Справа № 502/2454/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Балан М. В.

за участю секретаря судового засідання Урсул Г.К.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області

про

визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В :

До Кілійського районного суду Одеської області надійшов позов ОСОБА_1 до Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно.

В обгрунтовання поданого позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача - ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно у вигляді:

- 1/2 частини земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) розташованої в АДРЕСА_1 , загальною площею 0,1254 га, кадастровий номер :03:001:0134 відповідно до рішення Вилківської міської ради ХХVIII сесії VII скликання № 1216 від 09.01.2020 р. та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №201169792 від 20.02.2020 р.;

- земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої на території Десантненської сільської ради Кілійського району Одеської області, загальною площею 1,70 га, кадастрові номери :01:004:0357, :01:004:0633, :01:004:0764 відповідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 279393 від 14.03.2005 р.;

- 1/2 частини житлового будинку з будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 .

Відповідно до технічного паспорту, складеного КП КМР "БТ, житловий будинок в АДРЕСА_1 в цілому складається з: житлового будинку - літ. А1 житловою площею 28,1 кв.м. та загальною площею 57,5 кв. м., кухні літ. Б1, сараю літ. В1, гаражу літ. Г, льоху літ. Д, убиральні - літ. Е, сараю - літ. Ж, надвірних споруд - № 1-6, І.

Позивач, ОСОБА_1 , відповідно до ст. 1261 ЦК України, є спадкоємцем за законом, після смерті ОСОБА_2 та прийняла спадщину фактично, оскільки проживала разом зі спадкодавцем на день його смерті, що підтверджено відповідною довідкою.

Звернувшись до нотаріальної контори за оформленням спадщини після померлого ОСОБА_2 , позивачу нотаріусом було роз`яснено, що через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на частки спадкового майна, необхідно звернутися до суду за вирішенням цього питання.

На теперішній час вищевказане унеможливлює оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку, що стало підставою для звернення до суду з вимогою про захист невизнаних прав.

В зв`язку з зазначеним позивач просить суд:

- визнати за позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на 1/2 частини земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) розташованої в АДРЕСА_1 , загальною площею 0,1254 га, кадастровий номер :03:001:0134 відповідно до рішення Вилківської міської ради XXVIII сесії VII скликання № 1216 від 09.01.2020 р. та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 201169792 від 20.02.2020 р., земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої на території Десантненської сільської ради Кілійського району Одеської області, загальною площею 1,70 га, кадастрові номери :01:004:0357, :01:004:0633, :01:004:0764 відповідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №279393 від 14.03.2005 р. та на житловий будинок з будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 та в цілому складається з: житлового будинку - літ. А1 житловою площею 28,1 кв.м. та загальною площею 57,5 кв. м., кухні - літ. Б1, сараю - літ. В1, гаражу - літ. Г, льоху літ. Д, убиральні літ. Е, сараю літ. Ж, надвірних споруд - № 1-6, І, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача Вилківської міської ради в підготовче судове засідання не з`явився, надав відзив в якому просив суд розглянути справу за його відсутності, в межах чинного законодавства.

На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 200, 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Шлюб ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зареєстрований 15.02.1973 року с/р Кірієт-Лунгська Чадир-Лунгського рай бюро ЗАСГ, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , актовий запис № 5 від 15.02.1973 року. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище ОСОБА_4 , /а. с. 7/.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухомемайно серії НОМЕР_3 виданого 13.05.2005 року виконавчим комітетом Десантненської сільської ради вбачається, що житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 на підставі рішення виконкому №3 від 21.02.2005 року на праві приватної спільної часткової власності належить ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , по 1/2 частки кожному, /а. с. 18/.

Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №7236963, виданого 13.05.2005 року Комунальним підприємством Районне бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості вбачається, що житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної спільної часткової власності належить ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , по 1/2 частки кожному, про що було зроблено запис №99, в книзі 3, стор. 17, /а.с.19/.

Згідно технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та надвірними спорудами, складений Комунальним підприємством Кілійської міської ради «Бюро технічної інвентаризації» від 31.05.2024 року вбачається, що житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 складається з: літ. «А1» - житловий будинок (загальною площею 57,5 кв.м., житловою площею 28,1 кв.м.), літ. «Б1» - кухня; літ. «В1» - сарай; літ. «Г» - гараж, літ. «Д» - льох, літ. «Е» - убиральня; «Ж» - сарай; 1-6; І - надвірні споруди, /а. с. 15-17/.

Відповідно Рішення Вилківської міської ради ХХVIII сесії VII скликання № 1216 від 09.01.2020 року Про затвердження технічної дкументації з землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) ОСОБА_2 ОСОБА_1 встановлено, що Вилківська міська рада, розглянувши заявугромадян ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вирішила затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) кадастровий номер :03:001:0134 за адресою: АДРЕСА_1 - площею 0,1254 га, для будівництва і обслуговування житлоого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та передати безоплатно у спільну сумісну власність громадянам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , /а.с.13/.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 201169792 від 20.02.2020 року вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :03:001:0134, площею 0,1254 га, відповідно до рішення Вилківської міської ради ХХVIII сесії VII скликання № 1216 від 09.01.2020 року на праві приватної спільної сумісної власності належить ОСОБА_2 , розмір частки: 1/1, /а.с.11/.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 201169614 від 20.02.2020 року вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :03:001:0134, площею 0,1254 га, відповідно до рішення Вилківської міської ради ХХVIII сесії VII скликання № 1216 від 09.01.2020 року на праві приватної спільної сумісної власності належить ОСОБА_1 , розмір частки: 1/1, /а.с.12/.

