Справа № 204/8564/24
Провадження № 2/204/383/25
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

11 лютого 2025 Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Чудопалової С.В.

за участю секретаря судового засідання Корягіної Р.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум» (місце розташування за адресою: Вознесенський узвіз, буд. 23-А, нежитлове приміщення №35А м. Київ, 04053), в інтересах якого діє представник Вишневська Олена Ігорівна(адреса для листування: Вознесенський узвіз, буд. 23-А, нежитлове приміщення №35А м. Київ, 04053) до ОСОБА_1 (місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 )про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ТОВ «ФК «Суперіум» звернувся до суду з позовом в якому просить суд стягнути заборгованість за кредитним договором з відповідача ОСОБА_1 , мотивуючи вимоги тим, що 01.10.2021 між АТ «УКРСИББАНК» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № 0, відповідно до умов договору відповідач отримав кредитні кошти для особистих потреб у розмірі 49500,00 грн., на строк на 24 місяці. В порушення умов договору позичальник свої зобов`язання належним чином не виконав. АТ «УКРСИББАНК» відступило ТОВ «ФК «СУПЕРІУМ», на підставі договору факторингу №254 від 23.01.2024 право вимоги до відповідача за вказаним вище договором. Таким чином, позивач набув право вимоги до ОСОБА_1 та став новим кредитором. На підставі вищевикладеного позивач звернувся з позовом про стягнення заборгованості з відповідача за кредитним договором № 0 від 29.09.2021у розмірі 92655,7 грн. Вказану суму, а також витрати по сплаті судового збору, ТОВ «ФК «Суперіум» просить стягнути з відповідача на своюкористь.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09.09.2024 прийнято позовну заяву, відкрито провадження та призначено цивільну справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 32).

Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності, проти винесення судом заочного рішення не заперечував (а.с.3).

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був неодноразово повідомлений у встановленому законом порядку, а саме направленням на адресу проживання судових повісток, одна з яких поштовою кореспонденцією повернулася із відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.34-37). Будь яких заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не надав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи знаступних обставин.

Судом встановлено, що 01.10.2021між АТ «УКРСИББАНК» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № 0, відповідно до умов договору відповідач отримала кредитні кошти для особистих потреб у розмірі 49500,00 грн. строком не пізніше 56 календарних днів. В свою чергу відповідач зобов`язалась повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у встановлений термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором (а.с.23-27).

Крім того, відповідач 01.10.2021відповідач підписала анкету-заяву на надання споживчого кредиту (а.с.22).

23.01.2024 між АТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «ФК «СУПЕРІУМ» було укладено договір факторингу № 254, відповідно до умов якого АТ «УКРСИББАНК» відступив фактору, який зобов`язався прийняти права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. Права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості, боржників перед клієнтом, що передбачені умовами первинних договір, та визнані в Реєстрі боржників, що підписуються сторонами у паперовому вигляді (а.с.6011).

Пунктом 4.1. вказаного вище договору визначено, що право власності на права вимоги вважаються такими, що перейшло від клієнта фактору, та право вимагати від боржників виконання всіх зобов`язань в межах відступлення прав вимог у фактора виникає у моменту підписання акту приймання-передачі права вимоги (а.с.6 на зворотному аркуші).

Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 254 від 23.07.2024, ТОВ «ФК «Суперіум» набуло права вимоги до ОСОБА_2 . Відступлена сума заборгованості становить 92566,7 грн, з яких: 49472,99 грн - заборгованість за основним боргом та 43093,71 грн. - заборгованість за відсотками (а.с.12).

Приписами п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст. 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Отже, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.

Відповідно до ст. 509 ЦК України між сторонами виникло зобов`язання - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Як вбачається з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (ст. 634 ЦК України).

За змістом ч.ч. 1 та 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з приписом ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Нормою ст. 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Проте, відповідач умови договору про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № 0 від 01.10.2021 своєчасно і в повному обсязі не виконувала, кредит не сплачувала. Таким чином відповідачем були порушені вимоги ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України та умови договору, через що виникла заборгованість за кредитом.

Розмір заборгованості за тілом кредиту у сумі 49472,99 грн. підтверджений належними та допустимими доказами.

Щодо заборгованості за відсотками, суд дійшов висновку, що сторони в договорі № 0 від 01.10.2021 погодили їх розмір та порядок нарахування. Відповідач не надала власного розрахунку заборгованості на спростування сум, зазначених позивачем, а тому позивач має право на стягнення з відповідача відсотків у сумі 43093,71 грн.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 92566,7 грн.

Крім того, при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволено, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273, 279 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум» (місце розташування за адресою: Вознесенський узвіз, буд. 23-А, нежитлове приміщення №35 А м. Київ, 04053), в інтересах якого діє представник Вишневська Олена Ігорівна(адреса для листування: Вознесенський узвіз, буд. 23-А, нежитлове приміщення №35А м. Київ, 04053) до ОСОБА_1 (місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум», суму заборгованості за кредитним договором № 0 від 01.10.2021у розмірі 92 566(дев`яносто дві тисячі п`ятсот шістдесят шість) гривень 7 копійок, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 49472,99 грн. та заборгованість за процентами за користування кредитом 43093,71 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум», суму сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум», , (місцерозташування за адресою: 04053, м. Київ, Вознесенський узвіз, буд. 23-А, прим. № 35А);

Представник позивача - Вишневська Олена Ігорівна (адреса для листування:04053, м. Київ, Вознесенський узвіз, буд. 23-А, прим. № 35А);

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , (місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ).

Суддя: С.В.Чудопалова