Справа № 372/304/25
Провадження № 2-н-121/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року м.обухів

Суддя Обухівського районного суду Київської області Зінченко О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

16.01.2025 р. ОСОБА_1 у порядку наказного провадження звернулася до суду із заявою до ОСОБА_2 про стягнення стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини від всіх його доходів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно.

Перевіривши матеріали заяви суд зробив висновок про відмову у видачі судового наказу з огляду на наступне.

Згідно з положеннями статті 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Частиною п`ятою статті 165 ЦПК України передбачено, що у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника.

Відповідно до заяви про видачу судового наказу боржник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

На підтвердження відповідного факту проживання боржника судом було зроблено запит до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області.

Із наданої 17.02.2025 року Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області відповіді вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже вказана заява про видачу судового наказу підсудна Обухівському районному суду Київської області.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст.161ЦПК України.

Отже ст. 161 ЦПК України передбачає можливість видання судового наказу за вимогою про стягнення аліментів на одну дитину у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, однак не передбачає визначення розміру аліментів на одну дитину у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, як про це просить ОСОБА_1 у поданій до суду заяві. Заявлені вимоги не узгоджуються з приписами п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України та не можуть бути розглянуті у безспірному порядку в порядку наказного провадження.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходитьдо висновку, що у видачі судового наказу належить відмовити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

На підставі ст.166 ЦПК України суд роз`яснює заявниці, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення до суду з вимогами в порядку позовного провадження.

Керуючись ст.ст.160-164,165,258-260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини - відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися до суду з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 /п`ятнадцяти/ днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.М.Зінченко