ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 2-4532/11

провадження № 61-14601св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Гудими Д. А.,

учасники справи:

особа, яка подала скаргу (боржник) - ОСОБА_1 ,

особа, дії якої оскаржуються - державний виконавець відділу державної виконавчої служби у м. Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів),

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Черкаського апеляційного суду від 26 вересня 2024 року в складі колегії суддів: Василенко Л. І., Гончар Н. І., Новікова О. М.,

Історія справи

Короткий зміст скарги

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернулася зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби у м. Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (далі - відділ ДВС у м. Рівному).

Скарга мотивована тим, що ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 листопада 2023 року скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця відділу ДВС у м. Рівному задоволено частково.

Зобов`язано державного виконавця відділу ДВС у м. Рівному, який уповноважений здійснювати виконавчі дії у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 2-4532/11, виданого 11 січня 2014 року, скасувати постанову державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Рогозіна Б. С. від 08 листопада 2019 року про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 2-4532/11, виданого 11 січня 2014 року Апеляційним судом Черкаської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «Аккорд» заборгованості за кредитом в сумі 21 689,58 грн та судових витрат в сумі 331,59 грн, а всього - 22 021,17 грн.

Зобов`язано державного виконавця відділу ДВС у м. Рівному, який уповноважений здійснювати виконавчі дії у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 2-4532/11, виданого 11 січня 2014 року, скасувати постанову державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Рогозіна Б. С. від 08 листопада 2019 року про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 в розмірі 2 202,12 грн.

Зобов`язано державного виконавця відділу ДВС у м. Рівному, який уповноважений здійснювати виконавчі дії у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, скасувати постанову старшого державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Коженова С. С. від 23 червня 2021 року про розшук майна боржника у виконавчому провадженні № НОМЕР_1.

Зобов`язано державного виконавця відділу ДВС у м. Рівному, який уповноважений здійснювати виконавчі дії у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, скасувати постанову старшого державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Коженова С. С. від 23 червня 2021 року про арешт коштів боржника.

В іншій частині заявлених в скарзі вимог - відмовлено.

Вказане судове рішення набрало законної сили, проте станом на 30 квітня 2024 року ухвала суду від 16 листопада 2023 року не виконана, арешт та розшук транспортного засобу боржника не скасований, що відображається в автоматичній системі виконавчих проваджень станом на 17 квітня 2024 року та на 30 квітня 2024 року.

Вказана бездіяльність спричиняє порушення її прав як людини, оскільки обмежує права користування, володіння та розпорядження автомобілем та коштами. Крім того, це порушення є триваючим, а тому строки на оскарження таких дій не спливли.

ОСОБА_1 просила:

визнати дії та бездіяльність державних виконавців відділу ДВС у м. Рівному неправомірними, незаконними, протиправними, які полягають у невиконанні судового рішення - ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 листопада 2023 року та як наслідок порушують права, свободи та майновий інтерес скаржника;

у порядку статті 262 ЦПК України постановити окрему ухвалу та направити її до правоохоронних та інших уповноважених контролюючих органів за для усунення порушень, умисно вчинених державним органом - відділом ДВС у м. Рівному.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 червня 2024 року скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

В порядку статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язано державного виконавця відділу ДВС у м. Рівному направити копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження № НОМЕР_1, прийняті на виконання ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 листопада 2023 року (справа № 2-4532/11, провадження № 4-с/712/50/23).

Ухвала мотивована тим, що в матеріалах скарги міститься інформація з автоматичної системи виконавчих проваджень, відповідно до якої виконавче провадження № НОМЕР_1 завершено.

Суд першої інстанції зазначив, що інформації про те, що станом на 30 квітня 2024 року вказана ухвала суду від 16 листопада 2023 року є невиконаною, матеріали скарги не містять.

Тому суд дійшов висновку про доцільність в порядку статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язати державного виконавця направити копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження № НОМЕР_1, прийняті на виконання ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 листопада 2023 року (справа № 2-4532/11, провадження № 4-с/712/50/23).