Відповідно до копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 279393 виданого 14.03.2005 року Кілійською районною державною адміністрацією вбачається, що ОСОБА_2 , який проживає в с. Новомиколаївка, на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Одеської області від 15 грудня 2004 року №752 є власником земельної ділянки площею 1,70 га у межах згідно з планом, кадастрові номери :01:004:0357, :01:004:0633, :01:004:0764, яка розташована на території Десантненської сільської ради Кілійського району Одеської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 73, /а.с. 9-10/.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 30.01.2024 року Кілійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис № 41 від 30.01.2024 року, /а. с. 8/.

Згідно довідки №92/10-06 від 15.03.2024 року, виданої Виконавчим комітетом Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , до дня смерті був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 . На день його смерті за вищевказаною адресою була зареєстрована та проживала: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - дружина. За відомостями Виконавого комітету Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, від імені померлого заповітів не посвідчувалось, /а.с.14/.

Згідно повідомлення Ренійської державної нотаріальної контори Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за вих. № 8/-01-16 від 06.01.2025 року вбачається, що після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 спадкова справа не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавалися, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 79611937 від 30.12.2024 року. Та Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 79611974 від 30.12.2024 року інформація в Спадковому реєстрі відносно ОСОБА_2 , 1950 року народження, як заповідача відсутня, /а.с.29-31/.

При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства:

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Пункт 12 постанови Пленуму Верховного СудуУкраїни від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» містить роз`яснення, що розглядаючи спори, пов`язані зі спадкуванням частки в праві спільної сумісної власності, необхідно звертати увагу на те, що згідно зі статтею 368 ЦК України спільною сумісною власністю є не лише майно, набуте подружжям за час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом, а й майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Стаття 368 ЦК України визначає, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно із статтею 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності; у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

У пункті 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» судам роз`яснено, що частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

Також, відповідно до пункту 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини; при відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою частки визначаються рівними).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 червня 2020 року у справі № 689/26/17 (провадження № 14-47цс20), не відступаючи від правових позицій Верховного Суду України, висловлених у постановах від 11 лютого 2015 року у справі № 6-2цс15, від 12 жовтня 2016 року у справі № 6-2225цс16, від 13 квітня 2016 року у справі № 6-253цс16 та інших, зробила висновок, що при відсутності окремої цивільно-правової угоди щодо земельної ділянки при переході права власності на об`єкт нерухомості, слід враховувати те, що зазначена норма статті 120 ЗК України закріплює загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості, спорудженого на земельній ділянці, з такою ділянкою (принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди). За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебувало у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачався роздільний механізм правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникали при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, споруджену на земельній ділянці, та правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на вказану нерухомість. Враховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди, слід зробити висновок, що земельна ділянка слідує за нерухомим майном, яке придбаває особа, якщо інший спосіб переходу прав на земельну ділянку не визначено умовами договору чи приписами законодавства.

З досліджених в ході розгляду справи документів встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є співвласниками земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,1254 га, кадастровий номер :03:001:0134, та їхні частки не визначені.

Відповідно до ст. 357 ЦК України, частки в праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом, якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна.

При цьому, суд враховує, що в постанові від 28 липня 2021 року у справі №346/5216/18 (провадження №61-3050св21) Верховний Суд зазначив, що визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності.

Оскільки позивач ОСОБА_1 ,як спадкоємець за законом, успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , його частку земельної ділянки площею 0,1254 га, кадастровий номер :03:001:0134, враховуючи те, що за життя ОСОБА_2 не було визначено розміру частки земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання за ОСОБА_1 права власності на вищезазначену земельну ділянку, в тому числі на 1/2 частку, що належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 та належної їй 1/2 частки вказаної земельної ділянки, адже та обставина, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , за життя не здійснив виділ своєї частки із спільного сумісного майна та не встиг оформити право власності на належну йому частку вказаної земельної ділянки належним чином, не є достатньою підставою для відмови у визнанні за його спадкоємцем прав на спадкування належної частки вказаного нерухомого майна.

Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять, усі права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з статтею 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на майно (п.4.15 Глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року, №296/5.

Згідно із п. 4.21 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року, №296/5, за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

В ході розгляду справи встановлено, що оскільки позивач не має можливості надати нотаріусу документи, що визначають частки співвласників та підтверджують право власності на виділену частку спадкодавця, на майно, що входить до складу спадщини, що в свою чергу унеможливлює отримання свідоцтво про право власності на спадщину у нотаріуса, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину підлягає судовому захисту в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 328, 355, 368, 370, 1216, 1218, 1268 ЦК України, ст. ст.12, 81, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) розташованої в АДРЕСА_1 , загальною площею 0,1254 га, кадастровий номер :03:001:0134 відповідно до рішення Вилківської міської ради XXVIII сесії VII скликання № 1216 від 09.01.2020 р. та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 201169792 від 20.02.2020 року, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої на території Десантненської сільської ради Кілійського району Одеської області, загальною площею 1,70 га, кадастрові номери :01:004:0357, :01:004:0633, :01:004:0764 відповідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №279393 від 14.03.2005 року, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 та в цілому складається з: літ. «А1» - житловий будинок (загальною площею 57,5 кв.м., житловою площею 28,1 кв.м.), літ. «Б1» - кухня; літ. «В1» - сарай; літ. «Г» - гараж, літ. «Д» - льох, літ. «Е» - убиральня; «Ж» - сарай; 1-6; І - надвірні споруди, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан