КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року

справа № 755/19644/17

провадження № 22-ц/824/2205/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Олійника В.І.

при секретарі: Шереметьєвій М.В.

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1

боржник - Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм

заінтересована особа - Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 03 липня 2024 року, постановлене під головуванням судді Гончарука В.П., у справі за заявою ОСОБА_1 , боржник: Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм», заінтересована особа: Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування постанови та заміну стягувача у виконавчому проваджені,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив скасувати постанову державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання судового наказу № 755/19644/17 виданого 16.03.2018 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з Української студії телевізійних фільмів «Укртелефільм» на користь ОСОБА_3 боргу - 74 129,91 гривні.

Замінити стягувача - ОСОБА_3 на ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 з примусового виконання судового наказу № 755/19644/17, виданого Дніпровським районним судом м. Києва 26.03.2018 року про стягнення з Української студії телевізійних фільмів «Укртелефільм» заборгованості по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі, за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року в розмірі - 22 289 (двадцять дві тисячі двісті вісімдесят дев`ять) грн. 91 коп., заборгованості за нараховану, але невиплачену матеріальну допомогу за 2015 рік в сумі - 51 840 (п`ятдесят одна тисяча вісімсот сорок) грн. 00 коп., а всього стягнуто 74 129 (сімдесят чотири тисячі сто двадцять дев`ять) грн. 91 коп.

На обґрунтування заявлених вимог заявник зазначає, що згідно із судовим наказом Дніпровського районного суду міста Києва від 26 грудня 2017 року стягнуто з Української студії телевізійних фільмів «Укртелефільм» на користь ОСОБА_3 заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року в розмірі 22 289,91 грн, заборгованість за нараховану, але не виплачену матеріальну допомогу за 2015 рік у сумі 51 840,00 грн, а всього стягнуто 74 129,91 грн. Вказаний судовий наказ пред`явлено стягувачем до виконання, на підставі чого було відкрито виконавче провадження. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, а тому заявник просить замінити її, як стягувача у даному виконавчому провадженні, з підстав, передбачених статтею 55 та 442 ЦПК України.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03 липня 2024 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що відсутні підстави стверджувати, що заявник ОСОБА_1 є спадкоємцем первісного стягувача, адже до заяви про заміну стягувана скаржником було долучено Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 29.09.2023 року, де спадкодавцем зазначена ОСОБА_3 (первісний стягувач), копію свідоцтва про шлюб, укладений між апелянтом та ОСОБА_3 , подружжя мало на момент смерті первісного стягувача одну адресу проживання, що свідчить про те, що спадкоємцем після смерті дружини є апелянт. Оскільки, виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. Звертає увагу, що державний виконавець відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження» мала зупинити виконавче провадження, а не винести постанову про його закінчення.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялися належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволені заяви, суд першої інстанції виходив з того, що звернувшись до суду із даною заявою заявник ОСОБА_1 не надав жодних доказів, які б свідчили про те, що вказана особа є спадкоємцем стягувача за зобов`язаннями визначеними у судовому наказі № 755/19644/17 від 26 грудня 2017 року (матеріалів спрадкової справи, свідоцтва про прийняття спадщини), а тому підстав стверджувати, що заявник ОСОБА_1 є правонаступником стягувача ОСОБА_3 у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа № 755/19644/17, суд не вбачав. Крім того, на підтвердження того, що вказаний виконавчий лист пред`являвся до виконання заявником долучено лише заяву про відкриття виконавчого провадження. Таким чином, інформація про те, на якій стадії на даний час перебуває виконавче провадження, у суду була відсутня. Щодо вимог заявника про скасування постанови державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання судового наказу № 755/19644/17 виданого 16.03.2018 року, то суд зазначив, що вказані вимоги розглядаються в порядку положень визначених Розділом VII Судовий контроль за виконанням судових рішень ЦПК України.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що 26 грудня 2017 року Дніпровським районним судом міста Києва видано судовий наказ, яким стягнуто з Української студії телевізійних фільмів «Укртелефільм» на користь ОСОБА_3 заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року в розмірі 22 289,91 грн, заборгованість за нараховану, але не виплачену матеріальну допомогу за 2015 рік у сумі 51 840,00 грн, а всього стягнуто 74 129,91 грн.

Згідно з свідоцтвом про смерть від 24 березня 2020 року ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно зі свідоцтвом про шлюб № НОМЕР_1 ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 26.10.1974. Таким чином, сторони з 1974 року та на момент смерті ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі.

04.12.2020 року державним виконавцем було винесену постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку зі смертю стягувача.

30.01.2024 ОСОБА_1 подав заяву про скасування постанови державного виконавця та заміну стягувача.

29.09.2023 року заявник звернувся до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті дружини ОСОБА_3 в наслідок чого приватним нотаріусом було зареєстровано спадкову справу 71320597, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 29.09.2023 року за № 74150908, заведена спадкова справа №26/2023 після смерті ОСОБА_3 (спадкодавець) (а.с. 72).

Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Частиною 2 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсягах та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статей 1216, 1218, 1227 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Отже, статтею 1268 ЦК України презюмується, що у разі, коли спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22 вересня 2021 року по справі № 227/3750/19.

ОСОБА_3 та ОСОБА_1 знаходилися в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 20.03.1984 року № НОМЕР_1 та були подружжям на момент смерті ОСОБА_3 . Мали спільну реєстрацію місця проживання, що підтверджується копією паспорта ОСОБА_1 , наявного в матеріалах справи та судовим наказом, за яким стягнуто з Української студії телевізійних фільмів «Укртелефільм» на користь ОСОБА_3 заборгованість.

Таким чином, наведе свідчить про те, що апелянт є спадкоємцем після смерті дружини - ОСОБА_3

04.12.2020 року державним виконавцем було винесену постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку зі смертю стягувача.

Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закінчене, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництво, якщо виконавче провадження закінчене, заявник має здійснювати процесуальні дії (наприклад, оскаржити постанову про закінчення виконавчого провадження), спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати ці питання в комплексі.

Зазначене відповідає правовим висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постановах Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 911/3411/14 та від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21).

В даному виконавчому провадженні є спадкоємець ОСОБА_1 , що підтверджується доказами наявними в матеріалах справи. Крім того, ним неодноразово, починаючи з лютого 2023 року, подавалися заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні № НОМЕР_2. Таким чином, наявні підстави для скасування постанови державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_2.

З огляду на вищевикладене колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 367, 376, 381, 382 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 03 липня 2024 року скасувати.

Ухвалити нове рішення наступного змісту.

Заяву ОСОБА_1 , боржник: Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм», заінтересована особа: Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування постанови та заміну стягувача у виконавчому проваджені - задовольнити.

Скасувати постанову державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) від 04.12.2020 року про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання судового наказу № 755/19644/17 виданого 16.03.2018 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з Української студії телевізійних фільмів «Укртелефільм» на користь ОСОБА_3 боргу - 74 129,91 гривні.

Замінити стягувана - ОСОБА_3 на ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 з примусового виконання судового наказу № 755/19644/17, виданого Дніпровським районним судом м. Києва 26.03.2018 року про стягнення з Української студії телевізійних фільмів «Укртелефільм» заборгованості по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі, за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року в розмірі - 22 289 (двадцять дві тисячі двісті вісімдесят дев`ять) грн. 91 коп., заборгованості за нараховану, але невиплачену матеріальну допомогу за 2015 рік в сумі - 51 840 (п`ятдесят одна тисяча вісімсот сорок) грн. 00 коп., а всього стягнуто 74 129 (сімдесят чотири тисячі сто двадцять дев`ять) грн. 91 коп.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач

Судді