Єдиний унікальний номер справи №357/8964/22
Провадження №22-ц/824/102/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Київстар» про захист прав споживачів та стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Київстар» про захист прав споживачів та стягнення коштів.

Свої доводи мотивував тим, що він є контрактним абонентом ПрАТ «Київстар» з абонентським номером « НОМЕР_1 », тобто є споживачем послуг мобільного зв`язку, які надає ПрАТ «Київстар» своїм абонентам. У грудні 2020 року відповідач запропонував змінити його поточний тарифний план на інший. Ознайомившись із переліком тарифів ПрАТ «Київстар» він обрав тарифний план «SMART», вартість якого становить 150 грн. на місяць та 17.12.2020 року звернувся в центр продажу і обслуговування абонентів «Київстар» для переходу на цей тарифний план, де менеджер роз`яснив йому, яку сукупність послуг включає в себе тарифний план «SMART», а також повідомив, що для переходу на даний тариф необхідно оплатити його місячну вартість в розмірі 150,00 грн., а також вартість зміни тарифу в сумі 35,00 грн. Позивач погодився на умови тарифу і в терміналі центру обслуговування одразу поповнив свій мобільний рахунок на суму 190,00 грн. 01.01.2021 року відповідачем було проведено зняття з рахунку позивача абонентської плати за новий тарифний план в розмірі - 150,00 грн., плати за зміну тарифу в сумі 35 грн., а також абонентської плати в сумі 30,00 грн.(SIM для планшета),однак, в тарифному плані «SMART» послуга «S1M для планшета» не міститься та позивач не подавав заявку на таку додаткову послугу як «SIM для планшета». Проте, незважаючи на списання відповідачем вищевказаних сум коштів в якості абонентської плати по тарифному плану та плати за зміну тарифу, він не зміг здійснити вихідні дзвінки, так як оператором було повідомлено, що в нього не достатньо коштів на рахунку. Таким чином, відповідач в односторонньому порядку, безпідставно припинив надання замовленої та оплаченої позивачем за січень 2021 року, послуги мобільного зв`язку, чим спричинив порушення його прав як споживача, а тому повинен відшкодувати вартість оплаченої, але не отриманої послуги, в розмірі 215,00 грн. Крім того, відповідач відключив послугу вихідних дзвінків 01.01.2021 року, коли він перебував на стаціонарному лікуванні у ДЗ «Госпіталь ветеранів війни «Лісова Поляна» МОЗ України. Також, він вважає, що відповідач має відшкодувати спричинену йому моральну шкоду, що обґрунтовується наступним. Він є особою з інвалідністю 2 групи внаслідок війни та має ряд важких захворювань, зокрема, захворювання серця, гіпертонічну хворобу та йому протипоказані високі психо-емоційні навантаження, що негативно впливають на його стан з огляду на характер захворювань. Однак, внаслідок неправомірних дій ПрАТ «Київстар» він опинився в ситуації, коли перебуваючи поза межами місця мого проживання та на лікуванні в госпіталі не мав можливості зателефонувати своїм рідним та близьким, змушений був неодноразово звертатися до оператора «Київстар» для з`ясування причин відключення, але кожен раз отримував відмову у відновленні послуги, через що в позивача підвищувався тиск, турбували постійні головні болі. Також, не мало позитивного результату і його звернення із письмовою заявою до ПрАТ «Київстар», адже відповідач просто проігнорував його права, отримав його кошти, а свої зобов`язання не виконав. Він відчував розчарування, несправедливість, безвихідь та стрес. Таким чином, неправомірними діями відповідача йому було завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, та як наслідок позначалося на його самопочутті, тому оцінює її в розмірі 19 000 грн. Просив стягнути з ПрАТ «Київстар» на його користь вартість списаних з мобільного рахунку коштів в сумі 215,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 19000,00 грн.

На підставі викладеного, просив суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «КИЇВСТАР» на користь ОСОБА_1 вартість списаних з мобільного рахунку коштів у розмірі 215 грн, моральну шкоду у розмірі 19 000, 00 грн

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2022 року у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Київстар» про захист прав споживачів та стягнення коштів відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги позивача.

Свої вимоги обґрунтував тим, що відповідачем не було надано повної, чіткої та зрозумілої інформації про обсяг тарифного плавну, про порядок зміни тарифного плану, не повідомлено, що послуга «SIM для планшета» буде надаватись окремо і потребуватиме додаткової, окремої абонплати. Відповідач самовільно, на свій розсуд, без обізнаності позивача і його згоди відокремив і підключив послугу, яку позивач не потребував і не бажав замовляти і оплачувати понад замовлений тариф. Вказує, що відповідачем не надано позивачу повну, вичерпну інформацію про реальну вартість та склад послуг мобільного зв`язку, які йому було підключено. У результаті ненадання відповідачем інформації позивач був позбавлений послуг, які ним оплачені і на які він правомірно розраховував. Також зазначає, що відповідачем йому було заподіяно моральну шкоду, яка полягає у душевних, моральних стражданнях.

14 березня 2023 року відповідач направив на адресу суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив суд залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Згідно із ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах даної категорії розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

У відповідності до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до положень ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання встановлених законом умов) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги з наступних підстав:

В ході розгляду справи судом було встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «Київстар» з метою отримання телекомунікаційних послуг, подав заяву про зміну умов обслуговування та 06.09.2018 між ПрАТ «Київстар» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання послуг рухомого (мобільного) зв`язку, шляхом підписання замовлення на умовах, що викладені в Умовах надання та отримання телекомунікаційних послуг ПрАТ «Київстар», що розміщені на офіційному сайті позивача що не заперечується сторонами у справі.

Відповідно заяви про заміну умов обслуговування від 06.09.2018 року ОСОБА_1 просив укласти Угоду про надання послуг стільникового мобільного зв`язку стандартів GSM-900 та GSM-1800 між ПрАТ «Київстар» та ОСОБА_1 та надавати послуги після набрання чинності Угоди і заміни SIM-карти за мобільним номером НОМЕР_1, який належить йому і за яким попередньо надавалась послуга передплаченого сервісу ACE&BASE. Також просив за наявності технічної можливості та відповідно до обраного тарифного плану підключити додаткові послуги, що діяли за умовах цієї вищевказаним номером до укладання Угоди та надавати їх на умовах цієї Угоди.

Відповідно до замовлення (особовий рахунок № НОМЕР_2 ) ОСОБА_1 надано послуги стільникового мобільного зв`язку та надана в користування сім карта з мобільним номером НОМЕР_1 і тарифним планом «Київстар 4GExtra», умови якого викладені на офіційному сайті ПрАТ «Київстар».

Відповідач, підписавши замовлення, приєднався до Умов надання телекомунікаційних послуг, адже на замовленні, яке підписано особисто позивачем без зауважень, вказано, що підписуючи це замовлення абонент та ПрАТ «Київстар» укладають договір про надання послуг рухомого (мобільного) зв`язку, який є договором приєднання у розумінні ст. 634 ЦК України.

Як установлено судом та не заперечується позивачем, що 17.12.2020 року він особисто звернувся до центру обслуговування абонентів «Київстар» і самостійно обрав тарифний план «SMART», умови якого йому були роз`яснені менеджером, а також позивачу було повідомлено про необхідність сплати вартості зміни тарифу 35 грн., а також сплату вартості самого тарифу 150 грн., на що позивач погодився і поповнив свій мобільний рахунок на суму 190.00 грн., що підтверджується копією квитанції №3942, згідно якої 17.12.2020 позивачем було здійснено оплату послуг рухомого (мобільного) зв`язку за абонентським номером « НОМЕР_1 » в сумі 190,00 грн.

Зі скріншоту з інформаційними смс-повідомленнями від ПрАТ «Київстар» вбачається, що 01 січня відбулось зняття оплати за зміну тарифу в розмірі 35 грн., абонентська плата за зміну тарифного плану в розмірі 150 грн. та абонентська плата (SIM для планшета) в розмірі 30 грн.

Умови тарифного плану «SMART» розміщені на сайті Київстар, що підтверджується витягом з сайту та в тарифний план «SMART», абонентська плата за який становить 150 грн./місяць не входить абонентна плата за послугу «SIM для планшета».

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, щопозивач самостійно замовив послугу «SIM для планшета» («Сім-пара») на підставі поданої ним письмової заяви 06.09.2018 року та обрав тарифний план «Київстар 4G Extra» при укладенні договору 06.09.2018 року, у вартість якого входила вартість використання послуги «SIM для планшета», що засвідчується заявами та замовленням, підписаним абонентом, самостійно 17.12.2020 року змінив тарифний план на новий тарифний план «SMART», який почав діяти з 01.01.2021 року і у вартість якого не була включена абонента плата за послугу «сім-карта для планшета», розмір якої станом на 01.01.2021 року становив 30 грн., з умовами даного тарифу його було ознайомлено особисто, заявка про скасування послуги «SIM для планшета» була подана позивачем самостійно лише 01.01.2021 року о 09.38, а відповідно до п.2 публічного договору була виконана з першого числа місяця, наступною за подачею заявки на зміну, тобто із 01.02.2021 року, нарахування 01.01.2021 року відповідачем позивачу по номеру НОМЕР_1 абонентської плати за обраний позивачем тарифний план «SMART», у розмірі 150 грн., вартості зміни тарифу 35 грн., а також абонентської плати за «SIM для планшета» 30 грн. та списання 215 грн. (на підставі заяви від 06.09.2018 року) було правомірним, 01.01.2021 року через недостатність коштів на рахунку виникла заборгованість позивача по оплаті абонентської плати за замовлені послуги у січні 2021 року, у зв`язку із якою абоненту цілком правомірно було обмежено надання послуг у вигляді вихідних дзвінків та на неодноразові усні звернення у колл-центр та письмові звернення, адвокатський запит, оператором абоненту надавались роз`яснення по наявність заборгованості та необхідність її погасити для відновлення можливості надання послуг вихідних дзвінків, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до п. 4 Замовлення від 06.09.2018 року, позивач засвідчив своїм підписом, що він уклав цей договір та отримав повну та детальну інформацію щодо послуг, згоден із умовами обраного тарифу та тарифними планами оператора.

Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги, що до такого висновку суд першої інстанції дійшов за неповного з`ясування обставин справи та з неправильним застосуванням норм матеріального права, з огляду на таке.

Як неодноразово вказував ЄСПЛ, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (§§ 29-30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року в справі «Руїз Торія проти Іспанії», заява № 18390/91).

Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії», заява № 49684/99).

Зважаючи на наведене, у апеляційного суду відсутній обов`язок повторного зазначення тих висновків, які суд першої інстанції поклав в основу свого рішення, і з якими в повній мірі погоджується й колегія суддів апеляційного суду.

Основним доводом апеляційної скарги є те, що відповідачем не було надано повної, чіткої та зрозумілої інформації про обсяг тарифного плавну, про порядок зміни тарифного плану, не повідомлено, що послуга «SIM для планшета» буде надаватись окремо і потребуватиме додаткової, окремої абонплати.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору ( ст. 94 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Ст. 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду, а витребування таких доказів судом самостійно без наявності передбачених законом підстав у чітко визначених випадках було б порушення принципу змагальності сторін в судовому процесі, що є неприпустимим.

Як убачається з матеріалів справи, ПрАТ «Київстар» як оператор телекомунікацій, в межах своїх повноважень, встановив позивачу ОСОБА_1 тариф «Київстар 4GExtra», який позивач обрав при підключенні. Позивачем було замовлено у відповідача додаткову послугу «Сім-карта для планшета» (Сім-пара), що підтверджується особисто підписаною заявою від 06.09.2018 року, а тому згідно із умовами тарифного плану «Київстар 4GExtra», встановлена абонентна плата, яка включає в себе «SIM для планшета».

7.12.2020 року ОСОБА_1 особисто звернувся до центру обслуговування абонентів «Київстар» і самостійно обрав тарифний план «SMART».

Умови тарифного плану «SMART» розміщені на сайті Київстар, що підтверджується витягом з сайту та в тарифний план «SMART», абонентська плата за який становить 150 грн./місяць умови якого йому були роз`яснені менеджером, а також позивачу було повідомлено про необхідність сплати вартості зміни тарифу 35 грн., а також сплату вартості самого тарифу 150 грн., на що позивач погодився і поповнив свій мобільний рахунок на суму 190.00 грн., що підтверджується копією квитанції №3942, згідно якої 17.12.2020 року позивачем було здійснено оплату послуг рухомого (мобільного) зв`язку за абонентським номером « НОМЕР_1 » в сумі 190,00 грн.

Вказані обставини визнаються сторонами у справі, тому не підлягають доказуванню відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України.

Також, позивач у позовній заяві зазначає, що він самостійно ознайомився із тарифними планами оператора у грудні 2020 року і мав намір самостійно підключити обраний ним тарифний план «Смарт», але не міг цього зробити, тому звернувся до Центру обслуговування абонентів «Київстар».

Тому твердження позивача про те, що результаті ненадання відповідачем інформації позивач був позбавлений послуг, які ним оплачені і на які він правомірно розраховував, є безпідставним.

З огляду на викладене, колегія судів погоджується з позицією суду першої інстанції про те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що до нього перейшло право вимоги за договорами.

Що стосується доводів апелянта з приводу ненадання йому інформації про те, що будь-які послуги з його попереднього тарифу переходять до нового тарифу і оплачуються окремо, такі доводи не знайшли свого підтвердження.

Як убачається роздруківки наданої ПрАТ «Київстар» у тарифному плані «Київстар 4GExtra» послуга Сім-карта для планшета» включена в тариф.

З роздруківки, наданої ПрАТ «Київстар» тарифний план «SMART» додаткова послуга «Сім-карта для планшета» (Сім-пара) відсутня.

З роздруківки, наданої ПрАТ «Київстар» про Послугу «Сім-карта для планшета» вбачається, що для абонентів за договором та передплат, у яких вартість послуги включена в тариф ( тобто складає 0 грн) - умови продовжують діяти без змін.

Виходячи з наведеного, оскільки у вартість нового тарифу «SMART» додаткова послуга «Сім-карта для планшета» (Сім-пара) не була включена в тариф, а діяла я к додаткова послуга за попереднім тарифом і позивач не сплатив її вартість, відповідач правомірно припинив надавати ОСОБА_1 послуги вихідних дзвінків.

Таким чином суд першої інстанції, дослідивши докази, дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача.

Зважаючи на наведене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення. Апелянтом не було відповідним чином доведено наявності передбачених законом підстав для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції, відтак апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, відтак дійшов законної та обґрунтованої позиції при вирішенні справи. Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при розгляді справи апеляційним судом. За таких умов підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції при апеляційному розгляді відсутні.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді Т.О. Писана

К.П. Приходько