ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2025 року

м. Харків

справа № 638/12908/24

провадження № 22-ц/818/944/25

Харківській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Тичкової О.Ю.,

суддів колегії - Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

сторони справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2024 року в складі судді Семіряд І.В., -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2024 року ТОВ Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики № 02224-04/2023 в розмірі 11663,50 грн, за кредитним договором №06301-05/2023 в розмірі 4675,00 грн, за кредитним договором № 37495-05/2023 в розмірі 4250,00 грн, а всього 20588,50 та судові витрати.

В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 06.04.2023 між ТОВ «Аванс кредит» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №02224-04/2023, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримано кредит, який останній не повернув. 21.06.2023 мід ТОВ «Аванс кредит» та ТОВ «Інфеструм груп» укладено договрі факторингу №21062023, у відповідно до якого ТОВ «Аванс кредит» передає ТОВ «Інвеструм груп» за плату належні ому права вимоги. 27.12.2023 між ТОВ «Інвеструм груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №27122023-1, у відповідно до якого ТОВ «Інвестурм груп» передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача у сумі 11663.50 грн, з яких 5000 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 6663, 50 грн - відсотки. З моменту отримання права вимоги позивачем не нараховувались штрафні санкції. Окрім того, 07.05.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №06301-05/2023, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримано кредит, який останній не повернув. 03.07.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Стар файнес груп». 27.12.2023 ТОВ «Стар файнес груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №27122023-2, у відповідності до умов якого ТОВ «Стар файненс груп» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК ЕАПБ» приймає належні ТОВ «Стар файненс груп» права вимоги до боржників, казаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №27122023-2 від 27.12.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача у сумі 4675 грн, з яких 1000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 3675 грн - відсотки. З моменту отримання права вимоги відповідача, а саме з 27.12.2023 позивачем не здійснювалось нарахування штрафних санкцій. 24.05.2023 Між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №37495-05/2023. Відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав кредит та не повернув його. 03.07.2023 на підставі договору факторингу №3072023 укладеного між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Стар файненс груп» фактор стає новим кредитором в зобов`язаннях. 27.12.2023 між ТОВ «Стар файненс груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 27122023-2, у відповідності до умов якого ТОВ «Стар файненс груп» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги до відповідача у сумі 4250 грн, з яких 1000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 3250 грн - сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалося нарахування штрафних санкцій. У зв`язку з чим позивач просить задовольнити позов, стягнути з відповідача заборгованість за договорами та судові витрати.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2024 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитом № 02224-04/2023 за основною сумою боргу 5000 грн, відсотки - 6663,50 грн; заборгованість за кредитом №06301-05/2023 за основною сумою боргу - 1000 грн, відсотки - 3675,00 грн; заборгованість за кредитом №37495-05/2023 за основною сумою боргу 1000 грн, відсотки - 3250 грн, сплачену суму судового збору - 3028 грн, а всього 23616 (двадцять три тисячі шістсот шістнадцять) грн 50 коп.

Рішення обґрунтовано тим, що позивач надав належні та допустимі докази на підтвердження позовних вимог. Оскільки відповідач свої зобов`язання у строки та на умовах встановлених договорами кредиту не виконав, з нього підлягає стягненню заявлена у позові сума заборгованості.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просила. Рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не повно встановив обставини у справі та ухвалив рішення що не відповідає дійсним обставинам у справі та вимогам закону. Висновки суду про доведеність позовних вимог є необгурнтованими. Матеріали справи не містять доказів отримання ОСОБА_1 грошових коштів за договорами кредиту. Розмір заборгованості первісними бухгалтерськими документами не підтверджений. Матеріали справи містять лише розрахунки заборгованості підготовлені працівниками ТОВ «ФК «ЄАПБ», у яких відсутні будь-які пояснення, щодо нарахування суми заборгованості, а також відсутні будь-які дані, стосовно розрахунку заборгованості, наданого первісними кредиторами. У наданих позивачем витягах з реєстру боржників відсутні підписи первісних кредиторів. Також позивач не надав доказів на підтвердження реєстрації відповідача в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, отримання ним логіну та паролю в даній системі, подання заявки на отримання кредиту, а також ознайомлення з усіма істотними умовами договору. Звертає увагу, що до розміру заборгованості безпідставно включені проценти, що нараховувались після закінчення строку кредитування.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

У відповідності до частин 1-5 статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами 06.04.2023 між ТОВ «Аванс кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №02224-04/2023.

За умовами вказаного договору Товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 5000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором (п. 1.1 договору).

П. 1.2 договору передбачає, що кредит надається на 25 днів, тобто до 28.04.2023, дата надання кредиту 06.04.2023.

Сторонами погоджено, що за користування кредитом клієнт сплачує товариству 726,35% річних від суми кредиту у розрахунку 1,99% на добу (п. 1.3).

Відповідно до п. 1.7 договору про надання споживчого кредиту - кредит надається клієнту у безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом.

У розділі договору «Реквізити та підписи сторін» ОСОБА_1 зазначив рахунок позичальника № НОМЕР_1.

Сторони домовились, що всі документи щодо надання кредиту підписуються клієнтом з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (п 1.13 договору).

Згідно з п 1.17 договору - для підписання договору на телефонний номер клієнта надходить виклик з номер телефону, в якому останні цифри є одноразовим ідентифікатором, які клієнт вписує у відповідне поле під договором на сайті товариства. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором як аналог власноручного підпису є підтвердженням особи клієнта. У разі згоди із запропонованими умовами кредитування, клієнт підписує договір за допомогою отриманого одноразового ідентифікатора.

У розділі договору «Реквізити та підписи сторін» ОСОБА_1 зазначив номер телефону НОМЕР_2 .

Окрім того, ОСОБА_1 , за допомогою електронного підпису, підписав додаток №1 до договору про надання споживчого кредиту № 0224-04/2023, ким між ним та ТОВ «Аванс кредит» затверджено графік платежів.

29.04.2023 ОСОБА_1 подав до ТОВ «Аванс кредит» заяву про відстрочення виконання зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту, якою ОСОБА_1 надав згоду на підписання додаткової угоди до договору, доля відстрочення виконання зобов`язання ан 10 календарних днів та зобов`язався здійснити повернення кредиту відповідно до умов зміненого графіка у сумі 5000 грн та відсотки 2388 грн.

Заявка на відстрочення виконання зобов`язання ОСОБА_1 також підписана електронним підписом.

21.06.2023 між ТОВ «Інвеструм» та ТОВ «Аванс кредит» укладено договір факторингу №21062023, яким ТОВ «Аванс кредит» передав ТОВ «Інвеструм» права вимоги за грошовим зобов`язанням.

27.12.2023 між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «Інвеструм» укладено договорі факторингу №27122023-1, яким фактор зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження клієнта за плату, а клієнт факторові права грошової вимоги, строк виконання зобов`язання за якою настав або настане у майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошового зобов`язання та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Відповідно до акту прийому - передачі реєстру боржників за договором факторингу №27122023-1 від 27.12.2023 ТОВ «Інвеструм груп» передав, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняв реєстр боржників кількістю 7631, після чого, з урахуванням пункту 1.2 договору факторингу №27122023-1 від 27.12.2023, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей.

З витягу реєстру боржників від 27.12.2023 вбачається, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги за кредитним договором №0222-04/2023 у загальній сумі заборгованості 11663,50 грн до ОСОБА_1 .

Відповідно до наданого розрахунку заборгованості ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором №02224-04/2023 від 06.04.2023 у сумі 11663,50 грн, з яких 5000 грн - тіло кредиту, 6663,50 грн - відсотки.

Отже, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги за договором про надання споживчого кредиту №№02224-04/2023 від 06.04.2023 до ОСОБА_1

07.05.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 06301-05/2023.

П. 1.1 вказаного договору передбачено, що товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 1000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором.

Відповідно до п. 1.2 договору кредит надається строком на 360 днів, дата надання кредиту 07.05.2023, наданий клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування - 30.04.2024.

Згідно з п. 1.4.1 договору процента ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредиту.

П. 1.6 сторонами договору погоджено, що кредит надається у безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта уключаючи використання реквізитів платіжної картки НОМЕР_1.

Перед укладенням цього договору товариство здійснює ідентифікацією та верифікацію клієнта з урахуванням вимог, визначених нормативно- правовим актом Національного банку України з питань здійснення установами фінансового моніторингу (п. 2.1 договору).

Додатком №1 до договору про надання фінансового кредиту №06301-05/2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 погоджено графік платежів.

24.05.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту №37495-05/2023.

П. 1.1 вказаного договору передбачено, що товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 1000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором.

Відповідно до п. 1.2 договору кредит надається строком на 360 днів, дата надання кредиту 24.05.2023, наданий клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування - 17.05.2024.

Згідно з п. 1.4.1 договору процента ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредиту.

П. 1.6 сторонами договору погоджено, що кредит надається у безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта уключаючи використання реквізитів платіжної картки НОМЕР_1.

Перед укладенням цього договору товариство здійснює ідентифікацією та верифікацію клієнта з урахуванням вимог, визначених нормативно- правовим актом Національного банку України з питань здійснення установами фінансового моніторингу (п. 2.1 договору).

Додатком №1 до договору про надання фінансового кредиту №06301-05/2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 погоджено графік платежів.

03.07.2023 ТОВ «Стар фійнес груп» та ТОВ «ФК «Інвеструм» уклали договір факторингу №3072023, яким клієнт передав фактору, а фактор прийняв права грошової вимоги.

З акту приймання - передачі письмового та електронного реєстру боржників до договору факторингу №3072023 вбачається, що ТОВ «ФК «Інвеструм» передав ТОВ «Стар файненс» реєстр боржників.

