Справа №: 343/1979/24
Провадження №: 2-др/343/5/25
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 лютого 2025 року м. Долина
Долинський районний суд Івано - Франківської області в складі:
головуючого судді Андрусіва І.М.,
з участю: секретаря судового засідання - Нікіфорової К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 343/1979/24, про стягнення судових витрат,
І. Стислий виклад позицій сторін:
у провадженні суду перебувала цивільна справа №343/1979/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення додаткових витрат на дітей.
Рішенням суду від 04.02.2025, повний зміст якого складено 04.02.2025, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення додаткових витрат на дітей задоволено частково. Стягнуто з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 додаткові витрати на дітей в розмірі 57 120, 88 грн. Представниці позивачки ОСОБА_1 адвокатці Креховецькій Н.М., у строк до 10.02.2025 надано можливість подати докази щодо розміру понесених судових витрат. Для вирішення питання про судові витрати сторін було призначено судове засідання.

Так, представниця відповідача ОСОБА_2 адвокатка Кос Т.В. подала заяву (а.с. 129), в якій просить стягнути з позивачки ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 4 000 грн понесених витрат на правову допомогу.

Представниця позивачки ОСОБА_1 адвокатка Креховецька Н.М. подала заяву про ухвалення додаткового рішення (а.с. 216-217), в якому просила стягнути з відповідача на користь позивачки 8 500 грн понесених витрат на правничу допомогу.

Представниця відповідача ОСОБА_2 адвокатка Кос Т.В. подала заперечення щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, в якому просить зменшити розмір таких витрат з 8 500 грн до 2 000 грн. В обґрунтування своєї позиції посилається на те, що представницею позивачки ОСОБА_1 адвокаткою Креховецькою Н.М. допущено ряд неточностей при наданні доказів про судові витрати. Так, нею зазначено судові засідання, в яких вона не брала участі, оскільки в даній справі у вказаний представницею день, судове засідання не проводилось. Розмір витрат зазначених в детальному описі виконаних робіт відрізняються від розміру вартості її послуг зазначених в додатку до договору про правову допомогу. В розмір витрат на правничу допомогу, представниця включила і вартість послуг із звернення виконавчих листів до виконання, тобто вартість послуг, які можливо будуть надані в майбутньому. І оскільки дана категорія справ не є складною, розмір витрат на правову допомогу є значно завищеним та необґрунтованим.

Представниця позивачки ОСОБА_1 - адвокатка Креховецька Н.М. подала письмові пояснення, в яких зазначила, що нею подані належні та допустимі докази понесених судових витрат. Зазначила, що виконавче провадження є заключною стадією цивільного процесу, а тому витрати щодо звернення виконавчих листів на примусове виконання є обґрунтованими.

У судове засідання представниці сторін не з`яивлись, у поданих заявах просили розгляд справи проводити без їх участі.

ІІ. Обставини, встановлені судом:

на підтвердження понесених витрат на правничу професійну допомогу представниця відповідача ОСОБА_2 адвокатка Кос Т.В. надала такі документи:

- договір про надання правничої допомоги від 01.10.2024, відповідно до якого, адвокатка Кос Т.В. та відповідач ОСОБА_2 погодили, що за надання правничої допомоги у справі, останній повинен сплатити гонорар (а.с. 131-133);

- розрахунок сум судових витрат, згідно із яким, відповідачу ОСОБА_2 адвокаткою Кос Т.В. було надано таку правничу допомогу: збір інформації та документів, їх аналіз, формування правової позиції у справі, аналіз нормативно правових актів, судової практики (витрачено 4 год) 1 000 грн.; представництво інтересів в суді, участь в судових засіданнях (витрачено 3 год) 1 500 грн.; підготовка, оформлення та надсилання інших процесуальних документів (відзиву, письмових пояснень, заяв та клопотань) (витрачено 4 год) 1 500 грн.

Також у матеріалах справи наявний ордер на надання правничої допомоги відповідачу ОСОБА_2 адвокаткою Кос Т.В. серії АТ № 1081627 (а.с. 130).

