 лютого 2017 року;

- визнати недійсним акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, складеного старшим державним виконавцем Шевченківського ВДВС у м.Полтава ГТУЮ у Полтавській області Токарь К.М. 25 травня 2017 року;

- визнати недійсним свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, серія та номер: 606, виданий 20 липня 2023 року, видавник: Дробітько В.В. приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу, в результаті чого припинити право власності за ОСОБА_2 на 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 номер відомостей про речове право: 51006181, що виникло на підставі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, серія та номер: 606, виданий 20 липня 2023 року, видавник: Дробітько В.В. приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 11 вересня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Дробітько В.В., про визнання недійсних електронних торгів, скасування протоколу проведення електронних торгів, визнання недійсним акту про передачу майна, визнання недійсним свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися та припинення права власності відмовлено.

З рішенням суду не погодився представник ОСОБА_1 - адвокат Салашний М.О. таоскаржив його в апеляційному порядку. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

В апеляційній скарзі посилається на неповне з`ясування судом обставин справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими. Зазначає, що суд не надав належну оцінку тій обставині, що позивач не був повідомлений ні про проведення оцінки, ні про передачу майна для продажу на електронних торгах. Також вказує, що матеріали справи не містять доказів того, що державний виконавець чи оцінювач зверталися до позивача з вимогою забезпечити доступ до квартири для проведення об`єктивної оцінки. Крім того, звертає увагу, що на момент проведення торгів звіт про оцінку майна втратив чинність оскілки з моменту його складання пройшло більше ніж 6 місяців. Вважає, що реалізація квартири відбулася за заниженою ціною.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 адвокат Рак А.С. посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Сторони будучи належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи до суду не з`явилися.

Від представника ОСОБА_1 адвоката Салашного М.О. та представника ОСОБА_2 адвоката Рака А.С. надійшли заяви про розгляд справи без їх участі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 12 вересня 2006 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з 27.06.2006 року та до повноліття дитини ( а.с.23).

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 13 жовтня 2011 року стягнуто з ОСОБА_1 та користь ОСОБА_2 заборгованість по сплаті аліментів у сумі 10830, 92 грн. 25 коп. та пеню за несвоєчасну сплату аліментів у сумі 84 618, 74 грн., а всього 95 449, 66 грн. (справа № 2-3909/11) (а.с.79-80).

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 14 листопада 2011 року скасовано рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 13 жовтня 2011 року в частині стягнення пені та стягнуто із ОСОБА_1 та користь ОСОБА_2 пеню за несвоєчасну сплату аліментів у сумі 22 000 грн. (справа № 22ц-3787/2011) (а.с.25-26).

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 13 лютого 2013 року визнано бездіяльність державного виконавця Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ ГУЮ в Полтавській області неправомірною, зобов`язано державного виконавця Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ ГУЮ в Полтавській області, у провадженні якого перебуває виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь ОСОБА_2 зі сплати аліментів і пені, вчинити усі необхідні дії, які пов`язані із зверненням стягнення на майно боржника та подальшою його реалізацією, а саме 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 ; підготувати та внести відповідне подання до правоохоронних органів з приводу порушення кримінальної справи відносно боржника, який не виконує рішення суду (справа № 1622/9539/2012) (а.с.80-81).

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 03 липня 2013 року стягнуто з ОСОБА_1 та користь ОСОБА_2 заборгованість по сплаті аліментів у сумі 8397 грн. 25 коп. та пеню за несвоєчасну сплату аліментів у сумі 8000 грн. (справа № 1622/12974/2012) (а.с.84).