27.12.2023 між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «Стра файненс груп» укладено договір факторингу №27122023-2 , п. 1.1 якого передбачено, що за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб- боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошового зобов`язання та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

27.12.2023 між ТОВ «Стар файненс груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» підписано акт прийому - передачі реєстру боржників, яким клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників.

З витягу реєстру боржників за договором факторингу №27122023-2 від 27.12.2023 вбачається, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за договором №06301-05/2023 у сумі 4675,00 грн та за договором №37495-05/2023 у сумі 4250,00 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №06301-05/2023 у ОСОБА_1 існує заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» у сумі 4675 грн, з яких 1000 грн - тіло кредиту та 3675 грн - відсотки.

Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 37495-05/2023 від 24.05.2023 у ОСОБА_1 існує заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» у сумі 4250 грн, з яких 1000 грн - тіло кредиту, 3250 грн - відсотки.

ОСОБА_1 не був повідомлений про зміну кредитора за кредитними договорами №02224-04/2023 від 06.04.2023, №06301-05/2023 від 07.05.2023, №37495-05/2023 від 24.05.2023.

Відповідно до ч. 1 ст.638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Таким чином, будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (ст.ст. 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями ст. 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 2 ст.1056-1ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов?язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов?язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно з ч.1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє останнього від обов`язку погашення кредиту.

Наведені висновки суду узгоджуються з правовою позицією, наведеною у постановах Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі за № 361/2105/16-ц та від 06 лютого 2018 року у справі за № 278/1679/13-ц, від 06 лютого 2019 року у справі за № 667/11010/14-ц.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).

Відповідно довимог статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша статті 95 ЦПК України).

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Виходячи з принципу змагальності сторін, закріпленого статтею 12 ЦПК України доведення умов кредитування і наявності заборгованості є обов`язком позивача,.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі № 751/861/17 (провадження № 61-28582ск18).

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону України «Про електронну комерцію», розрахунки у сфері електронної комерції здійснюються відповідно до законів України «Про платіжні послуги», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», інших законів та нормативно-правових актів Національного банку України.

Розрахунки у сфері електронної комерції можуть здійснюватися з використанням платіжних інструментів, електронних грошей, шляхом переказу коштів або оплати готівкою з дотриманням вимог законодавства щодо оформлення готівкових та безготівкових розрахунків, а також в інший спосіб, передбачений законодавством України, що регулює надання платіжних послуг.

Частиною 3 статті 13 Закону України «Про електронну комерцію» продавець (виконавець, постачальник), надавач платіжних послуг, оператор платіжної системи або інша особа, яка отримала плату за товар, роботу, послугу відповідно до умов електронного договору, повинні надати покупцеві (замовнику, споживачу) електронний документ, квитанцію, товарний чи касовий чек, квиток, талон або інший документ, що підтверджує факт отримання коштів, із зазначенням дати здійснення розрахунку.

Підставою бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти господарських операцій і повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо-безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблених даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність»).

На підтвердження позовних вимог позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» було надано копії договорів №02224-04/2023 від 06.04.2023, №06301-05/2023 від 07.05.2023, №37495-05/2023 від 24.05.2023, про надання позики на умовах фінансового кредиту, копії договорів факторингу, витяги з Реєстру боржників, а також розрахунки заборгованості ( а.с. 22, 38,49 ).

Убачається, що надані розрахунки заборгованості містять лише відомості щодо загального розміру несплаченого кредиту та відсотків, без зазначення детального розрахунку, який включав би суми погашеного позичальником тіла кредиту та відсотків по кожному платіжному періоду тощо.

Зазначені розрахунки заборгованості не є документами первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку).

Такий висновок щодо оцінки односторонніх документів по кореспондує висновку Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 року (№ 342/180/17) та Верховного Суду України в постанові від 11.03.2015 року (№ 6-16цс15).

Наявність роздрукованого розрахунку заборгованості за договором є неналежним та недостатнім доказом для задоволення позовних вимог, оскільки сам розрахунок, умови кредитування тощо, є внутрішніми документами установи та не містять відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи видавалися кредитні кошти, на який строк, правильність нарахування відсотків позивачем.

Належних та допустимих доказів на підтвердження факту перерахування відповідачу грошових коштів за договорами фінансового кредиту №02224-04/2023 від 06.04.2023, №06301-05/2023 від 07.05.2023, №37495-05/2023 від 24.05.2023 суду не надано.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає доводи апеляційної скарги обґрунтованими, що є підставою для її задоволення.

Відповідно дост.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та ( або) резолютивної частин.

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13 статті 141 ЦПК України).

ОСОБА_1 при зверненні до суду апеляційної інстанції сплатив 3633,60 грн судового збору, його апеляційна скарга задоволена в повному обсязі тому дана сума підлягає стягненню з ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 2, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2024 року - скасувати.

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» ЄДРПО 35625014, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 3633 (три тисячі шістсот тридцять три) грн 60 коп судового збору сплаченого в суді апеляційної інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий О. Ю. Тичкова

Судді О.В.Маміна

Н.П.Пилипчук