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Черкаського апеляційного суду від 26 вересня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 червня 2024 року скасовано.

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця відділу ДВС у м. Рівному відмовлено.

Апеляційний суд не погодився з висновком суду першої інстанції про те, що виконавче провадження № НОМЕР_1 завершено, а інформації про те, що станом на 30 квітня 2024 року ухвала суду від 16 листопада 2023 року є невиконаною, матеріали скарги не містять.

Дійсно, звертаючись до суду зі скаргою ОСОБА_1 не надала доказів, ні звернення до державного виконавця із вимогою виконати судове рішення чи доказів, які б вказували на стан виконавчого провадження № НОМЕР_1 на час розгляду цієї скарги.

Проте під час розгляду справи у суді першої інстанції відділом ДВС у м. Рівному було надано копії постанов про скасування процесуальних документів від 07 червня 2024 року у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, а саме: скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 08 листопада 2019 року, скасування постанови про стягнення виконавчого збору, скасування постанови про розшук майна боржника, скасування постанови про арешт боржника.

Отже, станом на час розгляду та вирішення справи у суду були дані про виконання ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 листопада 2023 року, що свідчить про відсутність бездіяльності відділу ДВС у м. Рівному щодо невиконання ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 листопада 2023 року на момент постановлення оскаржуваної ухвали суду.

За таких обставин апеляційний суд зробив висновок, що у задоволенні вказаної частини скарги ОСОБА_1 належить відмовити саме з цих мотивів.

При частковому задоволенні скарги ОСОБА_1 суд першої інстанції в порядку статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язав державного виконавця відділу ДВС у м. Рівному направити копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження № НОМЕР_1, прийняті на виконання ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 листопада 2023 року (справа № 2-4532/11, провадження № 4-с/712/50/23). Разом з цим такої вимоги ОСОБА_1 не заявляла, а тому суд першої інстанції фактично вийшов за межі вимог скарги, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали у цій частині.

Щодо заяви ОСОБА_1 про постановлення окремої ухвали згідно з статтею 262 ЦПК України відносно відділу ДВС у м. Рівному апеляційний суд зазначив, що постановлення окремої ухвали є процесуальним засобом необхідного належного реагування (судового впливу) саме на порушення законності, а також на причини та умови, що цьому сприяли, які виявлені ним саме під час судового розгляду. Постановлення такої ухвали є правом, а не обов`язком суду.

Правовими підставами постановлення окремої ухвали є виявлені під час розгляду справи порушення матеріального або процесуального права, встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню таких порушень.

Проте під час перегляду справи у суді апеляційної інстанції не було встановлено підстав для постановлення окремої ухвали відносно відділу ДВС у м. Рівному. Тому вимога ОСОБА_1 про постановлення окремої ухвали задоволенню не підлягає.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить постанову апеляційного суду скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким вимоги скарги на дії та бездіяльність державного виконавця задовольнити повністю.

Касаційна скарга мотивована тим, що:

апеляційний суд проігнорував фактичні обставини справи та не врахував встановлені іншим судовим рішенням, яке набрало законної сили, обставини справи щодо порушення прав скаржника органом влади, які тривали невиправдано довгий час;

суд апеляційної інстанції вирішив спір без дотримання норм матеріального та процесуального права. При цьому в основу оскарженого рішення покладено дії посадових осіб державного органу, які були вчинені з порушенням: строків, встановлених чинним законодавством, про поважність причин недотримання яких органом ДВС не надано жодних підтверджень;

копії постанов про скасування процесуальних документів від 07 червня 2024 року у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 не спростовують докази і факти порушень, допущених державним виконавцем, який з 16 листопада 2023 року до 07 червня 2024 року не виконав судового рішення, а саме ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 листопада 2023 року, а надіслав скаржнику такі процесуальні документи лише 14 серпня 2024 року;

