Справа № 211/6192/24
Провадження № 2/211/318/25
У Х В А Л А

іменем України

про відмову в затвердженні мирової угоди

17 лютого 2025 року

Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Костенко Є.К.,

за участі секретаря судового засідання: Гоєнко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, заяву про затвердження мирової угоди в рамках розгляду справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті Кривому Розі ради про визначення місця проживання малолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

30 вересня 2024 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті Кривому Розі ради про визначення місця проживання малолітньої дитини.

Ухвалою від 18.10.2024 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження.

14.11.2024 року до суду надійшла мирова угода за якою сторони просили її затвердити.

Ухвалою суду від 26.11.2024 було відмовлено в затвердженні мирової угоди, оскільки зміст мирової угоди суперечить приписам ч. 1 ст. 207 ЦПК України, тому що не містить взаємних поступок щодо предмета спору, зокрема не покладає жодних обов`язків на позивача, а надає йому лише право, і навпаки не надає прав відповідачці, а покладає лише обов`язок.

16 січня 2025 року до суду надійшла повторно заява про затвердження мирової угоди, за якою сторони просили (по тексту угоди визнати) затвердити її на таких умовах:

-визначити місце проживання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком;

-за взаємною згодою сторони домовились, що позивач ОСОБА_1 , буде займатись вихованням своєї доньки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зобов`язується матеріально утримувати дитину відповідно до потреб дитини та в межах чинного законодавства, на користь дитини, що повязано з вихованням дитини, у тому числі щодо оформлення необхідних документів, плати за проїзд, лікування, проживання, харчування, проходження навчання та відвідування шкільного/навчального/спортивного та/або лікувального закладів, тощо з правом представництва інтересів дитини з цих питань у компетентних державних або недержавних органах, у тому числі в органах місцевого самоврядування та їх структурних підрозділах, правоохоронних органах, судах, митниці та прикордонній службі (за згодою матері дитини ОСОБА_2 ), адміністраціях шкільних/навчальних/спортивних та/або лікувальних закладах, а також у взаємодії з фізичними та/або юридичними особами, тощо з дотриманням чинного законодавства України;

- ОСОБА_2 за попередньою домовленістю з ОСОБА_1 має право спілкуватися з дитиною за її бажанням, а також з урахуванням стану здоров`я дитини та навчального процесу;

-інші питання виховання дитини вирішуються між сторонами, виходячи з інтересів дитини, принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства;

-усі судові витрати, в тому числі витрати на правову допомогу та судовий збір, покладаються на сторону, яка їх понесла, та іншою стороною не відшкодовуються;

-сторони підтверджують, що умови Мирової угоди відповідають їх волі, дана угода укладена добровільно та без жодного примусу, угода не є фіктивною чи удаваною, а наміри сторін відповідають змісту зобов`язань, визначених Мировою угодою;

-сторони заявляють, що даною Мировою угодою не порушуються права будя-яких відомих третіх осіб;

- мирова угода підписана у трьох примірниках, підлягає затвердженню Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу та набирає чинності з моменту набрання законної сили ухвали Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу про затвердження даної Мирової угоди.

Представник позивача надала до суду заяву про проведення засідання від 17.02.2025 без її участі.

Відповідач та представник третьої особи у судове засідання не з`явилися про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Оскільки сторони не з`явились у судове засідання, то відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Вивчивши подану мирову угоду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява про затвердження мирової угоди не підлягає задоволенню, а мирова угода затвердженню з огляду на наступне.

Згідно з ч.1, 2 ст.207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою закінчує розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Згідно з п. 1 ч. 2, ч. 7 ст. 49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Сторони можуть примиритися, у тому числі шляхом медіації, на будь-якій стадії судового процесу.

Визнання позову це процесуальне право відповідача, яке означає, що він безумовно погоджується із усіма або частиною заявлених до нього вимог і не заперечує проти їх задоволення судовим рішенням.

Процесуальним наслідком визнання позову, якщо таке не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, є ухвалення рішення про задоволення позову (частина четверта статті 206 ЦПК України).

Натомість мирова угоди це домовленість між сторонами щодо врегулювання спору на основі взаємних поступок, тобто за умовами мирової угоди спір вирішується шляхом прийняття на себе кожною із сторін відповідних обов`язків та набуття прав щодо предмета спору, внаслідок чого матеріально правова вимога позивача вичерпується, а правовим наслідком її затвердження судом є закриття провадження у справі.

Так ст. 207 ЦПК України передбачено, що мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.

Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Як видно із поданої сторонами мирової угоди жодних прав щодо предмета спору визначення місця проживання малолітньої дитини відповідачка не набуває, а повністю визнає цю вимогу позивача.

Пунктом 1-4 ст.150 СК України визначено, що батьки з обов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.

Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї, відповідно до п.5 ст.150 СК України.

У зв`язку з цим суд зазначає, що фактично умови мирової угоди, зокрема, п.2 перераховує права та обовязки, за які батько дитини повинен і так нести відповідно до норм Сімейного кодексу України, які не залежать від місця проживання дитини.

Пункт 3 мирової угоди протирічить засадам СК України, який зобов`язує батьків здійснювати належний догляд у вихованні та спілкуванні з дитиною незалежно від місця проживання дитини.

За таких обставин, оскільки зміст мирової угоди суперечить приписам ч. 1 ст. 207 ЦПК України, тому що не містить взаємних поступок щодо предмета спору, зокрема не покладає жодних обов`язків на позивача, а надає йому лише право, і навпаки не надає прав відповідачці, а покладає лише обов`язок, заява про її затвердження задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 207, 208, ЦПК України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про затвердження мирової угоди в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті Кривому Розі ради про визначення місця проживання малолітньої дитини залишити без задоволення.

Продовжити судовий розгляд цивільної справи №211/6192/24.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Костенко Є. К