Номер провадження 6/754/41/25
Справа № 754/2159/25
У Х В А Л А

Іменем України

17 лютого 2025 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Зотько Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Нагорної М.В.,

розглянувши подання Державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби в м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) О.Стрепетової про розшук боржника ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) О.Стрепетова звернулася до суду з поданням про розшук боржника - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Подання мотивує тим, що на виконанні у Деснянського ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) знаходиться виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання спільної неповнолітньої доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі частини від усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 11.05.2023 р. і до досягнення дитиною повноліття. Станом на 13.01.2025 у боржника наявна заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 34 316,56 грн.. В ході здійснення виконавчих дій надійшло повідомлення з В/ч НОМЕР_1 , що ОСОБА_1 з 20.08.2024 відсутній на військовій службі з невідомих причин, виплату грошового забезпечення призупинено, встановити фактичне місце перебування боржника не вдалось, а тому державний виконавець звернувся до суду із вказаним поданням.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Частиною 13 ст. 7 ЦПК України встановлено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Державний виконавець Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) О.Стрепетова до суду не з`явилася.

Суд, з урахуванням вимог ч. 13 ст. 7 та ст. 439 ЦПК України, вважає за можливе проводити розгляд даного подання за наявними в матеріалах справи доказами без проведення судового засідання.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що на виконанні у Деснянському відділі державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), знаходиться відкрите виконавче провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа № 753/632/23 виданого 12.05.2023 року Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання спільної неповнолітньої доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі частини від усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 11.05.2023 р. і до досягнення дитиною повноліття.

Станом на 13.01.2025 у боржника наявна заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 34 316,56 грн..

Згідно виконавчого документа зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

За положеннями ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В силу ч. 1ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження»: у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини державний виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини. У разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника державний виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов`язковою для виконання органами Національної поліції. Розшук боржника - фізичної особи, дитини, розшук транспортних засобів боржника здійснюють органи Національної поліції, а розшук боржника - юридичної особи та іншого майна боржника організовує державний виконавець. Розшук оголошується відповідно за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання, перебування, місцезнаходженням боржника чи місцезнаходженням його майна, або за місцем проживання (місцезнаходженням) стягувача. Витрати органів Національної поліції, пов`язані з розшуком боржника - фізичної особи, дитини за виконавчими документами про відібрання дитини або транспортних засобів боржника, стягуються з боржника за ухвалою суду. Витрати, пов`язані з організацією розшуку боржника - юридичної особи або іншого майна боржника, стягуються з боржника у порядку, встановленому цим Законом. Незвернення державного виконавця до суду у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, а також інші дії та бездіяльність державного виконавця, пов`язані з розшуком боржника або його майна, можуть бути оскаржені у десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно із ч. 1 ст. 375 ЦПК України, розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Аналіз вищенаведених норм права дає підстави для висновку, що звернення державного виконавця до суду із поданням про розшук боржника повинно бути підтверджене відповідними документами, що підтверджують підстави та наявність невиконаного виконавчого провадження з вини боржника.

На підтвердження обґрунтованості подання, державним виконавцем долучено акт державного виконавця від 23.01.2025. Проте суд вказані докази до уваги не приймає, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 8 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5) акт - документ, що підтверджує певні встановлені факти або події. Текст акта складається з реквізитів виконавчого документа із зазначенням суті проведених дій; за зведеним виконавчим провадженням - повного найменування (прізвища, імені та по батькові) боржника та дати об`єднання виконавчих проваджень у зведене, а також вступної і констатуючої частин. У вступній частині зазначаються назва акта, дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові виконавця, підстава для складання акта, особи, які були присутні під час його складання, із зазначенням їхнього статусу у виконавчому провадженні, місця проживання (місцезнаходження), посад, інших наявних даних, зазначається кількість аркушів, на яких складено акт. У констатуючій частині викладаються мета і завдання складання акта, суть і характер проведених виконавчих дій, встановлені факти, події, а також у разі потреби висновки і пропозиції. У кінці акта (перед підписами) зазначаються відомості про кількість примірників акта та кому вони надаються (надсилаються). Акт підписується всіма особами, які брали участь у його складанні. У разі відмови від підписання осіб, що були присутні при складанні акта, про це робиться відмітка в акті. Відмітка "від підпису відмовився" проставляється напроти прізвища особи, яка відмовилася від підпису, та засвідчується підписами інших осіб, які були присутніми під час складання акта. До акта можуть вноситись також інші відомості, визначені Законом, цією Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами.

Підставою для звернення виконавця до суду з поданням про розшук боржника, є відсутність відомостей про місце перебування та проживання боржника-фізичної особи. Виконавцем здійснюється перевірка місця проживання боржника, місце реєстрації - якщо вони відрізняються. Про встановлення факту відсутності боржника за місцем реєстрації (проживання) складається акт.

Таким чином, наданий державним виконавцем акт, не відповідає п. 8 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5), оскільки складений державним виконавцем одноособово, без присутності понятих та без зазначення часу складання такого акту.

Отже, звернення державного виконавця до суду із поданням про розшук боржника повинно бути підтверджене відповідними документами, що обґрунтовують наявність невиконаного виконавчого провадження з вини боржника та безрезультатність виконавчих дій з виявлення місця знаходження боржника.

Крім того, на підтвердження обґрунтованості подання про розшук боржника міститься посилання на повідомлення В/чА7828, проте вказані документи не долучені до подання.

Суд зауважує, що саме по собі зазначення про звернення державного виконавця до Пенсійного фонду України, Міністерства внутрішніх справ та Державної фіскальної служби України не вказує на необхідність розшуку боржника.

Матеріалах подання не містять доказів щодо перевірки державним виконавцем відомостей стосовно перебування боржника в закладах охорони здоров`я, кримінально-виконавчих установах, що має значення для вирішення питання про оголошення у розшук боржника.

У п.33 рішення ЄСПЛ у справі «Фельдман проти України», за яким будь-яке втручання у право особи на повагу до її приватного та сімейного життя становитиме порушення статті 8 Конвенції, якщо воно не здійснювалося «згідно із законом», не переслідувало легітимну ціль та було «необхідним у демократичному суспільстві» у тому сенсі, що воно було пропорційним цілям, які мали бути досягнуті.

Невиконання рішення суду, хоч і зачіпає законні права стягувача, але з боку державного виконавця належного доказового обґрунтування неможливості виконання судового рішення та необхідності оголошення боржника в розшук не надано, а сам факт наявності заборгованості не дає підстав для задоволення подання.

Виходячи з викладеного, подання про розшук боржника суд вважає не обґрунтованим та не підлягаючим задоволенню.

Керуючись ст.ст. 76, 81, 260, 439 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання Державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби в м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) О.Стрепетової про розшук боржника ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали суду виготовлено 19.02.2025.

Суддя: