17 лютого 2025 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Першко О.О.,
секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення,

ТОВ «Рівнетеплоенерго» (далі - позивач), діючи через свого представника Лоренц М.О., звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з централізованого опалення в розмірі 105 204 грн 61 коп., пеню в розмірі 2 837 грн 74 коп., інфляційні втрати в розмірі 6 571 грн 19 коп. та три відсотки річних в розмірі 2 326 грн 11 коп.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що ТОВ «Рівнетеплоенерго» здійснює надання послуг з централізованого опалення до житлового приміщення, що по АДРЕСА_1 , споживачем яких є відповідач, особовий рахунок № НОМЕР_1 . Відповідач не оплачує послуги з централізованого опалення, внаслідок чого за нею станом на 01 жовтня 2024 року утворилась заборгованість за надані послуги з централізованого опалення.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату і місце проведення судового засідання, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу. 17 лютого 2025 року представник позивача Лоренц М.О. подала до суду клопотання, в якому просила розгляд справи провести за відсутності представника позивача і не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, хоча про час, дату та місце судового розгляду, враховуючи, що її місце проживання невідоме, була повідомлена належним чином, шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
Враховуючи, що про причини неявки відповідач суд не повідомила, відзив не подала і представник позивача не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, таким чином суд проводить розгляд справи згідно ст. 280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою представника позивача.
Зважаючи на неявку у судове засідання всіх учасників справи, на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.
17 лютого 2025 року від представника позивача Лоренц М.О. надійшло клопотання про витребування доказів та продовження строку на подання клопотання про витребування доказів, яке ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 17 лютого 2025 року залишено без задоволення.
17 лютого 2025 року від представника позивача Лоренц М.О. надійшла заява про залишення позову без розгляду в частині позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 пені в розмірі 2 837 грн 74 коп., інфляційний втрат в розмірі 6 571 грн 19 коп. та трьох відсотків річних в розмірі 2 326 грн 11 коп.
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 17 лютого 2025 року позовні вимоги в частині стягнення пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних залишено без розгляду.
Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.
Як встановлено, ТОВ «Рівнетеплоенерго» здійснює відпуск теплової енергії для опалення у житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_1 ), споживачем яких була відповідач.
Зокрема, ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності до 20 січня 2018 року належала квартира АДРЕСА_2 , що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 399282176 від 15 жовтня 2024 року. Частка ОСОБА_1 становила - 2/3.
Позивач належним чином та у повному обсязі надавав відповідачу послуги з централізованого опалення.
Відповідач не виконувала свого обов`язку по оплаті цих послуг. Згідно оборотної відомості за період з січня 2014 року по жовтень 2024 року по особовому рахунку № НОМЕР_1 відповідачем ОСОБА_1 частково здійснювалась оплата послуг в січні 2014 року в розмірі 972 грн 46 коп., в травні 2014 року в розмірі 501 грн 00 коп., в травні 2016 року в розмірі 4 311 грн 37 коп., в червні 2016 року в розмірі 3 000 грн 00 коп., в серпні 2016 року в розмірі 4 040 грн 00 коп., в січні 2018 року в розмірі 500 грн 00 коп., внаслідок чого станом на лютий 2018 року утворилася заборгованість в розмірі 21 811 грн 60 коп.
Згідно зі статтею 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.
Відповідно до статті 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, власність зобов`язує.
Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
За приписами статті 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними зі спільним майном.
Згідно статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, і яке, згідно ст. 11 ЦК України, виникає в тому числі і з договорів.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води здійснюється у відповідності до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а також Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21 серпня 2019 року, якими визначений порядок надання послуг, порядок їх обліку, оплати, права та обов`язки споживача і виконавця тощо.
Згідно пункту 6 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини другої статті 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. При цьому факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Розрахунок вартості наданих послуг здійснюється ТОВ «Рівнетеплоенерго» за тарифами з теплопостачання у розмірах затверджених рішенням виконавчого комітету Рівненської міської ради №6 від 04 січня 2011 року (із відповідними змінами), постановами НКРЕКП «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями послуг» (із відповідними змінами).
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 , отримавши послуги з централізованого опалення належної якості, зобов`язана була оплатити їх вартість у повному розмірі, розрахованому на підставі діючих тарифів. Однак, відповідач користуючись послугами з теплопостачання ТОВ «Рівнетеплоенерго» здійснювала їх оплату частково. ОСОБА_1 була співвласником 2/3 частки квартири АДРЕСА_2 до 20 січня 2018 року, а з 20 січня 2018 року власником квартири стала ОСОБА_2 . Тому з ОСОБА_1 підлягає до стягнення заборгованість з січня 2014 року по лютий 2018 року в розмірі 14 541 грн 07 коп. (21 811,60х2/3).
В задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з централізованого теплопостачання з січня 2014 року по лютий 2018 року в розмірі 1/3 частки платежів та з березня 2018 року по жовтень 2024 року суд відмовляє за безпідставністю вимог. За таких обставин позов підлягає до часткового задоволення.
Керуючись ст. 3, 12, 13, 81, 82, 141, 259, 263-265, 280-282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд
У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення задовольнити частково.
Стягнути ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення в розмірі 14 541 (чотирнадцять тисяч п`ятсот сорок одна) гривня 07 копійок.
В задоволенні решти вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» судовий збір в розмірі 418 (чотириста вісімнадцять) гривень 52 копійки.
Заочне рішення може бути переглянуто Рівненським міським судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 .
Повне судове рішення складено 17 лютого 2025 року.
Суддя О.О. Першко