Справа № 643/8559/24
Провадження № 2/643/521/25
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
05.02.2025 м. Харків
Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді: Новіченко Н.В.,
за участю секретаря судового засідання: Паньшиної О.С.,
представника позивача: Шахової О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи
за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії- Харківського обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»
до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості та звернення стягнення на заставне майно,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківського обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі позивач) звернулося до Московського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач) відповідно до змісту якого просить суд:
-стягнути з відповідача заборгованість за Договором про споживчий кредит № 283/0080 від 10.03.2021 у розмірі 197 398, 62 грн., з яких заборгованість за основним боргом (кредитом) 197 362, 52 грн., заборгованість за процентами 36, 10 грн.;
-у рахунок погашення заборгованості за Договором про споживчий кредит № 283/0080 від 10.03.2021 звернути стягнення на предмет застави - транспортний засіб «HAVAL», модель Н6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шляхом його реалізації на електронних торгах відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» за початковою ціною, що має бути визначена на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на те, що 10.03.2021 року між ним та відповідачем було укладено Договір про споживчий кредит № 283/0080 (для придбання транспортного засобу) від 10.03.2021 року, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 338 453, 00 грн. на 36 місяців, зі сплатою 0,01 процентів річних за користування кредитом з остаточним поверненням кредиту не пізніше 09.03.2024 року. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між сторонами укладено Договір застави майна № 283/0080/1. Предметом застави є транспортний засіб транспортний засіб марки «HAVAL», модель Н6, тип легковий загальний універсал В, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2020, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , колір сірий, об`єм двигуна 1967. Предмет застави належить Заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 04.03.2021 року серії НОМЕР_3 , виданим ТСЦ 6350 та Договору купівлі-продажу № 31/2021 від 02.03.2021 року. Позивач взяті на себе зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі та перерахував кошти на рахунок продавця транспортного засобу. Однак відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість. У зв`язку з цим позивач вирішив звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.
Ухвалою від 06.08.2024 року Московський районний суд м. Харкова прийняв позов до розгляду та відкрив провадження у справі № 643/8559/24, вирішив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 27.09.2024 року.
27.09.2024 року розгляд справи відкладено на 05.11.2024 року у зв`язку з перебуванням судді Новіченко Н.В. у нарадчій кімнаті.
05.11.2024 року представником позивача подано заяву, відповідно до змісту якої просить суд закрити підготовче засідання та призначити справу до судового розгляду по суті.
Ухвалою від 05.11.2024 року Московський районний суд м. Харкова закрив підготовче провадження та призначив справу № 643/8559/24 до судового розгляду по суті на 09.12.2024 року.
09.12.2024 року розгляд справи відкладено на 05.02.2025 року.
У судовому засіданні 05.02.2025 року представник позивача підтримав заявлені вимоги та просив суд задовольнити їх.
Відповідач у судові засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання відповідача: АДРЕСА_1 , які були повернути органом поштового зв`язку з відміткою «адресат відсутній».
Згідно з п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
До повноважень суду не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «адресат вибув», «адресат відсутній» і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.
Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку, суду.
Статтею 223 ЦПК України визначені наслідки неявки учасників справи у судове засідання.
Зокрема, відповідно до ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення) (ч. 4 ст. 223 ЦПК України).
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
При цьому, згідно з ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Водночас, оскільки суд надавав можливість учасникам справи реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд не знаходить підстав для повторного відкладення розгляду справи.
Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, суд розглядає справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд
02.03.2021 року між ТОВ «Завод Фрунзе» та відповідачем укладено Договір купівлі-продажу № 31/2021, відповідно до якого продавець зобов`язався передати у власність покупця транспортний засіб марки «HAVAL», модель Н6, тип легковий загальний універсал В, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2020, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , колір Сірий, об`єм двигуна 1967, а покупець зобов`язався прийняти товар та оплатити його ціну, визначену у договорі.
10.03.2021 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» (Банк) та відповідачем (Позичальник) був укладений Договір про споживчий кредит (для придбання транспортного засобу) № 283/0080 (далі - Договір).
Відповідно до п. 2.1. Договору Банк зобов`язується надати Позичальнику на умовах цього Договору, а Позичальник має право отримати та зобов`язується належним чином використати і повернути в передбачені цим договором строки Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених цим Договором.
Умовами п. 2.2 Договору передбачено, що кредит надається у розмірі 338 453, 00 грн. на строк 36 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 09.03.2024 року, якщо інший строк та/або термін не буде встановлено згідно з умовами цього Договору.
Пунктом 2.3 Договору передбачено, що кредит надається для придбання транспортного засобу за Договором купівлі - продажу.
Згідно з п. 2.4.1 Договору за користування кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Банку відповідну плату (проценти) в розмірі 0,01% річних. Зазначена в цьому пункті Договору процентна ставка є фіксованою.
