Провадження № 2/127/3567/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2025 рокум. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Жмудя О.О., при секретарі Петуховій Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Вінниці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Служби у справах дітей Вінницької міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява Служби у справах дітей Вінницької міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. Позов мотивовано тим, що дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 08.02.2023 по теперішній час перебуває на обліку служби у справах дітей міської ради як дитина, яка опинилася у складних життєвих обставинах, оскільки батьки не виконують свої батьківські обов`язки по її вихованню. Встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 з донькою тривалий час не проживає, переклавши обов`язки по вихованню та утриманню малолітньої дитини на своїх престарілих батьків. ОСОБА_1 веде асоціальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, проводить час у компанії осіб сумнівної поведінки. Мати не цікавиться життям, здоров`ям та розвитком своєї доньки, роками не спілкується з нею, не надає жодного матеріального утримання, не відвідує навчальний заклад та не цікавиться навчанням дитини. Батько дитини ОСОБА_2 проживає окремо від доньки з 2012 року по теперішній час. Протягом останніх 12 років він лише епізодично зустрічався з дитиною та іноді телефонував їй, а також сплачував аліменти на утримання доньки, значно менші від 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Фактично протягом тривалого часу батьки ухилялися від виконання обов`язків по вихованню та утриманню дитини. Дитина ОСОБА_3 протягом останніх семи років перебуває на вихованні та утриманні своїх баби та діда по материнській лінії, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , з якими проживає у АДРЕСА_1 . За місцем проживання дитини з бабою та дідом створено належні житлово-побутові умови для її виховання та розвитку. У спілкуванні з працівниками служби у справах дітей ОСОБА_3 повідомила про те, що не заперечує проти позбавлення її батька та матері батьківських прав, оскільки батьки взагалі відсутні у її житті.

Враховуючи вищевикладені обставини, служба у справах дітей Вінницької міської ради звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28.11.2024 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду.

Сторони в судове засідання не з`явились. Представник позивача ОСОБА_6 подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, однак подав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність, щодо задоволення позовних вимог не заперечує. Також зазначив, що вже сплачує аліменти на утримання доньки за рішенням суду в добровільному порядку.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відзив на позовну заяву відповідачем не подавався. Відповідачка повідомлялась про розгляд справи шляхом розміщення оголошення-повідомлення на офіційному веб-порталі судової влади України, а також шляхом направлення кореспонденції за останнім відомим місцем проживання відповідача, однак конверт повернувся до суду з відміткою на довідках «Укрпошти» про причини повернення: «адресат відсутній за вказаною адресою».

Допитана в судовому засіданні дитина ОСОБА_3 повідомила, що проживає разом з бабусею і дідусем по лінії матері. Батьки не піклуються про неї. З батьком зустрічається не часто, приблизно один раз в рік, надсилає аліменти у розмірі 1000,00 грн в місяць. Матір з`являлась зрідка і на короткий час в стані алкогольного сп`яніння, останній раз бачила її близько року тому. Дитина розуміє наслідки позбавлення її батьків батьківських прав і не заперечує щодо задоволення позову.

Допитана як свідок мати відповідачки, бабуся дитини ОСОБА_4 повідомила, що її дочка ОСОБА_1 відсутня довгий час, веде антисоціальній спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, останній раз бачила її близько року назад. Дитиною опікується бабуся. Про батька дитини їй відомо мало. У вихованні дитини не допомагає, але надсилає грошову допомогу в розмірі 1000,00 грн в місяць. Позовні вимоги підтримує, оскільки це в інтересах дитини.

Свідок ОСОБА_7 , яка займає посаду головного спеціаліста відділу превентивної роботи служби у справах дітей Вінницької міської ради зазначила, що дитина ОСОБА_3 проживає разом з бабусею і дідусем. Відповідачка ОСОБА_1 веде антисоціальний спосіб життя. Бачила її двічі, останній раз з`явилась в 2023 році на 2-3 місяці, після чого життям дитини не цікавилась, вихованням не займалась. З батьком дитини ОСОБА_2 спілкувалась лише в телефонному режимі, повідомив що не може забрати дитину, оскільки має нову сім`ю

Свідок ОСОБА_8 - фахівець із соціальної роботи Вінницького міського центру соціальних служб розповіла, що дана сім`я взята на супровід в 2023 році. Дитину виховує бабуся. Мати з`явилась один раз в кінці 2023 року на короткий час. Батькові пропонували взяти дитину під опіку, однак останній відмовився. Дитиною займається бабуся, яка створила належні умови для її виховання і розвитку.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення свідків, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Між сторонами виникли правовідносини, які ґрунтуються на вимогах ст. 19, 150, 151-154, 164 - 166, 171 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства».

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 26.09.2012 розірвано шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 .

Відповідно до наказу служби у справах дітей Вінницької міської ради №36 від 08.02.2023 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 взято на облік, як дитину що перебуває у складних життєвих обставинах, у зв`язку з ухиленням батьків від виконання своїх обов`язків з виховання дитини.

Директор КЗ «ВЛ №26 ім. Героя України Д. Майбороди» ОСОБА_9 надала інформацію про виконання батьківських обов`язків щодо ОСОБА_3 (№02-35/184 від 23.05.2024), з якої вбачається, що ОСОБА_3 проживає разом з бабусею і дідусем. Матір дівчинки ОСОБА_1 не проживає з родиною. В кінці травня 2023 вона з`явилась вдома, один раз відвідала освітній заклад святкування останнього дзвоника та влітку знову зникла з деякою сумою бабусиних грошей, приготовлених для операції ОСОБА_10 . На даний час матір не проживає з донькою. Батька ОСОБА_2 класний керівник не бачила жодного разу та не спілкувалась з ним. Батьки не виходять на зв`язок, не відвідують батьківські збори, не цікавляться навчанням та шкільним життям дівчинки.

Вінницьке РУП ГУНП у Вінницькій області надало інформацію (№11013/200/23 від 02.03.2023, №1831МР/200-2023 від 13.12.2023, №1885МР/200-2024 від 11.06.) про стан виконання батьківських обов`язків громадянкою ОСОБА_1 і громадянином ОСОБА_3 . В ході розгляду звернення встановлено що малолітня ОСОБА_3 проживає з бабусею ОСОБА_4 та дідусем ОСОБА_5 , які більшість часу займаються вихованням онучки. Мати малолітньої дитини ОСОБА_1 свої батьківські обов`язки не виконує належним чином оскільки згідно інформаційно-пошукової системи НПУ неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності, займається бродяжництвом у м. Вінниця. Її місце перебування на даний момент встановити неможливо. За місцем прописки ОСОБА_1 , характеризується негативно, як особа яка схильна до зловживання алкоголем, систематично залишає дитину на бабусю та може по декілька місяців не з`являтися за місцем проживання. Батько малолітньої дитини ОСОБА_2 проживає зі своєю сім`єю окремо від дитини, участь у її вихованні приймає, а саме забезпечує матеріально та періодично відвідує дитину. Під час відвідування родини за місцем проживання встановлено, що дитина забезпечена усім необхідним за віком, одягом за сезоном, книжками, канцелярським приладдям, має власну кімнату у квартирі та місце для занять, ознаки не доглянутості відсутні.

Адміністрація КНП «ЦПМСД№2 м. Вінниці» надала інформацію (№01-2/82 від 01.02.2023, №01-2/1784 від 13.12.2023, №299/01-2 від 10.06.2024) з якої вбачається, що ОСОБА_3 має декларацію на медичне спостереження з лікарем ЗПСМ ОСОБА_11 . При зверненні за медичною допомогою дитину супроводжує бабуся ОСОБА_4 . Дитина в повному обсязі проходить профілактичні огляди та щеплюється згідно календаря щеплень. Батьки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не приймають участі у медичному супроводженні житини. Дитина забезпечена необхідним харчуванням, за медичною допомогою звертається вчасно.

Вінницький міський центр соціальних служб Вінницької міської ради надав інформацію (№01-07/107 від 31.01.2023, №01-07/1442 від 06.12.2023, №01-23/520 від 11.06.2024) згідно якої вбачається, що дитина ОСОБА_3 тривалий час проживає з бабою і дідом. Родина проживає у трикімнатній приватизованій квартирі, де дотримуються санітарно-гігієнічних умов проживання, квартира має всі зручності. Сім`я ОСОБА_12 з 13.02.20223 отримує соціальну послугу соціального супроводу у Вінницькому міському центрі соціальних служб. Під час надання послуги соціального супроводу з`ясовано, що виховують і утримують дитину дід та баба, мати з молодшого віку дитини її вихованням не займається. Батько ОСОБА_2 , має вже іншу родину, офіційно аліменти не сплачує, періодично скидає на карту приблизно 600 гривень. ОСОБА_4 задовольняє потреби онуки відповідно свої матеріальних можливостей та рівня батьківського потенціалу. Також під час бесіди з`ясовано, що у ОСОБА_13 перехідний вік, тому знаходити взаєморозуміння непросто, часто виникають конфлікти.

29.08.2023 ОСОБА_4 звернулась до Служби у справах дітей Вінницької міської ради з заявою про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , що підтверджується копією заяви, яка міститься в матеріалах справи.

В матеріалах справи міститься протокол бесіди з дитиною ОСОБА_3 проведений головним спеціалістом відділу превентивної роботи ССД ВМР Марченко А.І. від 11.07.2024, відповідно до якого ОСОБА_3 повідомила, що її мати ОСОБА_1 в її житті та вихованні участі не приймає. Уже тривалий час вона відсутня і місце її перебування невідоме. Батько ОСОБА_2 іноді телефонує, перекидає кошти на картку баби ОСОБА_4 але особливої участі в житті дитини не приймає. Зі слів ОСОБА_14 , вона не заперечує проти відібрання, позбавлення її батьків батьківських прав щодо неї та влаштування її в іншу сім`ю.

В матеріалах справи також містяться акти обстеження житлово-побутових умов проживання від 11.07.2024, 03.04.2024, 30.12.2023, 30.10.2023, 23.08.2023, 17.05.2023, 29.03.2023, 18.01.2023.

