Справа № 755/3682/24
Провадження №2-о/755/81/25
УХВАЛА

іменем України

про повернення заяви

"14" лютого 2025 р. м.Київ

Суддя Дніпровського районного суду міста Києва Коваленко І.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин із померлими, -

в с т а н о в и в:

29.02.2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє - адвокат Герасименко Марк Валерійович, звернувся до суду із заявою в порядку окремого провадження за участю заінтересованої особи ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин із померлими, відповідно до якої просить встановити факт родинних відносин, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 є рідним батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також встановити факт родинних відносин, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_5 є рідною матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

29.02.2024 року вказана заява була передана в провадження судді Коваленко І.В. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 01 березня 2024 року відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин із померлими.

21.05.2024 року на запит Київського апеляційного суду від 15.05.2024 року, у зв`язку з надходженням апеляційної скарги представника заявника ОСОБА_5 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 01 березня 2024 року, цивільну справу № 755/3682/24, провадження 2-о/755/192/24 було направлено до Київського апеляційного суду.

Згідно супровідного листа Дніпровського районного суду міста Києва (Вих.№755/3682/24/27045/2024 від 21.05.2024), до Київського апеляційного суду разом з матеріалами цивільної справи 755/3682/24 в 1-му томі на 12 арк., також було направлено додатки до матеріалів цивільної справи в 2-х примірниках, якими були: оригінал заяви з додатками для суду (вх.№11802) та копія заяви з додатками для заінтересованої особи. (а.с.29)

25 вересня 2024 року постановою Київського апеляційного суду ухвалу Дніпровського районного суду міста Києві від 01.03.2024 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

08 січня 2025 року вказана цивільна справа надійшла до Дніпровського районного суду міста Києва.

10.01.2025 року ухвалою суду заява залишена без руху, заявнику встановлено п`ятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ухвали суду.

Частиною одинадцятою статті 272 ЦПК України передбачено, що якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами.

Як вбачається з матеріалів справи, копія ухвали суду від 10.01.2025 року про залишення заяви без руху була отримана в електронному кабінеті представником заявника. Відповідно до довідки про доставку електронного листа, зазначена ухвала суду доставлена до електронного кабінету представника заявника 13.01.2025 року та відповідно до довідки про доставку електронного листа, зазначена ухвала суду доставлена на електронну адресу заявника 13.01.2025 року.

Крім того, ухвала про залишення заяви ОСОБА_1 без руху від 10.01.2025 року була своєчасно внесена до Єдиного державного реєстру судових рішень, а тому заявник та його представник у вільному доступі мали можливість ознайомитись з її змістом.

Таким чином, суд вважає, що заявник був повідомлений належним чином про залишення заяви без руху.

Станом на 14 лютого 2025 року, з урахуванням достатнього строку, встановленого судом, для надходження до суду поштової кореспонденції, у разі направлення заявником на виконання вимог ухвали про залишення заяви без руху документів засобами поштового зв`язку, - недоліки заявник не усунув, ухвалу суду не виконав, документів не надав. Дані недоліки з наведених вище підстав є суттєвими і такими, що перешкоджають відкриттю провадження у справі до їх усунення.

У вказаний в ухвалі строк заявник недоліки не усунув.

Прецедентна практика Європейського Суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Із цього приводу прецедентними є рішення Європейського Суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Крім того, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язаний з розумним інтервалом часу сам цікавитися провадженням у його справі, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Слід зазначити, що Європейський суд у своїх рішеннях наголошує на тому, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожна з сторін, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі.

Відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи викладене, вважаю заяву неподаною та такою, що необхідно повернути заявнику.

Керуючись ч. 3 ст. 185, ст.ст. 260, 353 - 354 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин із померлими, - вважати неподаною і повернути суб`єкту звернення.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя :