Справа № 372/4499/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2025 року м. Обухів

Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Рабчуна Р.О.,

при секретарі судового засідання Редька Н.Н.,

за участю сторін:

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Обухів цивільну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «ОБУХІВСЬКЕ» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

16 серпня 2024 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача виплачені їй на виконання умов попереднього договору оренди земельної ділянки грошові кошти в сумі 20 000,00 гривень, що складаються з суми виплачених позивачем коштів в сумі 10 000,00 грн. і штрафу в сумі 10 000,00 грн. та судовий збір. Мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що між ним та відповідачем 21 липня 2016 року було укладено попередній договір оренди земельної ділянки № 567С-2, відповідно до якого сторони зобов`язались після завершення процесу розпаювання та приватизації сільськогосподарських угідь, що перебувають в постійному користуванні ПАТ «Обухівське» відповідно до Державних актів, що знаходяться на території Першотравенської сільської ради, Нещерівської сільської ради, Обухівської міської ради, але не пізніше 30 календарних днів з моменту отримання майбутнім орендодавцем ОСОБА_2 документа, який підтверджує виникнення права власності на земельну ділянку пай, укласти договір оренди даної земельної ділянки. До укладення основного договору позивач на виконання зобов`язання за попереднім договором оренди земельної ділянки та додаткової угоди до нього виплатив відповідачу грошові кошти в сумі 5 000,00 грн. за 2016 рік, в сумі 5 000,00 грн. за 2017 рік. З огляду на викладені обставини просить позов задовольнити.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 15 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження.

Представник позивача Бондарчук Ю.В. у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, вимоги заявлені в позовній заяві підтримав та просив суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги заявлені в позовній заяві визнала в повному обсязі, щодо задоволення позовних вимог не заперечила.

Суд, вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 21 липня 2016 року між ПрАТ «Обухівське» та ОСОБА_2 було укладено Попередній договір оренди земельної ділянки № 567С-2, відповідно до якого сторони зобов`язались після завершення процесу розпаювання та приватизації сільськогосподарських угідь, що знаходяться в постійному користуванні ПАТ «Обухівське» відповідно до Державних актів, що знаходяться на території Першотравенської сільської ради згідно державного акту на право постійного користування землею серія ІІ-КВ №003262, Нещерівської сільської ради згідно державного акту на право постійного користування землею серія ІІ-КВ №003263, Обухівської міської ради згідно державного акту на право постійного користування землею серія ІІ-КВ №003264, але не пізніше 30 календарних днів з моменту отримання майбутнім орендодавцем документа, який підтверджує виникнення права власності на земельну ділянку, укласти договір оренди даної земельної ділянки.

Згідно п. 2 зазначеного договору майбутній орендар ПрАТ «Обухівське» до дати укладення основного договору зобов`язується за цим договором виплачувати майбутньому орендодавцеві щорічно до 31 грудня винагороду у розмірі 5 000 грн., з якої вираховуються податки згідно Податкового кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов попереднього договору позивач сплатив на рахунок відповідача грошові кошти в сумі 5 000,00 грн. за 2016 рік, в сумі 5 000,00 грн. за 2017 рік.

Згідно п. 9 Попереднього договору в разі порушення однією зі сторін обов`язків, зазначених у п. 1, 2, 4, 6 цього договору, вона сплачує іншій стороні протягом п`яти календарних днів штраф у розмірі 10 000 грн.

Як вбачається з копії наказу від 08.07.2019 Головного управління Держгеокадастру в Київській області відповідач набула у власність частку земельної ділянки площею 3,3442 га, (кадастровий номер :06:005:0015) із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованій на території Обухівської міської ради Обухівського району Київської області.

За даними інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав за відповідачем зареєстровано 15.07.2019 року право власності на земельної ділянки площею 3, 3442 га (кадастровий номер :06:005:0015) і 15.07.2019 року право оренди цієї земельної ділянки ТОВ "Роза-М").

Частиною четвертою статті 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 635 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 635 Цивільного кодексу України, сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 635 ЦК України зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Як слідує з умов укладеного між сторонами попереднього договору, сторони зобов`язалися укласти договір оренди земельної ділянки не пізніше 30 календарних днів з моменту отримання відповідачем, як майбутнім орендодавцем, документа, який підтверджує виникнення права власності на земельну ділянку.

До того ж, у пункті 15 попереднього договору передбачено, що після підписання цього попереднього договору майбутній орендодавець зобов`язується не укладати жодних угод з третіми особами щодо земельної ділянки, яка буде отримана у власність, до дати укладення основного договору.

Таким чином, відповідачем порушені пункти 1, 4 попереднього договору щодо надання позивачу протягом п`яти днів після виникнення права власності на земельну ділянку оригіналу та копії документа, який підтверджує виникнення права власності на земельну ділянку, а також щодо укладення договору оренди земельної ділянки з позивачем.

Натомість, у пункті 11 попереднього договору сторонами погоджено, що в разі порушення майбутнім орендодавцем обов`язків, зазначених у п. 1, 4, 6 цих договорів, внаслідок чого основні договори не будуть укладені, в доповнення до обов`язку згідно пункту 9 цих договорів, майбутній орендодавець повертає майбутньому орендареві отриману відповідно до пункту 2 цих договорів винагороду.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач фактично отримав від позивача на виконання умов попереднього договору оренди та додаткової угоди грошові кошти в сумі в сумі 5 000,00 грн. за 2016 рік, в сумі 5 000,00 грн. за 2017 рік.

Вказані суми були отримані відповідачем у зв`язку з взяттям ним на себе зобов`язань передати позивачу в оренду земельні ділянки, право власності на які буде оформлене в майбутньому а, відтак, підлягають стягненню з нього на користь позивача згідно з умовами укладеного попереднього договору, які відповідачем не були дотримані.

Оскільки внаслідок порушення відповідачем умов попереднього договору основний договір оренди земельної ділянки між сторонами не був укладений, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для повернення позивачу сплачених на користь відповідача грошових коштів у сумі 10 000 грн.

Разом із цим, щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача 10 000,00 грн. неустойки суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

У ст. 13 ЦПК України зазначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з частиною 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином, оскільки відповідач визнала позовні вимоги, суд дійшов висновку покласти на відповідача 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто в сумі 1 514 грн. 00 коп.

Одночасно, 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову в розмірі 1 514 грн. 00 коп. підлягають поверненню позивачу з державного бюджету.

Керуючись ст. ст.1,4,12, 56, 57,77, 80, 81,197,200, 280-282 ЦПК України, відповідно до ст.ст.16, 252, 611, 635, 638, 797 ЦК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «ОБУХІВСЬКЕ» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «ОБУХІВСЬКЕ» () 10 000 (десять тисяч) гривень грошової винагороди та 10 000 (десять тисяч) гривень штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «ОБУХІВСЬКЕ» () 50 відсотків сплаченого судового збору, що становить 1 514 (тисячу п`ятсот чотирнадцять) гривень 00 коп.

Повернути позивачу Приватному акціонерному товариству «ОБУХІВСЬКЕ» () за рахунок коштів Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (платіжна інструкція № 5294 від 06.08.2024 року), що становить - 1 514 (тисячу п`ятсот чотирнадцять) гривень 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 18.02.2025 року.

Суддя Р.О. Рабчун