при вирішенні справи суд першої інстанції вийшов за межі вимог скарги, оскільки задовольнив вимогу, яку скаржник не пред`являла (про зобов`язання державного виконавця відділу ДВС у м. Рівному направити копії постанов державного виконавця та інших документів виконавчого провадження № НОМЕР_1). Більш того, такий обов`язок виник у державного виконавця на підставі ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 листопада 2023 року у справі № 2-4532/11. Таким чином, ніякого часткового задоволення скарги не відбулося, оскільки серед вимог скаржника не було вимоги щодо встановлення судом зобов`язань до державного виконавця;

апеляційний суд безпідставно відмовив у задоволенні скарги, адже: не може бути підставою для відмови у скарзі на дії та бездіяльність невчасне виконання суб`єктом оскарження (07 червня 2024 року) судового рішення від 16 листопада 2023 року під час розгляду справи у суді (з 23 травня 2024 року); прийняття 07 червня 2024 року постанов на виконання судового рішення від 16 листопада 2023 року не спростовує діяння суб`єкта оскарження щодо свідомого, умисного вчинення порушення прав скаржника; невиконання судового рішення від 16 листопада 2023 року на час звернення до суду (23 травня 2024 року) підтверджує порушення прав скаржника; матеріали справи свідчать про відсутність судового контролю за виконанням рішень суду, на що скаржник законно розраховував; виконання 07 червня 2024 року судового рішення від 16 листопада 2023 року лише після звернення скаржника до суду 23 травня 2024 року не є підставою для суду апеляційної інстанції для виправдання діянь суб`єкта оскарження, який з 08 листопада 2019 року свідомо порушував права скаржника;

суд апеляційної інстанції безпідставно вважав, що орган ДВС під час розгляду справи в суді першої інстанції надав копії постанов від 07 червня 2024 року, оскільки таких матеріалів у суду першої інстанції не було і до 12 серпня 2024 року такі постанови на адресу скаржника не надходили. Крім того, невчасне виконання судового рішення під час розгляду справи по суті спору не обмежує скаржника у захисті судом її прав та інтересів. На момент звернення скаржника до суду та прийняття судом першої інстанції рішення у цій справі обставини, якими обумовлено звернення до суду, не були усунутими;

під час подання відзиву на апеляційну скаргу суб`єкт оскарження не дотримався норм процесуального права, адже не надав до суду доказів направлення відзиву заявнику, не зареєстрував та не використав під час подання відзиву електронний кабінет. Тому суд апеляційної інстанції повинен був повернути без розгляду відзив, який поданий суб`єктом оскарження з порушеннями норм процесуального права;

допущені суб`єктом оскарження порушення прав і норм закону зобов`язують суд встановити незаконні дії та / чи бездіяльність органу державної виконавчої служби та постановити з цього питання окрему ухвалу. Більш того, суб`єкт оскарження вчинив несанкціоноване втручання в роботу Автоматизованої системи виконавчого провадження шляхом видалення відомостей, які були внесені у межах виконавчого провадження № НОМЕР_1. Тому суд апеляційної інстанції безпідставно вважав відсутніми підстави для постановлення окремої ухвали та фактично проігнорував відповідне клопотання заявника;

за таких обставин апеляційний суд, скасувавши ухвалу суду першої інстанції та відмовивши у задоволенні скарги заявника на дії та бездіяльність державного виконавця, фактично спір не вирішив.

Короткий зміст відзиву на касаційну скаргу

У грудні 2024 року від відділу ДВС у м. Рівному надійшов відзив, в якому він просить у задоволенні касаційної скарги відмовити повністю.