На підтвердження понесених витрат на правничу професійну допомогу представниця позивачки ОСОБА_1 адвокатка Креховецька Н.М. надала такі документи:

- договір про надання правової допомоги №74 від 29.08.2024, згідно із яким, адвокатка Креховецька Н.М. та позивачка ОСОБА_1 погодили, що за надання правової допомоги у справі, остання повинна сплатити вартість таких послуг (а.с. 218-220);

- додаток 1 до договору про надання правової допомоги, в якому визначено вартість послуг адвоката (а.с. 221);

- детальний опис (робіт) наданих послуг за договором про надання правової допомоги №74 від 29.08.2024, згідно із яким, позивачці ОСОБА_1 адвокаткою Креховецькою Н.М. було надано такі правничі послуги: зустріч, консультація клієнтки, узгодження правової позиції 500 грн.; написання та подання позовної заяви 2 500 грн.; участь адвокатки у судових засіданнях (06.11.2024, 08.01.2025, 22.01.2025, 04.02.2025) 2 000 грн (а.с. 222);

- квитанції про оплату вартості правничої допомоги в загальному розмірі 5 500 грн (а.с. 223, 224).

Окрім цього, представниця позивачки ОСОБА_1 адвокатка Креховецька Н.М. просить стягнути 3 000 грн за написання і направлення заяви про відкриття виконавчого провадження.

У матеріалах справи наявний ордер на надання правової допомоги позивачці ОСОБА_1 адвокаткою Креховецькою Н.М. серії АТ № 107 8419 (а.с. 225).

ІІІ. Оцінка суду:

суд, вивчивши заяви представниць сторін, дослідивши письмові докази, які надані на їх обґрунтування, приходить такого висновку.

Положеннями ст. 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.

Як передбачено ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі, на професійну правничу допомогу, пов`язані з залученням експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 уклали договори про надання правничої допомоги з адвокатками Креховецькою Н.М. та ОСОБА_3 . Останніми були надані сторонам правову допомогу, вартість якої складає 8 500 грн та 4 000 грн., відповідно.

За змістом ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який, в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, ст. 903 ЦК України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Разом з тим, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом рішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).

Обов`язок спростування співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Аналіз зазначених процесуальних норм дає підстави для висновку, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право подати відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Аналогічна правова позиція викладена в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц.

Отже, підсумовуючи викладене, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Даючи оцінку доказам, долученим на підтвердження понесених позивачкою ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у даній цивільні справі, суд зазначає, що у договорі про надання правової допомоги передбачені всі істотні умови договору, а в детальному описі (робіт) наданих послуг визначено розмір оплати за надані послуги.

При цьому, слушними є доводи представниці відповідача ОСОБА_2 адвокатки Кос Т.В. в частині того, що витрати на правову допомогу в розмірі 3 000 грн за написання і направлення заяви про відкриття виконавчого провадження, не підлягають стягненню, оскільки жодним доказом не підтвердження понесення таких витрат і не надано доказів того, що такі витрати будуть понесені. Більше того, витрати на пред`явлення виконавчих листів до виконання не стосуються вартості понесених витрат на надання правової допомоги при розгляді справи та стосуються виконання рішення у справі.

Таким чином, з огляду на принципи пропорційності, співмірності та розумності судових витрат, виходячи з об`єму виконаної адвокаткою Креховецькою Н.М. роботи, враховуючи, що при наданні доказів про надання правової допомоги останньою допущено ряд помилок, суд вважає, що стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 грн., який буде достатнім, співмірним і справедливим у даному випадку. І беручи до уваги, що позов задоволено частково, а саме на 94,8 %, із врахуванням п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 слід стягнути 2 844 грн (3 000 грн х 94,8% (відсоток задоволених позовних вимог) : 100%).

Стороною відповідача ОСОБА_2 понесені витрати на правову допомогу у розмірі 4 000 грн і враховуючи вимоги п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, а саме, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, оскільки позов задоволено частково (на 94,8%), то з позивачки ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 слід стягнути 208 грн (4 000 грн х 5,2% (відсоток позовних вимог, у яких відмовлено) : 100%). На думку суду даний розмір витрат на професійну правничу допомогу є достатнім, співмірним, справедливим і пропорційним у даному випадку.

На підставі викладеного, ст. 81, 89, 133, 137, 141 ЦПК України, ст. 1, 19, 27, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», та керуючись ст. 270 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

заяви представниць сторін про стягнення судових витрат задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 844 (дві тисячі вісімсот сорок чотири) гривні.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 208 (двісті вісім) гривень.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржено безпосередньо до Івано - Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І.М.Андрусів