Дата документу 12.02.2025
Справа № 334/6485/24
Провадження № 2-о/334/10/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Козлової Н.Ю., присяжних Щаднєвої Д.В., Ярощук С.В., за участю секретаря Александровій А.С., адвокатів Радостєвої М.В., Чоловської С.О., представника зацікавленої особи Клименко К., Прикоти В.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району про визнання особи обмежено дієздатною

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 в особі свого представника адвоката Сердюк Р.В. звернувся до Ленінського районного суду м.Запоріжжяіз заявою про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обмежено дієздатним, встановлення піклування, призначивши ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 піклувальником ОСОБА_2 .

Обгрунтовуючи свої вимоги, заявник посилається на те, що ОСОБА_2 є рідним братом заявнику по матері. ОСОБА_2 є непрацездатною особою, перебуває на другій групі інвалідності, має основне захворювання, діагноз: шизофренія. Крім того, шизофроноподібний розлад виявився у наслідок новоутворення головного мозку. На теперешній час став дратівливий, конфліктний, сам з собою розмовляє, агресивний до матері, винить її в тому що вона винна, злий, напружений, постійно молиться, відмовляється від їжі.

Заявник ОСОБА_1 проживає разом зі своїм неповнорідним братом ОСОБА_2 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

У березні 2024 року заявник звернувся до суду з заявою про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатним, встановлення піклування, призначивши ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 піклувальником ОСОБА_2 .

08 серпня 2024 року Ленінський районний суд м.Запоріжжя ухвалив рішення, яким відмовив заявнику у задоволенні заяви про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатним, встановлення над ним опіки та призначення опікуна.

Висновок суду про відмову у задоволенні заяви про визнання особи недієздатним, встановлення над ним опіки та призначення опікуна, ґрунтувався на тому, що подані до суду медичні документи, матеріали проведеної судово психіатричної експертизи не надали переконливих доказів, які б повністю підтвердили підстави для встановлення тієї обставини, що ОСОБА_2 хворіє на психічну хворобу і внаслідок цього не розуміє значення своїх дій та не може керувати ними, що є підставою для визнання особи недієздатною.

За вище вказаних обставин, у заявника постала необхідність для звернення до суду з заявою про встановлення ОСОБА_2 обмежено дієздатним.

Щодо встановлення опіки та призначення опікуна над ОСОБА_2 , заявник залишив ці вимоги без розгляду до початку судового розгляду.

У підготовчому судовому засіданні представник Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району усно заявила клопотання про залучення у якості заінтересованої особи рідну мати заявника ОСОБА_3 , оскільки рішення суду по даній справі може вплинути на виконання ОСОБА_1 покладених на нього цивільних та військових обов`язків.

Ухвалою суду від 12.12.2024 року, клопотання Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району про залучення ОСОБА_3 у якості зацікавленої особи в рамках розгляду цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району про визнання особи обмежено дієздатною було задоволено. До участі по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району про визнання особи обмежено дієздатною залучено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матір особи, відносно якої вирішується питання щодо визнання його обмежено дієздатним.

У судовому засіданні представник заявника, адвокат Радостєва М.В. підтримала викладені у заяві обставини, просила суд визнати ОСОБА_2 обмежено дієздатним, взявши до уваги висновок судово-психіатричної експертизи № 264 від 06.06.2024, яка була проведена в рамках розгляду цивільної справи 334/2275/24; Провадження № 2-о/334/140/24 про визнання ОСОБА_2 недієздатним.

У судовому засіданні надав свої пояснення ОСОБА_2 , відповідно до яких, він страждає на дитячий церебральний параліч з народження. Навчався в інтернаті, потім працював, та навіть мав знайому дівчину, з якою хотів одружитися, але мати була против одруження, тому вони розлучилися. У 2015 році, під час обстеження, у нього було виявлено новоутворення головного мозку. Його прооперували та він пройшов курс терапії. Зараз він почуває себе добре, але розуміє, що йому потрібна допомога з тих підстав, що йому вже сорок років. З часом, йому буде важко обслуговувати себе, готувати їжу, прати та прибирати, тому він не заперечує, щоб його піклувальником став його брат, з яким він проживає разом.

Пояснення ОСОБА_2 були чіткими та послідовними. Він знає розмір своєї пенсії, пояснив куди він витрачає кошти, надав суду пояснення щодо своїх інтересів.

Представник ОСОБА_2 адвокат Чоловська С.О. пояснила суду, що у неї відбулася зустріч з ОСОБА_2 , вони провели конфедіційну розмову, їх бесіда відбувалася у формі діалога, тобто ОСОБА_2 відповідав на запитання, його розповідь була послідовною, відвертою. Проявів агресії або будь яких інших розладів вона не побачила.