Відзив мотивований тим, що:

на виконанні у відділі ДВС у м. Рівному перебувало виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа від 11 січня 2014 року № 2-4532/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «Аккорд» заборгованості за кредитом в сумі 21 689,58 грн та судових витрат в сумі 331,59 грн, всього 22 021,17 грн. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 листопада 2023 року у справі № 2-4532/11 за результатами розгляду скарги на дії та бездіяльність відділу ДВС зобов`язано посадових осіб цього відділу вчинити певні дії, зокрема скасувати постанови у межах вказаного виконавчого провадження. На виконання ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 листопада 2023 року у справі № 2-4532/11 постановами начальника відділу ДВС у м. Рівному від 07 червня 2024 року скасовано: постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1, постанову про стягнення виконавчого збору, постанову про розшук майна боржника та постанову про арешт коштів боржника. У зв`язку з цим, 07 червня 2024 року державним виконавцем винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання;

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», було введено воєнний стан, який діє до цього часу. Умови війни, часті тривоги, відключення електроенергії не дають можливості відділу ДВС у м. Рівному працювати в звичному режимі. Крім того, наявність у відділі значної кількості вакантних посад змушує державних виконавців працювати за двох, а іноді і за трьох відсутніх працівників;

згідно з пунктом 10-2 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану. Отже, враховуючи наведене, відсутні підстави вважати допущення відділом ДВС у м. Рівному бездіяльності щодо виконання ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 листопада 2023 року в справі № 2-4532/11, оскільки законом зупинено строки вчинення виконавчих дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження». Такими діями є, зокрема, скасування процесуальних документів, винесених державним виконавцем, на підставі статті 74 Закону України «Про виконавче провадження»;

07 червня 2024 року боржнику було направлено примірники постанов про скасування процесуальних документів. Також, копії матеріалів виконавчого провадження та постанов про скасування процесуальних документів були долучені як доказ на вимогу суду. Крім того, копії постанов про скасування процесуальних документів були направлені до суду першої інстанції через підсистему «Електронний суд» разом із заявою про закриття провадження у справі № 2-4532/11 у зв`язку з відсутністю предмета спору. Тому станом на 07 червня 2024 року предмету спору у справі № 2-4532/11 не було, адже відділ ДВС у м. Рівному ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 листопада 2023 року виконав.

Короткий зміст відповіді на відзив

У грудні 2024 року від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив відділу ДВС у м. Рівному.

Скаржник стверджувала, що усі доводи відділу ДВС у м. Рівному є необґрунтованими та безпідставними. Її права та інтереси були порушені, тому вони підлягають захисту в спосіб задоволення скарги на дії та бездіяльність державного виконавця.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 18 листопада 2024 року відкрито касаційне провадження у справі № 2-4532/11 та витребувано справу із суду першої інстанції.

У грудні 2024 року матеріали справи № 2-4532/11 надійшли до Верховного Суду.

Межі та підстави касаційного перегляду

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).

В ухвалі Верховного Суду від 18 листопада 2024 року зазначено, що доводи касаційної скарги містять підстави касаційного оскарження, передбачені абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України (порушення норм процесуального права).

Фактичні обставини справи

Суди встановили, що ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 листопада 2023 року скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця відділу ДВС у м. Рівному задоволено частково.

Зобов`язано державного виконавця відділу ДВС у м. Рівному, який уповноважений здійснювати виконавчі дії у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 2-4532/11, виданого 11 січня 2014 року, скасувати постанову державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Рогозіна Б. С. від 08 листопада 2019 року про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 2-4532/11, виданого 11 січня 2014 року Апеляційним судом Черкаської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «Аккорд» заборгованості за кредитом в сумі 21 689,58 грн та судових витрат в сумі 331,59 грн, а всього - 22 021,17 грн.

Зобов`язано державного виконавця відділу ДВС у м. Рівному, який уповноважений здійснювати виконавчі дії у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 2-4532/11, виданого 11 січня 2014 року, скасувати постанову державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Рогозіна Б. С. від 08 листопада 2019 року про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 в розмірі 2 202,12 грн.

Зобов`язано державного виконавця відділу ДВС у м. Рівному, який уповноважений здійснювати виконавчі дії у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, скасувати постанову старшого державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Коженова С. С. від 23 червня 2021 року про розшук майна боржника у виконавчому провадженні № НОМЕР_1.