З актів вбачається, що сім`я складається: Мати - ОСОБА_1 , не працює, місце перебування невідоме. Батько - ОСОБА_2 , розлучений проживає з іншою сім`єю у м. Київ. Дитина - ОСОБА_3 , навчається в КЗ «ВЛ «26». Інші члени родини: баба- ОСОБА_4 - пенсіонерка. Дід - ОСОБА_5 , має інвалідність ІІ групи.

Сім`я проживає в квартирі на 9 поверсі 9-поверхового будинку в 3-кімнатній квартирі зі всіма зручностями. В дитини є окрема кімната, в якій наявні розкладний диван, письмовий стіл, шафа для речей. Дитина забезпечена всім необхідним.

Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 26.09.2012 розірвано шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 .

Відповідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09.01.2013 по справі № 232/3643/12, яке набрало законної сили 22.01.2013, з ОСОБА_2 стягуються аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 800 грн щомісячно, які підлягають індексації, починаючи стягнення з 26.11.2012 р. і до досягнення дитиною повноліття (копія рішення надана позивачем знеособлена, була перевірена судом в ЄДРСР).

Відповідно до постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 24.10.2017 у справі №127/18259/17 ОСОБА_1 , визнано винною у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 178 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт строком 20 (двадцять) годин (постанова надана позивачем з ЄДРСР знеособлена, тому перевірена судом в ЄДРСР).

Відповідно до постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 25.08.2021 у справі №127/17866/21 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 119 грн (постанова надана позивачем з ЄДРСР знеособлена, тому перевірена судом в ЄДРСР).

Згідно із ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно із статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно із ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Частиною 2 ст. 157 СК України визначено, що той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Пленум Верховного Суду України в постанові від 30.03.2007 р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов`язки, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного й об`єктивного з`ясування обставин справи і характеру ставлення батьків до дітей.

У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNTv. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHURv. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч. 2 ст. 80 ЦПК України).

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин бо добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

В судовому засіданні було встановлено, що відсутність зі сторони батьків реальної турботи про дочку ОСОБА_15 , її життя, здоров`я, лікування, виховання, про підготовку до самостійного життя негативно впливає на розвиток та долю дитини.

Тривалий час ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з бабусею ОСОБА_4 і дідусем ОСОБА_5 , оскільки її мати ОСОБА_1 зловживає спиртними напоями, її місце проживання невідоме, а батько ОСОБА_2 створив нову сім`ю, проживає окремо від доньки з 2012 року і не заперечує щодо позбавлення батьківських прав, що підтверджується відповідною заявою, поданою ним.

Фактично відповідачі самоусунулись від догляду та виховання своєї доньки ОСОБА_14 і така поведінка батьків свідчить про свідоме ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до доньки.

Враховуючи наведені обставини суд дійшов висновку, що позов в частині позбавлення відповідачів батьківських прав підлягає задоволенню.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною 2 статті 182 СК України, до якої внесено зміни Законом України № 2475-VІІІ від 03.07.2018 року визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2024 рік», установлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років становить 3 196 грн.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09.01.2013 по справі № 232/3643/12, яке набрало законної сили 22.01.2013, з ОСОБА_2 стягуються аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 800 грн щомісячно, які підлягають індексації, починаючи стягнення з 26.11.2012 р. і до досягнення дитиною повноліття.

Таким чином, рішенням Вінницького міського суду Вінницької області вже зобов`язано ОСОБА_2 сплачувати аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 .

З огляду на вищевикладене, з метою уникнення подвійного стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей, суд дійшов висновку про відмову у задоволені вимог позивача про стягнення з відповідача ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

Разом з тим, суд дійшов висновку, що з відповідачки ОСОБА_1 необхідно стягнути аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів її (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, шляхом перерахування коштів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадбанку.

Відповідно до вимог статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Контроль за дотриманням умов утримання, виховання та навчання дитини слід покласти на орган опіки і піклування.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до статті 141 ЦПК України.

Водночас, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої чистини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що позивач - Служба у справах дітей Вінницької міської ради звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 12 статті 2 Закону України «Про судовий збір».

За таких обставин, суд вважає, що з відповідача ОСОБА_1 слід стягнути 605,60 грн за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав і 1211,20 грн судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів.

Враховуючи, що суд відмовляє в частині стягнення аліментів з відповідача ОСОБА_2 , а також визнання ним позовних вимог в частині позбавлення батьківських прав з ОСОБА_2 слід стягнути 302,80 грн судового збору в дохід держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 165, 166, 180-183, 191 СК України, Конвенцією про права дитини, Законом України «Про охорону дитинства», ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 батьківських прав щодо дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та передати дитину на опікування органу опіки і піклування Вінницької міської ради.

Стягнути з ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 всіх видів її доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.07.2024 і до досягнення дитиною повноліття, шляхом перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

В решті вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 1816,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 302,80 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду.

Згідно вимог ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:

позивач: Служба у справах дітей Вінницької міської ради, , місцезнаходження, вул. Соборна, 50, м. Вінниця;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , остання відома адреса проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП невідомий, адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 17.02.2025.

Суддя О.О. Жмудь