Тобто, адвокат зазначила, що дійсно ОСОБА_2 має захворювання, але на її думку, робити висновок щодо обмеження дієздатності особи, можливо лише на наявності висновку лікарів спеціалистів. В матеріалах справи відсутній висновок експертизи з цього питання. Щодо висновку судово-психіатричної експертизи № 264 від 06.06.2024, яка була проведена в рамках розгляду цивільної справи 334/2275/24; Провадження № 2-о/334/140/24 про визнання ОСОБА_2 недієздатним, адвокат вважає його не належним доказом в даній справи, тому полагається на розсуд суду.

Представник Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району вважає неможливим вирішувати питання щодо визнання особи обмежено дієздатною за відсутністю висновку судово-психіатричної експертизи. Представник вважає, що не можна брати до уваги висновок судово-психіатричного експерта № 264 від 06.06.2024, яка була проведена в рамках розгляду цивільної справи 334/2275/24; Провадження № 2-о/334/140/24, оскільки вона була проведена по-перше майже рік потому, по-друге: питання на експертизу були поставлені в рамках визнання особи недієздатною. Отже, на думку представника, заявник мав би заявити відповідне клопотання.

З боку органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району відсутні наміри заявляти такі клопотання, оскільки вважають, що підстав для її проведення не має.

Крім того, представник звернув увагу суду, що ані заявником ані матір`ю ОСОБА_2 не доведені підстави для звернення до суду з відповідною заявою.

Просила суд ухвалити рішення на розсуд суду з урахуванням наданих пояснень та долучених письмових доказів.

ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснила, що її син ОСОБА_4 є інвалідом дитинства, має діагноз ДЦП, навчался в інтернаті. У 2015 році переніс операцію на головному мозоку. Він перебуває на обліку у психічній лікарні. Під час загострення хвороби, його госпіталізують, де він перебуває під наглядом лікарів. Стаціонарно приймає ліки.

В силу свого віку та стану здоров`я, вона не може бути опікуном свого сина, тому вважає, що другий син, який проживає разом з ОСОБА_2 здатний бути опікуном.

ОСОБА_3 не довела суду підстави для звернення до суду з заявою про визнання її сина ОСОБА_4 обмежено дієздатним. Тобто, пояснити суду з якою метою ОСОБА_2 слід визнати обмежено дієздатним, ОСОБА_3 не змогла. Її пояснення зводилися до призначення сину опікуна.

З`ясувавши позиції учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні заяви необхідно відмовити з огляду на таке.

Відповідно до ч.7ст.19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно до п. 2 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є повнорідним братом по матері ОСОБА_1 .

Згідно довідки до акту огляду МСЕК серії АВ № 0822290, ОСОБА_2 має безстроково другу группу інвалідності, являється непрацездатним.

Важливим елементом держави є захист особистих немайнових та майнових прав осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права та виконувати обов`язки. Єдиною підставою для визнання особи обмежено дієздатною є наявність у особи психічного розладу, який істотно впливає на здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Такий психічний розлад має бути підтверджений висновком судово - психіатричної експертизи.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЦК України, суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Статтями 37 та 41 ЦК України передбачено правові наслідки при обмеженні цивільної дієздатності фізичної особи:

а) над фізичною особою, цивільна дієздатність якої обмежена, встановлюється піклування;

б) фізична особа, цивільна дієздатність якої обмежена, може самостійно вчиняти лише дрібні побутові правочини; правочини щодо розпорядження майном та інші правочини, що виходять за межі дрібних побутових, вчиняються особою, цивільна дієздатність якої обмежена, за згодою піклувальника;

в) одержання заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів особи, цивільна дієздатність якої обмежена, та розпоряджання ними здійснюються піклувальником; піклувальник може письмово дозволити фізичній особі, цивільна дієздатність якої обмежена, самостійно одержувати заробіток, пенсію, стипендію, інші доходи та розпоряджатися ними;

г) особа, цивільна дієздатність якої обмежена, самостійно несе відповідальність за порушення нею договору, укладеного за згодою піклувальника, та за шкоду, що завдана нею іншій особі.

Стаття 3 Закону України "Про психіатричну допомогу" визначає презумпцію психічного здоров`я: кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом обмежено дієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

У постанові Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року у справі N 6-384цс16 зроблено висновок, що "за положеннями частини першої статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. При цьому зміст цієї норми слід тлумачити таким чином, що суд має право, але не зобов`язаний визнати фізичну особу недієздатною (обмежено дієздатною).

Згідно постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» № 3 від 25.05.1998 зазначено, що даними про психічну хворобу можуть бути довідки про стан здоров`я, виписка з історії хвороби й інші документи, видані лікувально-профілактичними закладами.

Заявник в обґрунтування своїх вимог долучив до матеріалів справи висновок судово-психіатричного експерта № 264 від 06.06.2024, яка була проведена в рамках розгляду цивільної справи 334/2275/24; Провадження № 2-о/334/140/24 про визнання ОСОБА_1 недієздатною особою.