Зобов`язано державного виконавця відділу ДВС у м. Рівному, який уповноважений здійснювати виконавчі дії у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, скасувати постанову старшого державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Коженова С. С. від 23 червня 2021 року про арешт коштів боржника.

В іншій частині заявлених в скарзі вимог - відмовлено.

Вказане судове рішення набрало законної сили 05 грудня 2023 року.

ОСОБА_1 вважала, що державні виконавці відділу ДВС у м. Рівному допустили протиправну бездіяльність щодо виконання ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 листопада 2023 року. Тому звернулась до суду зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця.

Позиція Верховного Суду

Щодо вимоги про визнання бездіяльності державного виконавця протиправною

У статті 129-1 Конституції України передбачено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною першої статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - за її межами.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень Тобто, з метою забезпечення реального виконання судового рішення та ефективного захисту порушених прав ЦПК України передбачає спеціальні форми реагування, зокрема розділом VІІ «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України визначено порядок судового контролю за виконанням судових рішень в цивільних справах. (див. постанови Верховного Суду від 22 січня 2025 року у справі № 207/3019/17 (провадження № 61-4142св24), від 10 грудня 2024 року в справі № 755/7196/22 (провадження № 61-12242св23) та ін.).

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 квітня 2020 року в справі № 641/7824/18 (провадження № 61-10355св19) зазначено, що «завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В порядку судового контролю за виконанням судових рішень такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси сторони виконавчого провадження порушені, а скаржник використовує цивільне судочинство для такого захисту. По своїй суті ініціювання справи щодо судового контролю за виконанням судових рішень не для захисту прав та інтересів є недопустимим».

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з статтею 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. У випадку, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, змагальність сторін та диспозитивність (пункт 4 та 5 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (див. пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Диспозитивність - один з базових принципів судочинства, керуючись яким, позивач самостійно вирішує, які позовні вимоги заявляти. Суд позбавлений можливості формулювати позовні вимоги замість позивача. (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 21 грудня 2022 року у справі № 914/2350/18 (914/608/20) (провадження № 12-83гс21).

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частина друга статті 12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (частини перша та третя статті 13 ЦПК України).

У справі, що переглядається:

суди встановили, що ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 листопада 2023 року у справі № 2-4532/11 за результатами розгляду скарги на дії та бездіяльність відділу ДВС у м. Рівному було зобов`язано посадових осіб цього відділу вчинити певні дії, зокрема скасувати постанови у межах виконавчого провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа від 11 січня 2014 року № 2-4532/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «Аккорд» заборгованості за кредитом в сумі 21 689,58 грн та судових витрат в сумі 331,59 грн, всього 22 021,17 грн;

при відмові у задоволенні скарги суд першої інстанції зазначив, що в матеріалах скарги міститься інформація з автоматичної системи виконавчих проваджень, відповідно до якої виконавче провадження № НОМЕР_1 завершено. При цьому інформації про те, що станом на 30 квітня 2024 року ухвала суду від 16 листопада 2023 року є невиконаною, матеріали скарги не містять. Крім того, суд першої інстанції вважав доцільним в порядку статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язати державного виконавця направити копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження № НОМЕР_1, прийняті на виконання ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 листопада 2023 року;

суд апеляційної інстанції, не погоджуючись з висновком суду першої інстанції, зазначив, що при зверненні до суду із скаргою ОСОБА_1 дійсно не надала доказів, ні звернення до державного виконавця із вимогою виконати судове рішення чи доказів, які б вказували на стан виконавчого провадження № НОМЕР_1 на час розгляду цієї скарги. Проте у процесі розгляду справи у суді першої інстанції відділ ДВС у м. Рівному надав копії постанов про скасування процесуальних документів від 07 червня 2024 року у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, а саме про: скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 08 листопада 2019 року, скасування постанови про стягнення виконавчого збору, скасування постанови про розшук майна боржника, скасування постанови про арешт боржника. Отже, станом на час розгляду та вирішення справи у суду була інформація про виконання ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 листопада 2023 року, що свідчить про відсутність бездіяльності відділу ДВС у м. Рівному стосовно виконання ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 листопада 2023 року на час постановлення оскаржуваної ухвали суду. Обставини щодо виконання 07 червня 2024 року ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 листопада 2023 року відділом ДВС у м. Рівному скаржник не спростовує;

