Справа № 367/843/25
Провадження №2-з/367/26/2025
УХВАЛА

Іменем України

про розгляд заяви про самовідвід судді

10 лютого 2025 року Суддя Ірпінського міського суду Київської області Лещенко О.В., розглянувши заяву про самовідвід судді у розгляді цивільної справи № 367/843/25 провадження (2-з/367/26/2025) за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОП МЕЙК» про стягнення матеріального збитку, який заподіяний майну, та моральної шкоди,

УСТАНОВИВ:

На підставі протоколу від 04.02.2025 передачі судової справи раніше визначеному складу суду 05.02.2025 року передано заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову справа № 367/843/25 (провадження № 2-з/367/26/2025) у цивільній справі № 367/843/25 (провадження № 2/367/2938/2025) за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОП МЕЙК» про стягнення матеріального збитку, який заподіяний майну, та моральної шкоди. При цьому на підставі протоколу від 03.02.2025 року повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями мені, судді Ірпінського міського суду Київської області Лещенко О.В., було передано цивільну справу № 367/843/25 (провадження № 2/367/2938/2025) за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОП МЕЙК» про стягнення матеріального збитку, який заподіяний майну, та моральної шкоди.

07.02.2025 головуючим у справі Лещенко О.В. заявлено самовідвід у вказаній справі відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України, згідно з якою суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 9 ст. 40 ЦПК України питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Встановлено, що згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідач у справі ТОВ «ТОП МЕЙК» має ідентифікаційний код юридичної особи № 43325265, керівником зазначена Ткаченко Олена Олексіївна.

Рішенням Бучанської районної ради Київської області від 07.06.2024 №286-23-VIII затверджено список присяжних Ірпінського міського суду Київської області до якого включено ОСОБА_2 .

Крім того, в провадженні судді Ірпінського міського суду Київської області Лещенко О.В. перебувають цивільні № 367/9369/24 (Провадження № 2-о/367/432/2024) та № 367/12618/24 (Провадження № 2-о/367/530/2024). Як вбачається, присяжна Ткаченко О.О. входить до складу суду при розгляді вказаних справ.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судову владу реалізовують судді та, у визначених законом випадках, присяжні шляхом здійснення правосуддя у рамках відповідних судових процедур.

Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 63 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» присяжним є особа, яка у випадках визначених процесуальним законом, та за її згодою вирішує справи у складі суду разом із суддею або залучається до здійснення правосуддя. Присяжні виконують обов`язки, визначенні пунктами 1, 2, 4-6 частини сьомої статті 56 цього Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону.

Статтею 3 Європейського статуту судді передбачено, що суддя не тільки повинен бути неупередженим, але й сприйматись будь-ким як неупереджений.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, що схваленні резолюцією № 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Вимога безсторонності згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України» та ін.) характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий у з`ясуванні того чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Крім того, в рішеннях зазначається, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві. Вказане зумовлює необхідність відводу судді не лише, коли є докази його неупередженості, а й коли з об`єктивних причин можуть виникнути достатні сумніви в його неупередженості.

Визначаючи, чи є суд незалежним, Європейський суд з прав людини звертає увагу й на ті зовнішні ознаки незалежності, що можуть стосуватися навіть гіпотетичної можливості впливу на суд. Існування самої лише можливості зовнішнього впливу на суд Європейський суд з прав людини іноді визнає достатнім, щоб поставити під сумнів незалежність суду («Бєлілос проти Швейцарії», «Очолан проти Туреччини») і застерігає, що навіть самі лише сумніви «розсудливого спостерігача» в тому, що суд незалежний та неупереджений, можуть мати певне значення в розумінні забезпечення громадянами права на справедливий суд («Ферантелі та Сантанджело проти Італії», «Хаусчілд проти Данії»).

Згідно з п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: "Ніхто не може бути суддею у власній справі". Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Вказане випливає з принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів, відповідно до якого об`єктивність суддів є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Основним завданням суду під час здійснення правосуддя на засадах верховенства права є забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів»).

Зазначена вище обставина може вплинути на думку як учасників даного провадження, так і сторонніх спостерігачів, яким може здатися, що даний склад суду за вищевказаної обставини не здатен винести неупередженого рішення.

Таким чином, ураховуючи вищевказане, з метою недопущення виникнення в учасників справи сумнівів у об`єктивності та неупередженості судді, для забезпечення достатніх гарантій на справедливий розгляд справи належним і безстороннім судом, з метою недопущення вимог Закону України «Про судоустрій та статус суддів», присяги судді, вважаю наявні підстави для задоволення заяви про самовідвід судді Ірпінського міського суду Київської області Лещенко О.В. від участі в розгляді вказаної справи, а тому справу слід передати до канцелярії суду для проведення розподілу у відповідності до вимог чинного законодавства.

Керуючись статтями 33, 34, 36, 39-41, 260, 261 ЦПК України,

постановила:

Заяву судді Ірпінського міського суду Київської області Лещенко Олени Василівни про самовідвід у цивільній справі № 367/843/25 провадження (2-з/367/26/2025) за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОП МЕЙК» про стягнення матеріального збитку, який заподіяний майну, та моральної шкоди - задовольнити.

Цивільну справу № 367/843/25 провадження (2-з/367/26/2025) за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОП МЕЙК» про стягнення матеріального збитку, який заподіяний майну, та моральної шкоди передати до канцелярії Ірпінського міського суду Київської області для її повторного автоматизованого розподілу між суддями в порядку, передбаченому ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя: О.В. Лещенко