Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/202/25
Номер провадження 2/711/648/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року Придніпровський районний суд м. Черкаси, в складі: головуючого судді Демчика Р.В., секретаря судового засідання Бутовської Д.О., за участі позивача ОСОБА_1 , розглянувши в підготовчому засіданні в залі судових засідань Придніпровського районного суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про стягнення недоотриманої пенсії, -

встановив:

09.01.2025 року ОСОБА_1 звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про стягнення недоотриманої пенсії.

Під час проведення підготовчого судового засідання у справі, судом встановлено що 27.11.2024 року ОСОБА_1 вже зверталася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про стягнення недоотриманої пенсії.

Ухвалою судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Булгакової Г.В. від 09.12.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до ГУ ПФ України в Черкаській області про стягнення недоотриманої пенсії залишено без руху, а ухвалою цієї ж судді від 18.12. 2024 року матеріали позовної заяви повернуті позивачці.

В ухвалі від 09.12.2024 року суддею зазначено, що позивачкою на підтвердження сплати судового збору до матеріалів справи додано копію квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 0.0..1 від 27.11.2024 на суму 2 275,65 грн.

Звертаючись 09.01.2025 року до суду із позовом до ГУПФ України в Черкаській області про стягнення недоотриманої пенсії, ОСОБА_1 , на підтвердження сплати судового збору надала оригінал квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 0.0..1 від 27.11.2024 на суму 2 275,65 грн.

У зв`язку з цим, суд звертає увагу на наступне.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Однією із закріплених у наведеній нормі гарантій справедливого судочинства є доступ до суду, що передбачає можливість безперешкодного звернення до суду за захистом своїх прав. Забезпечення такого права в національному законодавстві випливає із положень Конституції України.

Частиною 4 статті 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, відповідно до ст.1 Закону України «Про судовий збір», судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Водночас, згідно з ч.2 ст.9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

На виконання вимог вищенаведеного законодавства суддею перевірено зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України за платіжною інструкцією на переказ готівки № 0.0..1 від 27.11.2024 на суму 2 275,65 грн. та встановлено, що вказаний платіжний документи надавалися як докази справляння судового збору за подання до суду позову у справі №711/9294/24.

Питання повторного використання платіжного документа при повторному поданні позовної заяви за умови повернення без розгляду попередньо поданої позовної заяви вже розглядалося Верховним Судом.

У постанові від 13.02.2019 у справі №1540/3297/18 Верховний Суд звернув увагу, що певний час редакція ч.4 ст.6 Закону України "Про судовий збір" передбачала таке право, що якщо сума судового збору підлягала поверненню у зв`язку із залишенням позову без розгляду, але не була повернута, до повторно поданого позову додається первісний документ про сплату судового збору (друге речення цієї норми закону). Проте Законом України від 22.05.2015 № 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" це речення було виключено з цієї норми (пп.4 п.4 цього Закону) і станом на час ухвалення оскаржуваних у цій справі судових рішень ст.6 Закону України "Про судовий збір" передбачала, що за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах.

Відповідно до ч.9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Тому, позивач, коли подає повторно позовну заяву, має сплати судовий збір за її розгляд і не вправі використовувати первісний документ про сплату цього платежу, доданий до первинної позовної заяви, яку суд повернув позивачу до відкриття провадження у справі. Запроваджене законодавче нововведення не обмежує і не порушує прав позивача в частині обов`язку нести додаткові майнові витрати у зв`язку зі зверненням до суду, оскільки за законом такий позивач має право на повернення суми судового збору, сплаченого за подання первісної позовної заяви, яка була повернута позивачу.

Таким чином, у цьому випадку позивач також має право повернути сплачений ним судовий збір в сумі 2 275,65 грн., відповідно до платіжної інструкції на переказ готівки № 0.0..1. від 27.11.2024 року. Однак, така квитанція не може бути врахована як належний доказ сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі у цій справі, так як судовий збір за нею сплачений та зарахований при поданні іншого позову.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 12.10.2023 у справі №160/554/23.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір, - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, у тому числі з використанням електронного платіжного засобу або за допомогою платіжних пристроїв, в тому числі з використанням платіжних систем через мережу Інтернет у режимі реального часу.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2024 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2024 року становить 3028 грн., а тому позивачу необхідно сплатити судовий збір у грошовому еквіваленті, що становить 2275,65 грн.

Реквізити для сплати судового збору:

Отримувач коштівГУК у Черк.обл./Придніпр.р-н/22030101
Код отримувача (код за ЄДРПОУ)37930566
Банк отримувачаКазначейство України(ел. адм. подат.)
Рахунок отримувачаUA0023765
Код класифікації доходів бюджету22030101
Призначення платежу101 __________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Придніпровський районний суд м. Черкаси (назва суду, де розглядається справа)

Відповідно до ч.11 ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

За таких обстави суд приходить до висновку про залишення без руху позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про стягнення недоотриманої пенсі, та надання строку для усунення недоліків (сплатити судовий збір та надати докази про його сплату), який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу цієї ухвали.

На підставі наведеного, керуючись ч.11 ст. 187 ЦПК України,-

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про стягнення недоотриманої пенсії залишити без руху.

Надати позивачу строк який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали для виправлення недоліків позовної заяви, які зазначені в мотивувальній частині ухвали суду.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Р. В. Демчик