За повідомленням Шевченківського ВДВС у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у відзиві на позов, на виконанні у відділі перебувало ВП № 8473171, відкрите на підставі виконавчого листа № 2-3695 виданого 12 вересня 2006 рокуОктябрським районним судом м.Полтави про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у розмірі частини всіх видів доходу. Виконавче провадження 29 вересня 2017 року завершено на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження». Також до зведеного ВП № 32537147 входили, зокрема, ВП № 30690090 про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у розмірі 10 830, 92 грн. (повернуто 31 травня 2017 року стягувачу на підставі пункту 5 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження»), ВП № 30690270 про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у розмірі 22000 грн. ( завершено 31 травня 2017 року на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження»), ВП № 39766626 про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у розмірі 16397, 25 грн. (завершено 31 травня 2017 року на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з Актом опису й арешту майна від 24 липня 2014 року державним виконавцем Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ у ЗВП № 32537174, було описано та арештовано майно, а саме 1/3 частка квартири АДРЕСА_2 , яка належала ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 із зазначенням потреби квартири в експертній оцінці та дозволу боржнику користуватися майном (а.с.86-87).

У грудні 2016 року Шевченківським ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області заявку на реалізацію майна з доданими документами, підписаними начальником ДВС, передано до ДП «СЕТАМ» на реалізацію. Інформацію про майно з формування лота опубліковано 19 грудня 2016 року.

Відповідно до звіту про незалежну оцінку майна № 495 від 12 липня 2016 року, складеного на замовлення Октябрського ВДВС м. Полтави ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи», вартість 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 становить 63 433 грн (а.с.128-150).

Згідно протоколу № 226626 від 10 січня 2017 року житлове приміщення 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 за лотом № 188847 з стартовою ціною у 63 433 грн., де продавцем виступає Шевченківський ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області, торги не відбулися на підставі відсутності допущених учасників торгів (а.с.88).

Відповідно до протоколу № 232344 від 31 січня 2017 року житлове приміщення 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 за лотом № 193574 з стартовою ціною (яка була уцінена після перших торгів) у 53 918, 05 грн., де продавцем виступає Шевченківський ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області, торги не відбулися на підставі відсутності допущених учасників торгів (а.с.88 зворот).

Згідно протоколу № 237211 від 21 лютого 2017 року житлове приміщення 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 за лотом № 197779 з стартовою ціною (яка була уцінена після перших торгів) у 44 403, 10 грн., де продавцем виступає Шевченківський ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області, торги не відбулися на підставі відсутності допущених учасників торгів (а.с.88).

20 березня 2017 року за вих. № 11450 Шевченківський ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області повідомив ОСОБА_2 , ПАТ КБ «ПриватБанк», КП ПОР «Полтававодоканал», ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», ГУНП у Полтавській області, ДПІ у м. Полтаві, ГУ ДВС у Полтавській області, що реалізація нерухомого майна ОСОБА_1 з торгів не відбулася, у зв`язку із відсутністю допущених учасників, було запропоновано вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна за ціною третіх електронних торгів (а.с.90).

Бажання залишити за собою майно виявила ОСОБА_2 , що слідує із Постанови про зняття арешту майна у ВП № 39766626 від 25 травня 2017 року (а.с.95).

Із Постанови про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 25 травня 2017 року слідує, що ОСОБА_2 передано 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом № 2/554/1006/2013 від 05 квітня 2013 року виданого Октябрським районним судом м. Полтави (а.с.184-185).

Із Акту про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 25 травня 2017 року слідує, що на виконанні перебувало зведене ВП № 32537174 щодо стягнення з ОСОБА_1 боргів на загальну суму 86 337, 52 грн., а тому у ході примусового виконання було описано та арештовано майно боржника та відправлено на реалізацію до ДП «СЕТАМ». Вартість даного майна за ціною третіх електронних торгів, згідно протоколу № 237211, який надійшов на адресу відділу ДВС, у якому зазначено, що прилюдні торги не відбулися у зв`язку із відсутністю допущених учасників торгів, становить 44 403, 10 грн. Стягувачам було запропоновано залишити за собою нереалізоване майно, у результаті чого, стягувачем ОСОБА_2 виявлено бажання залишення за собою в рахунок погашення заборгованості нереалізоване майно. На підставі правовстановлюючих документів майно передане стягувачу у рахунок погашення суми боргу у розмірі 44 403, 10 грн. (а.с.93-94).

25 травня 2017 року старшим державним виконавцем Шевченківського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області винесено постанову про зняття арешту з майна (а.с.95).

