Справа № 149/3986/24
Провадження №2/149/180/25
Номер рядка звіту 61
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.02.2025 р. Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Робак М. В.,

при секретарі Поліщук Л. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільнику цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хмільницької міської ради, ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання права власності на майно ,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом та просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на 68/100 частин житлового будинку за АДРЕСА_1 та 68/100 частин земельної ділянки загальною площею 0,1000 га, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, які належали ОСОБА_4 .

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_4 , після смерті якого залишилось зазначене вище нерухоме майно. Позивачка з метою прийняття спадщини, звернулась до нотаріальної контори та була заведена спадкова справа. Проте, прийняти спадщину в повному обсязі позивачка не має можливості, оскільки в будинку також зареєстрована їх дочка ОСОБА_2 , яка з ними фактично не проживає та спадщину після смерті батька не приймала. Син ОСОБА_3 спадщину після смерті батька також не прийняв.

Враховуючи викладене, просить позов задоволити.

Ухвалою суду від 20.12.2024 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

В підготовче судове засідання позивачка не з"явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задоволити.

Відповідачка ОСОБА_2 подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає.

Третя особа ОСОБА_3 подав заяву про розгляд справи у його відсутність, заперечень проти задоволення позову не має.

Представник Хмільницької міської ради в судове засідання не з"явився.

Суд, дослідивши докази, встановив таке.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 (а.с. 5), якому на праві власності належав житловий будинок та земельна ділянка площею 0,1 га, що розташовані в

АДРЕСА_2 подальшому,05.02.2004 32/100 частини житлового будинку подаровано дочці ОСОБА_2 (а.с. 6 зворот, 7-10, 20,21), яка у 2017 зареєструвала своє місце проживання (а.с.23)

Позивачка являється дружиною спадкодавця та зареєстрована у належному померлому житловому будинку (а.с. 24,45 зворот)

За заявою позивачки у Хмільницькій державній нотаріальній конторі було заведено спадкову справу до майна померлого ОСОБА_4 (а.с.39-48)

Згідно довідки голови вуличного комітету відповівдачка ОСОБА_2 з батьком спільно не проживала (а.с 55)

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно з вимогами ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, прийняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкування за законом).

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності до ст.ст.1268, 1269 ЦК України спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, у разі якщо він постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або він подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, згідно ч.1ст. 1270 ЦК України, якщо він не заявив про відмову від неї.

Позивачка являється спадкоємцем першої черги після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 , яка постійно проживала з останнім за місцем відкриття спадщини, а крім того, подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, тобто є такою, що спадщину прийняла.

Відповідачка ОСОБА_2 також є спадкоємицею першої черги померлого ОСОБА_4 , яка до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини не зверталась, та визнаючи позовні вимоги позивачки підтвердила, що зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини разом не проживала, хоча була зареєстрована за однією з ним адресою.

Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Тобто, частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного. (Постанова Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 569/15147/17 (провадження № 61-39308св18))

Отже, оскільки дочка спадкодавця ОСОБА_2 в житловому будинку по АДРЕСА_1 зареєстрована, проте не проживала, а сама по собі реєстрація місця проживання не може вважатися саме місцем проживання та свідчити відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України про своєчасність прийняття спадщини, тому ОСОБА_2 як спадкоємець не прийняла своєчасно спадщину, що відкрилася після смерті батька, а отже, не набула права на спадкове майно.

Такі висновки відповідають правовій позиції, висловленій Верховним Судом у постановах від 27 лютого 2019 року у справі № 471/601/17-ц (провадження № 61-38452ск18), від 10 квітня 2020 року у справі № 355/832/17 (провадження № 61-27212св19) та від 19 травня 2021 року у справі № 937/10434/19-ц (провадження № 61-3620св210).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Тобто право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, що відповідачкою зроблено не було.

За загальним правилом відповідно до вимог статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, об`єкта незавершеного будівництва, щодо якого зареєстровано право власності/спеціальне майнове право, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

Враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що позивачка прийняла у спадщину 68/100 частин житлового будинку за АДРЕСА_1 , тому до неї перейшло право власності на 68/100 частин земельної ділянки загальною площею 0,1000 га, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка належала ОСОБА_4 .

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_5 підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 76-81, 141, 264,265, 354,355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 68/100 частини житлового будинку за АДРЕСА_1 , які належали ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та 68/100 частини земельної ділянки загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер :00:002:0671, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої по АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено протягом 30-ти днів до Вінницького апеляційного суду Вінницької області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Марина РОБАК