18.02.2025
Справа № 642/6720/24
Провадження № 2/642/57/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року м. Харків

Ленінський районний суд у складі:

головуючого судді Цибульської С.В.,

за участю: секретаря судового засідання Карпухіна Д.Д.,

представника позивача адвоката Орла В.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом відновлення межі земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

21.10.2024 до Ленінського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом відновлення межі земельної ділянки.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 05.11.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

20.11.2024 до суду надійшло клопотання відповідача ОСОБА_1 про витребування доказів, в якому відповідач просить суд витребувати в Адміністрації Державної прикордонної служби України інформацію про перетинання державного кордону України громадянкою України ОСОБА_3 в період з 01 березня 2022 року і по дату постановлення судом ухвали про витребування доказів.

В обґрунтування клопотання зазначено, що позовна заява, всупереч п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України не містить інформації про фактичне місце проживання відповідача ОСОБА_3 , що позбавляє суд можливості винести законне та обґрунтоване рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом відновлення межі земельної ділянки.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 підтримав подане ним клопотання, просив його задовольнити.

Представник позивача адвокат Орел В.В., заперечував проти задоволення клопотання, вказав, що відповідач не наділений процесуальним правом заявляти клопотання, що стосуються іншого відповідача, при цьому відповідач ОСОБА_3 згідно з вимогами ЦПК України належним чином повідомлена про розгляд справи судом, крім того, задоволення клопотання призведене до необґрунтованого затягування судового розгляду.

Дослідивши матеріали клопотання, вислухавши думку учасників судового провадження, суд зазначає таке.

Статтею 182 ЦПК України встановлено, що при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлено - він встановлюється судом.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як роз`яснено у п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ в суді першої інстанції» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Згідно з ч. 2 ст. 84 ЦПК України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено : який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Всупереч вказаній нормі відповідачем ОСОБА_1 не зазначено обставин, які можуть підтвердити докази, які він просить витребувати, або аргументи, які вони можуть спростувати.

Як на підставу, що обґрунтовує клопотання відповідач послався на порушення позивачем п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Позивачем у позовній заяві вказано адресу реєстрації місця проживання відповідача ОСОБА_3 : АДРЕСА_1 , що також підтверджується інформаційною довідкою з Реєстру територіальної громади м. Харкова про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 21.01.2025.

Згідно з правовою позицією, викладеною в Постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 24.06.2024 № 554/7669/21, нормами ЦПК України передбачено використання лише зареєстрованого місця проживання, фактичне місце проживання фізичної особи не має правового значення, використання фактичної адреси проживання матиме наслідком невизначеність при вчиненні окремих процесуальних дій, адже фактичне місце проживання може змінюватись чи не щодня. Крім того, особа може мати більше ніж одне фактичне місце проживання, але зареєстроване може бути лише одне місце проживання.

З огляду на вказане посилання відповідача на порушення позивачем п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України є безпідставними.

Окрім того, суд вважає, що докази, які просить витребувати відповідач не стосуються предмету спору, а тому дійшов висновку, що у клопотанні відповідача про витребування доказів слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 12, 76, 81, 84, 259, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про витребування доказів відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя Світлана ЦИБУЛЬСЬКА