тому апеляційний суд зробив обґрунтований висновок про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 в указаній частині саме з цих мотивів;

суд апеляційної інстанції також правильно вказав, що при частковому задоволені скарги ОСОБА_1 , суд першої інстанції в порядку статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язав державного виконавця відділу ДВС у м. Рівному направити копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження № НОМЕР_1, прийняті на виконання ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 листопада 2023 року (справа

№ 2-4532/11, провадження № 4-с/712/50/23). Проте такої вимоги скаржник не заявляла. Таким чином, суд першої інстанції вийшов за межі вимог скарги, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали у цій частині.

За таких обставин апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що ухвалу суду першої інстанції слід скасувати, а у задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця відмовити.

Щодо вимоги про постановлення окремої ухвали

Згідно з частиною першою статті 262 ЦПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

Відповідно до частини одинадцятої статті 262 ЦПК України окрема ухвала стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення, надсилається прокурору або органу досудового розслідування, які повинні надати суду відповідь про вжиті ними заходи у визначений в окремій ухвалі строк.

Окрема ухвала суду є процесуальним засобом судового впливу на виявлені під час судового розгляду грубі порушення законності, а також причини та умови, що цьому сприяли. Правовими підставами постановлення окремої ухвали є виявлення під час розгляду справи порушень норм матеріального або процесуального права, встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню таких порушень. Вирішення питання щодо постановлення окремої ухвали є правом, а не обов`язком суду (див. пункт 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 листопада 2019 року у справі № 171/2124/18, пункт 72 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2018 року у справі № 521/18287/15-ц та ін.).

Суд не постановляє окремих ухвал за клопотаннями сторін (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 01 лютого 2022 року у справі № 750/3192/14).

Встановивши під час перегляду справи у суді апеляційної інстанції, що підстав для постановлення окремої ухвали відносно відділу ДВС у м. Рівному не було, апеляційний суд обґрунтовано відмовив у задоволенні відповідного клопотання ОСОБА_1 .

Касаційний суд відхиляє аргумент касаційної скарги про те, що існував період (з 16 листопада 2023 року до 07 червня 2024 року), коли ухвала Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 листопада 2023 року безпідставно та протиправно не виконувалась відділом ДВС у м. Рівному.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 квітня 2020 року в справі № 641/7824/18 (провадження № 61-10355св19) зазначено, що «завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В порядку судового контролю за виконанням судових рішень такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси сторони виконавчого провадження порушені, а скаржник використовує цивільне судочинство для такого захисту. По своїй суті ініціювання справи щодо судового контролю за виконанням судових рішень не для захисту прав та інтересів є недопустимим».

Суди встановили, що станом на час постановлення ухвали суду першої інстанції ухвала Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 листопада 2023 року була виконана відділом ДВС у м. Рівному, то підстав для задоволення скарги не було.

Інші доводи касаційної скарги переважно спрямовані на необхідність переоцінки доказів Верховним Судом, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (частина друга статті 410 ЦПК України).

Правило про те, що «не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань» стосується випадків, коли такі недоліки не призводять до порушення основних засад (принципів) цивільного судочинства (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 522/18010/18 (провадження № 61-13667сво21)).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що постанова апеляційного суду прийнята без додержання норм процесуального права. Таким чином, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову апеляційного суду - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Черкаського апеляційного суду від 26 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

Д. А. Гудима