Відповідно до цього висновку судово-психіатричного експерта № 264 від 06.06.2024, ОСОБА_2 , 1985 року народження, виявляє ознаки психічного розладу у вигляді помірно виражених розладів особистості та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку змішаного генезису (дитячий церебральний параліч, новоутворення головного мозку) з судомним синдромом і психотичними епізодами за анамнезом.

Проте, в ході судового розгляду не доведено письмовими або іншими доказами обставини, викладені у заяві ОСОБА_1 .

Суд критично сприймає посилання представника заявника на висновок судово-психіатричної експертизи № 264 від 06.06.2024, яка була проведена в рамках розгляду цивільної справи 334/2275/24; Провадження № 2-о/334/140/24 про визнання ОСОБА_1 недієздатною особою.

Даного висновку суд дійшов з того, що обстеження ОСОБА_2 , 1985 року народження проводилося у 2024 році в рамках іншої справи та з інших підстав.

Суд звертає увагу, що дієздатність - це категорія цивільного та цивільно-процесуального права. Набуття дієздатності, обмеження дієздатності та визнання особи недієздатною встановлюються зазначеними галузями права та відбувається за рішенням суду. Обмеження дієздатності та визнання особи недієздатною обмежує здатність фізичної особи самостійно вступати в правовідносини, та після визнання такого факту особі призначається опікун чи піклувальник.

Отже, н адані докази подані станом на 2024 рік по іншій справі, не можуть бути прийняті судом як належний доказ.

Визнання особи обмежено дієздатною - це не тільки визначення стану здоров`я, але й складне юридичне поняття, яке містить в собі два критерії: медичний та юридичний (психологічний).

Під медичним критерієм слід розуміти "хронічний, стійкий психічний розлад". Другий, юридичний (психологічний) критерій, вказує на нездатність особи усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Але чіткого категоричного розмежування юридичного (психологічного) та медичного критерії висувати не може.

Вказані критерії одночасно несуть як медичний, так і юридичний характер. Юридичний критерій недієздатності має, перш за все, психологічну природу. Він свідчить про тяжкість психічного захворювання, ступінь розладів у інтелектуально-мнестичної та емоційно-вольової сферах психічноїдіяльності. Не кожний психічний розлад призводить до нездатності особи приймати участь у цивільних відносинах, а тільки такий його ступінь (глибина), який суттєво впливає на волю, пам`ять та інтелект хворого, що позбавляє особу можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Таким чином, для визнання особи обмежено дієздатною встановити у передбаченому порядку тільки наявність психічного захворювання недостатньо. Суттєве значення має встановлення наслідків, які настали в результаті захворювання у вигляді глибини ураження інтелектуально-мнестичної та емоційно-вольовоїсфери. Таким чином, межа між дієздатністю та недієздатністю психічно хворого встановлюється відповідно до юридичного (психологічного) критерію - здатності особи усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, визначення якого віднесено до компетенції судово-психіатричних експертів.

Ураження інтелектуально-мнестичної та емоційно-вольової сфери психічної діяльності, яке проявляється у неможливості особи усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, може потягнути за собою важливі наслідки правового характеру у вигляді визнання громадянина недієздатним або обмежено дієздатним.

Подані до суду медичні документи, матеріали проведеної судово-психіатричної експертизи в рамках розгляду іншої справи, не дають переконливих доказів, які б повністю підтвердили підстави для встановлення тієї обставини, що ОСОБА_2 хворіє на психічну хворобу і внаслідок цього не розуміє значення своїх дій та не може керувати ними, що є підставою для визнання особи обмежено дієздатною.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що заява про визнання особи обмежено дієздатною задоволенню не підлягає.

Заявник або його представнк, не заявляли клопотання призначення відповідної експертизи щодо вирішення питання про обмеження дієздатності ОСОБА_4 .

Підстав для звернення до суду з відповідним клопотанням Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району не вбачає, оскільки при спілкуванні з ОСОБА_2 , останній продемонстрував повне розуміння укладу свого життя, своїх потреб, чітко відповідав на запитання, зі смартфоном поводиться дуже повільно, що доводить лише той факт, що розумовий стан ОСОБА_4 не викликає сумнівів у його дієздатності.

Посилання заявника, його представника, наданні ними письмові докази, а також встановленні судом обставини, не знайшли свого підтвердження в суді. Підстави доцільності визнання ОСОБА_4 обмежено дієздатною особою не ґрунтуються на вимогах закону і не відповідають інтересам особи, відносно якої вирішувалося питання про визнання її обмежено дієздатною, а звідси заява ОСОБА_1 залишається судом без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.55,60,62,63,66,67,75 ЦК України, ст. ст.76-83,258-261,293-294,300 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району про визнання особи обмежено дієздатною - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду в 30-денний строк з дня складання повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.Ю.Козлова

Присяжний Д.В.Щаднєва

Присяжний С.В.Ярощук