20 липня 2023 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Дробітько В.В. видане Свідоцтво про право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 на ОСОБА_2 , яка виявила бажання залишити за собою майно, що раніше належало ОСОБА_1 (а.с.178).

Із листа Шевченківського ВДВС м. Полтави Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 03 серпня 2023 рокуза вих. № 83135 слідує, що інформація стосовно направлення боржнику постанови про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу у Шевченківському ВДВС м. Полтави відсутня, оскільки відповідно до ст. 128 Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2012 року № 578/5 зі змінами, Типової інструкції з діловодства в міністерствах, інших центральних та місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою КМУ 17 січня 2018 року № 55, вилучені для знищення, як такі, що не мають науково-історичної цінності та втратили практичне значення, документи відділів ДВС ГТУЮ у Полтавській області фонду № Р-4027 термін зберігання реєстру відправлення рекомендованої кореспонденції відділу становить 1 рік, та відповідно останній було знищено згідно акту про вилучення для знищення документів № 41 від 15 вересня 2021 року. Також відповідно до п.2 розділу ХІ Правил строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, відповідно ВП № 8473171 (архівний № 11371), виконавче провадежння № 47419273 (архівний номер № 9758) було знищено відповідно до Акту про вилучення для знищення документів від 01 січня 2021 року (а.с.17).

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

При вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними суди повинні встановити, чи відбулося порушення вимог законодавства під час проведення електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи порушені права і законні інтереси позивачів, які оспорюють результати електронних торгів. Головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому крім наявності порушення положень закону при проведенні торгів, повинні бути й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання торгів недійсними.

Тобто для визнання судом електронних торгів недійсними необхідно встановити такі підстави: порушення правил проведення електронних торгів; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Отже, проведення електронних торгів, що відбулися з порушенням вимог законодавства, є підставою для визнання таких торгів недійсними виключно за умови доведення порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.

Вказані висновки викладено у постанові Верховного Суду від 12 липня 2023 року у справі № 279/56/20.

Відповідно до частини 1 статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За частиною 1, пунктом 1 частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Статтею 61 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині 8 статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

Реалізація за фіксованою ціною застосовується щодо майна, оціночна вартість якого не перевищує 50 мінімальних розмірів заробітної плати. Реалізація за фіксованою ціною не застосовується до нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден незалежно від вартості такого майна. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України.

У разі нереалізації майна на третіх електронних торгах виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду.

У разі якщо стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, він зобов`язаний протягом 10 робочих днів з дня надходження від виконавця відповідного повідомлення внести на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби або рахунок приватного виконавця різницю між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом. За рахунок перерахованих стягувачем коштів оплачуються витрати виконавчого провадження, задовольняються вимоги інших стягувачів та стягуються виконавчий збір і штрафи, а залишок коштів повертається боржникові.

Майно передається стягувачу за ціною третіх електронних торгів або за фіксованою ціною. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу виконавець виносить постанову. За фактом такої передачі виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно.

Отже, у разі залишення стягувачем за собою нереалізованого майна оформлення та підписання договору купівлі-продажу майна як окремого документа законодавством не передбачено. Натомість такий договір укладається шляхом звернення виконавця до стягувача з пропозицією вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна з одночасним припиненням права вимоги стягувача до боржника в межах вартості нереалізованого майна (оферта) та виявлення стягувачем волі залишити за собою це майно (акцепт). Виконання договору з боку покупця (стягувача) полягає у внесенні на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби або рахунок приватного виконавця різниці між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на користь стягувача, якщо вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом. На підтвердження виконання договору з боку покупця виконавець виносить постанову про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу. Подальші дії покупця (стягувача) та виконавця спрямовані на передання нерухомого майна у володіння покупця. З цією метою виконавець складає акт та видає або надсилає його покупцю, покупець отримує свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, якщо вони не відбулися (стаття 72 Закону України «Про нотаріат»), звертається до державного реєстратора з метою державної реєстрації права власності за покупцем.

При вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог Порядку № 2831/5 та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів.

Зазначені висновки викладено у постанові Верховного Суду від 17 липня 2023 року у справі № 753/8060/20.

Відповідно до вимог частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналізуючи матеріали справи, доводи позовної заяви та апеляційної скарги колегія суддів не вбачає наявність порушень, які могли вплинути на результати торгів під час проведення прилюдних торгів, електронні торги були проведені з дотриманням вставленого законом порядку.

У свою чергу надаючи правову оцінку доводом представника позивача щодо неналежного повідомлення останнього про проведення оцінки майна та його передачу для продажу на електронних торгах суд апеляційної інстанції звертає увагу на наступне.

Так, відповідно до правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1884цс15, від 13 квітня 2016 року у справі № 6-2988цс15 та від 22 лютого 2017 року у справі № 6-2677цс16, постанові Верховного Суду від 15 лютого 2023 року у справі № 295/17258/21 сам по собі факт неналежного повідомлення боржника про проведення прилюдних торгів не може бути підставою для визнання таких торгів недійсними. Головна умова, яка повинна бути встановлена судами, - це наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому окрім наявності порушення норм закону при проведенні торгів, повинно бути встановлене порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

При цьому з матеріалів справи вбачається, що стягнення заборгованості зі сплати аліментів неодноразово було предметом позовних вимог. Зі змісту рішень вбачається, що боржник брав участь у судових засіданнях та знав про існування виконавчого провадження щодо примусового стягнення з нього заборгованості, проте не вчинив дій на її погашення та подальшу сплату аліментів.

У постанові Верховного Суду від 21 вересня 2022 року у справі № 661/107/19 зазначено, що відповідно до частини 3 статті 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» акт оцінки майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна, здійсненої суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, звіт про оцінку такого майна додається до акта оцінки майна.

Згідно зі статтею 3 цього Закону оцінка майна - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами з оцінки майна, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Відповідно до правових висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 821/197/18/4440/16, від 12 червня 2019 року у справі № 308/12150/16-ц, визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності - здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання рішень відповідних органів, уповноважених осіб та суду. Тому оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців.

Разом з цим колегія суддів звертає увагу, що позивачем не надано жодних доказів на спростування грошової оцінки та її невідповідність ринковій вартості.

Тоді як посилання в апеляційній скарзі на те, що оцінка майна проведена без фактичного огляду квартири оскільки державний виконавець чи оцінювач не зверталися до позивача з вимогою забезпечити доступ до квартири для проведення об`єктивної оцінки є нерелевантними зважючи на нступне.

Так, зі змісту звіту про незалежну оцінку майна № 495 складеного 12 липня 2016 року вбачається, що оцінювач ОСОБА_6 безпосередньо оглянув об`єкт оцінки, зазначено основні технічні характеристики, конструктивні елементи, внутрішнє оздоблення та інженерне забезпечення та відображено зовнішній вигляд оціненого приміщення на фотокартках.

При цьому, зважаючи, що позивач є власником 1/3 квартири, та не надав доказів відмежування його частки від інших 2/3, що належать його колишній дружині та дочці, відповдачка мала можливість надати оцінювачу доступ до спірного майна.

Також безпідставними є доводи наведені в апеляційній скарзі, що на момент проведення торгів звіт про оцінку майна втратив чинність оскільки відповідно до частини 6 статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно. Якщо строк дійсності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, повторна оцінка такого майна не проводиться.

Як вбачається з протоколу № 226626 проведення електронних торгів перші електронні торги з продажу 1/3 частини спірної квартири відбулися 10 січня 2017 року, тобто майно було передано на реалізацію в межах шестимісячного строку з дня складання звіту 12 липня 2016 року.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи. Рішення суду прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Зважаючи на наведене апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється при розгляді цієї апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Салашного Михайла Олексійовича, який представляє позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 11 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 04 лютого 2025 року

Головуючий О.В. Чумак

Судді Ю.В. Дряниця

Л.І. Пилипчук