Справа № 642/6075/24
Провадження №2/642/150/25
14 лютого 2025 року м. Харків
Ленінський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді Вікторова В.В.
за участю секретаря Гриценко О.С.,
представника позивача Васіліу С.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні дистанційно в режимі відеоконференції в залі суду у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав, -
26.09.2024 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Васіліу С.В. звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей по Холодногірському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, в якій просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Сторони з 30 жовтня 2012 року перебували у цивільному шлюбі, який рішенням Великобурлуцького районного суду Харківської області від 16 вересня 2020 року було розірвано. У сторін за час шлюбу народились діти: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .. Сімейне відносини сторін припинилися ще з 2019 року. З того часу діти проживають разом з матір`ю та знаходяться на повному утриманні матері, яка їх виховує та утримує. Відповідач не бере жодної участі у житті дітей, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, свідомо усунувся від виконання своїх батьківських обов`язків.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 27 вересня 2024 року позовну заяву залишено без руху та надано час позивачу для усунення недоліків.
01.10.2024 року від представника позивача - адвоката Васіліу С.В. надійшла уточнена позовна заява, в якій прізвище позивача зазначено « ОСОБА_6 » замість помилково зазначеного « ОСОБА_7 », та третьою особою зазначено «Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради» замість «Служби у справах дітей по Холодногірському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради». Одночасно представником позивача подано клопотання про заміну третьої особи- Служби у справах дітей по Холодногірському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради на Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 09 жовтня 2024 року задоволено клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 17 січня 2025 року було закрито підготовче провадження та призначити цивільну справу до судового розгляду.
Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Васіліу С.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, в тому числі шляхом оголошення на веб-сайті «Судова влада». Копія ухвали про відкриття провадження у справі направлялася відповідачу за місцем його реєстрації, про що свідчать поштові повідомлення, які повернулися на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду.
Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 23 січня 2023 року у справі №496/4633/18.
Департаментом служб у справах дітей 16.01.2025 року до суду надіслано висновок від 15.01.2025 року № 69 про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав та пояснення щодо позову з проханням розглянути справу за відсутності їх представника.
За таких обставин у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки представник позивача не заперечував проти такого порядку вирішення спору.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені умови, як кожну окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, тобто свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Частинами 2, 3 статті 51 Конституції України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним.
У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею дснх загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Відповідно до п. 15 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Згідно з принципом ст. 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Судом встановлено, що Сторони - ОСОБА_8 та ОСОБА_2 з 30.10.2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Великобурлуцького районного суду Харківської області від 16.09.2020 року .
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітніх дітей:
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 30.11.2012р.;
- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 27.11.2015р., 55.
Малолітні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкають разом з матір`ю, ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з інформацією адміністрації КЗ «Харківський ліцей № 108», де з 1 класу навчаються малолітні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчителя спілкувалися завжди з матір`ю дітей, ОСОБА_9 , стосовно участі батька, ОСОБА_2 , інформації ліцей надати не може. Діти сигматично виходять на дистанційні уроки, займаються у міру своїх можливостей.
Згідно з інформацією адміністрації КНП «Міська дитяча клінічна лікарня № 19», де малолітні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебувають під наглядом фахівців, з приводу захворювань дітей до лікарі педіатра зверталась мати, ОСОБА_1 , на прийом до лікаря-педіатра дітей супроводжувала і супроводжує мати. З питань щеплення дітей до медичної установи зверталась мати, ОСОБА_1 , з приводу проходження медичних оглядів дітей до лікарні зверталася і звертається мати, з приводу консультацій лікарів інших профілів, до лікарні разом із дітьми приходил мати. До лікаря-педіатра письмових або інших звернень за інформацією стосовно будь-якого питання відносно стана здоров`я дітей, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від батька ОСОБА_2 не надходило.
Згідно з інформацією Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції станом на 19.09.2024 у відділі відсутні виконавчі провадження зі сплати аліментів на малолітніх дітей, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де боржником є - ОСОБА_2 , який зареєстрований: АДРЕСА_2 .
Відповідно до висновку Департамент служб у справах дітей вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
На співбесіді в Департаменті служб малолітні ОСОБА_2 відносно його малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомили, що підтримують заяву своєї матері ОСОБА_1 щодо позбавлення батьківських прав їх батька ОСОБА_2 , оскільки він не спілкується з ними тривалий час.
З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідач без поважних причин свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, передбаченими ст. 150 СК України, за власною ініціативою самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дітей , без поважних причин залишив їх без батьківської уваги та турботи, при цьому наявна відсутність перешкод у спілкуванні з дітьми, а отже поведінка відповідача відносно дітей є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками.
На думку суду, за відсутності доказів щодо наявності між дитиною та батьком зв`язку, який визначається як сімейне життя, відсутність взагалі протягом тривалого часу будь-якого контакту внаслідок такої свідомої поведінки відповідача, позбавлення його батьківських прав не становитиме втручання в значенні пункту 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у право відповідача на повагу до його сімейного життя, яке гарантується пунктом 1 статті 8 цієї Конвенції.
Відповідно до ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України мати, батьки, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч. 4 зазначеної статті, суд при поновленні батьківських прав перевіряє наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини.
З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 батьківських прав стосовно його неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, задовольняючі позовні вимоги, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, що був сплачений ним при зверненні до суду у розмірі 1211,20 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 164 СК України, ст. ст. 5, 6, 10, 206, 263-265, 280, 286, 287, 353 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня його проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст заочного рішення складено 17 лютого 2025 року.

Суддя В.В. Вікторов