Відповідно до п.п. 2.4.2, 2.4.3 Договору нарахування процентів здійснюється, починаючи з дати видачі Кредиту до терміну остаточного повернення Кредиту, визначеного в цьому Договорі. Проценти нараховуються на фактичний залишок заборгованості за Кредитом, виходячи з кількості днів користування Кредитом у місяці - 30 днів, у році - 360 незалежно від кількості днів в розрахунковому (платіжному) періоді. У разі прострочення Позичальником погашення платежів за Кредитом, на фактично прострочені платежі за Основною сумою боргу по Кредиту, проценти нараховуються за методом факт/факт за кожний день прострочення. При нарахуванні процентів за користування Кредитом враховується перший і не враховується останній день фактичного користування Кредитом.
Згідно з п. 3.2.1 Договору Банк здійснює надання кредиту одноразово в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на Поточний рахунок Позичальника з подальшим перерахуванням кредитних коштів на поточний рахунок Продавця Транспортного засобу ПАТ «Завод Фрунзе», код отримувача 00236010, № НОМЕР_4 , відкритий в АТ «Альфа-Банк», код банку 300346.
Відповідно до п.п. 3.3.1, 3.3.2 Договору усі платежі за цим договором (повернення Кредиту, сплата процентів за його користування, комісійної винагороди, штрафних санкцій тощо) здійснюються шляхом списання Банком коштів з поточного рахунку. Повернення кредиту, сплата процентів, комісійних винагород здійснюється Позичальником згідно з графіком платежів або достроково відповідно до порядку визначеному цим договором. Якщо дата платежу припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до законодавства України, датою платежу є перший за ним робочий день. При цьому, зобов`язання Позичальника щодо сплати відповідного платежу вважається виконаним в строк за умови наявності достатньої суми коштів на Поточному рахунку і списання їх в погашення заборгованості в перший робочий день, що слідує за таким вихідним, святковим або іншим неробочим днем.
Умовами п. 3.3.3 Договору передбачено, що Позичальник зобов`язується здійснювати повернення Кредиту та сплату процентів за користування ним щомісячно ануїтетними платежами в розмірі 9 402, 92 грн. шляхом внесення коштів на Поточний рахунок, які Банк, використовуючи право договірного списання коштів, надане йому згідно з умовами цього Договору, списує в рахунок погашення Основної суми боргу за Кредитом та сплати процентів відповідно до черговості, визначеної цим Договором. Перший ануїтетний платіж Позичальник сплачує до 10.04.2021 року, в подальшому - не пізніше 10 числа кожного місяця. Останній платіж в рахунок повернення Кредиту та процентів Позичальник зобов`язується здійснити не пізніше терміну (дати) остаточного повернення Кредиту, визначеної цим Договором.
Відповідно до п. 3.3.4 Договору якщо сума платежу, що надійшла в повернення кредиту, сплати процентів, комісійних винагород (у разі їх встановлення за цим Договором) менша розміру, вказаного у підпункті 3.3.3. цього Договору, то несплачений платіж та нараховані проценти, що мали бути сплаченими, вважаються простроченими. Наступна сума платежу повинна додатково включати погашення простроченого платежу та нарахованої пені за прострочені платежі з урахуванням вимог п. 9.2. Кредитного договору.
З метою забезпечення належного виконання зобов`язань за Договором про споживчий кредит № 283/0080, між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківського обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» та відповідачем було укладено Договір застави майна № 283/0080/1 від 10.03.2021. Предметом застави є рухоме майно - автомобіль «HAVAL», модель Н6, тип легковий загальний універсал В, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2020, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , колір сірий, об`єм двигуна 1967, який належить ОСОБА_1 на праві власності згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 . Заставна вартість предмету застави за згодою сторін складає 676 906, 00 грн.
Відповідно до п. 4.1.6 Договору застави у випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником зобов`язання за Кредитним договором та/або Заставодавцем зобов`язання за Кредитним договором та/або обов`язків за цим Договором, а також в інших випадках, передбачених цим Договором, Законодавством, Кредитним договором, звернути стягнення на предмет застави і задовольнити за рахунок його вартості свої вимоги в повному обсязі, включаючи: основну суму боргу за Кредитом; проценти за користування Кредитом, комісії, неустойки (пені, штрафи) та інші платежі штрафні санкції, що передбачені та/або які випливають із Кредитного договору, а також витрати і Збитки, пов`язані з невиконанням або неналежним виконанням Заставодавцем умов Кредитного договору та/або цього Договору, тощо.
Пунктом 5.2. Договору застави передбачено, що у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов`язання, та/або у випадку невиконання Заставодавцем обов`язків за цим договором, а також у Інших випадках, передбачених цим Договором та/або Законодавством, Заставодержатель реалізує своє право шляхом звернення стягнення на предмет застави у порядку, визначеному цим Договором та/або Кредитним договором.
Відповідно до підпункту 7.4.1 Договору застави, Заставодержатель має право звернути стягнення на Предмет застави будь-яким способом, не забороненим законодавством, зокрема за рішенням суду.
Пунктом 7.5 Договору застави передбачено, що спосіб звернення стягнення на предмет застави обирається Заставодержателем самостійно на власний розсуд. Заставодержатель зобов`язаний у будь-якому випадку до початку процедури звернення стягнення зареєструвати у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомості про звернення стягнення на предмет застави.
У Державному реєстрі обтяжень нерухомого майна 28.05.2024 зареєстровано звернення стягнення на предмет застави.
Згідно з наданим позивачем розрахунком, відповідач станом на 15.07.2024 має заборгованість у розмірі 197 398, 62 грн., з яких заборгованість за основним боргом (кредитом) 197 362, 52 грн., заборгованість за процентами 36, 10 грн.
Оцінюючи наявні у матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
В силу положень статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з положеннями статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частинами 1 та 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.
Відповідно до статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Однак відповідач порушив взяті на себе зобов`язання в частині повернення кредитних коштів, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість в сумі 197 398, 62 грн.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За таких обставин, оскільки відповідач належним чином взяті на себе грошові зобов`язання не виконав, суд дійшов висновку про те, що відповідачем були порушені права та законні інтереси позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Таким чином, відповідний борг в сумі 197 398, 62 грн., який існує на момент розгляду справи в суді, має бути стягнутий з відповідача в судовому порядку.
Згідно зі ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.
Отже, право на звернення стягнення на предмет обтяження виникає у заставодержателя в разі невиконання боржником зобов`язання, забезпеченого заставою.
За ст. 28 Закону України «Про заставу» застава припиняється з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.
Відповідно до ч.1 ст. 23, ст. 24, ст. 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» для звернення стягнення на предмет застави необхідно письмово повідомити боржника та зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.
Згідно з витягом № 91433213 від 28 травня 2024 року в Державному реєстрі обтяжень нерухомого майна зареєстровано звернення стягнення на предмет застави.
За таких обставин, заявлені вимоги позивача є обґрунтованими, оскільки у заставодержателя виникло право на звернення стягнення на предмет обтяження.
Згідно зі ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач, який звертається до суду з вимогою звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до моменту подання відповідного позову до суду письмово повідомити всіх обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження цього ж рухомого майна, про початок судового провадження у справі про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.
У разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються:1) загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; 2) опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача; 3) заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; 4) спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону; 5) пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження; 6) початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження.
Якщо інше не передбачено рішенням суду, реалізація предмета забезпечувального обтяження проводиться шляхом його продажу на публічних торгах у порядку, встановленому законом.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про задоволення позову про стягнення кредитної заборгованості та звернення стягнення на предмет застави.
При цьому, суд зазначає, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Згідно з ч. 2 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки
У відповідності до ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.
Положеннями ч. ч. 1 та 3 ст. 83 ЦПК України унормовано, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч. 4 ст. 83 ЦПК України).
Разом з цим відповідач не скористався правом на подання відзиву на позов впродовж встановленого строку. При цьому, в матеріалах справи відсутні докази в підтвердження того, що відповідач був позбавлений можливості у порядку ч. 4 ст. 83 ЦПК України письмово та завчасно повідомити суд про неможливість подання у встановлений законом строк доказів та об`єктивних причини, з яких такі докази не могли бути подані у зазначений в ухвалі про відкриття провадження у справі строк.
Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 7 ст. 81 ЦПК України).
При цьому, за приписами ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, як і не надано належних доказів на підтвердження відсутності боргу перед позивачем.
Оскільки, як зазначалось вище, судом встановлено, що відповідач неналежним чином виконував взяті на себе зобов`язання, позовні вимоги підлягають задоволенню з урахуванням наведеного.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.
Керуючись статтями 76, 81, 141, 264, 265 ЦПК Суд
1. Позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківського обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на заставне майно задовольнити.
2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківського обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» заборгованість за Договором про споживчий кредит № 283/0080 від 10.03.2021 у розмірі 197 362 (сто дев`яносто сім тисяч триста шістдесят дві) грн. 52 коп. основний борг, 36 (тридцять шість) грн. 10 коп. заборгованість за процентами, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 6 056 (шість тисяч п`ятдесят шість) грн. 00 коп.
3. У рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківського обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» за Договором про споживчий кредит № 283/0080 від 10.03.2021 у розмірі 197 362 (сто дев`яносто сім тисяч триста шістдесят дві) грн. 52 коп. основний борг, 36 (тридцять шість) грн. 10 коп. заборгованість за процентами, звернути стягнення на майно, передане в заставу відповідно до Договору застави майна № 283/0080/1 від 10.03.2021 року, а саме: транспортний засіб марки «HAVAL», модель Н6, тип Легковий Загальний Універсал В, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2020, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , колір сірий, об`єм двигуна 1967, який належить ОСОБА_1 , шляхом реалізації предмета застави на електронних торгах відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» за початковою ціною, що має бути визначена на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
4. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
5. Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК.
6. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
8. Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ; АДРЕСА_1 ).
Повне рішення складено 17.02.2025 року.
Суддя Н.В. Новіченко