Справа №:755/8762/24
Провадження №: 2-з/755/21/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" лютого 2025 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Гончарук В.П., за участі секретаря судового засідання Гриценко О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа № 755/8762/24 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чучукало Владислава Леонідовича, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шкода Олександра Миколайовича, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: Центральне міжрегіональне управління Міністерства Юстиції (м. Київ) про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину. свідоцтва про право власності, та договору дарування.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 19.06.2024 року провадження у зазначеній справі було відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання.

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про забезпечення позову, в якій заявник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту:

- на квартиру АДРЕСА_1 .:

-на квартиру АДРЕСА_2 .;

-на квартиру АДРЕСА_3 .

Вимоги заяви обгрунтовані тим, що звернення позивачів до суду пов`язано з порушенням їх права на спадкування за заповітом. Позивачки були позбавлені свого права власності в порядку спадкування внаслідок невірного визначення обсягу спадкового майна, невірного визначення обов`язкової частки відповідача ОСОБА_4 у спадковому майні та виділення належного позивачкам майна у власність відповідача ОСОБА_4 . Наявними у цивільній справі матеріалами підтверджено, що відповідач ОСОБА_4 отримав безпідставні та оскаржувані в даній справі свідоцтва про право на спадщину за законом на наступне майно: на квартиру АДРЕСА_1 .; на квартиру АДРЕСА_2 .; на квартиру АДРЕСА_3 .

До теперішнього часу позивачкам було відомо, що відповідач ОСОБА_4 здійснив відчуження (дарування) набутої на підставі спірного свідоцтва про право на спадщину за законом 1/4 частки у праві власності на квартиру в АДРЕСА_4 на користь своєї доньки - відповідачки ОСОБА_5 , що ОСОБА_4 не заперечувалося. У зв`язку з цим, було заявлено відповідну позовну вимогу про витребування на користь ОСОБА_2 даного майна з чужого незаконного володіння ОСОБА_5 .

Згідно інформаційної довідки 408976066 від 21.01.2025 р. встановлено, що в результаті отримання ОСОБА_4 свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку у квартирі в АДРЕСА_5 та реєстрації права власності за ним, що оскаржується в даній цивільній справі, відповідачем ОСОБА_4 було здійснено дарування зазначеної частки квартири своїй доньці - відповідачці ОСОБА_5 .

Відповідно до інформації з реєстру, договір дарування посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шкодою О. М. 03 квітня 2024 року, та зареєстрований за номером 1956. В цей же день - 03 квітня 2024 року - здійснено реєстрацію права власності на 1/2 частку квартири за ОСОБА_5 (індексний номер рішення: 72404762).

Крім того, згідно інформаційної довідки 408979383 від 21.01.2025 р., в результаті отримання ОСОБА_4 свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частку у квартирі в АДРЕСА_6 та реєстрації права власності за ним, що оскаржується в даній цивільній справі, відповідачем ОСОБА_4 було здійснено дарування зазначеної частки квартири своїй доньці - відповідачці ОСОБА_5 . Відповідно до інформації з реєстру, договір дарування посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шкодою О. М. 03 квітня 2024 року, та зареєстрований за номером 1957. В цей же день - 03 квітня 2024 року - здійснено реєстрацію права власності на 1/4 частку квартири за ОСОБА_5 (індексний номер рішення: 72405121).

Оскільки відчуження спірного майна порушує законні права та інтереси позивачок, до суду подано заяву від 22 січня 2025 року про зміну (доповнення) предмету позову позовними вимогами щодо витребування з чужого незаконного володіння ОСОБА_5 1/2 частки у квартирі в АДРЕСА_5 (на користь ОСОБА_1 ) та 1/4 частку у квартирі в АДРЕСА_6 (на користь ОСОБА_2 ).

В будь-якому разі, незалежно від результатів розгляду в подальшому судом заяви про зміну предмету позову від 22 січня 2025 року, основним предметом позову є визнання права власності позивачок на вищезазначене спірне майно в порядку спадкування за заповітом, отже, у разі задоволення позову виконання рішення має здійснюватися саме за рахунок спірного майна.

Вищезазначені обставини свідчать, що відповідач ОСОБА_4 вже здійснив відчуження спірного майна, а відповідачка ОСОБА_5 володіє спірним майном, що дає їй вільну можливість здійснити чергове відчуження спірного майна для позбавлення позивачок можливості вступити у законне право власності.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

В судове засідання сторони не викликались.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Звертаючись з вказаною заявою до суду позивачц вказують, що були позбавлені свого права власності в порядку спадкування внаслідок невірного визначення обсягу спадкового майна, невірного визначення обов`язкової частки відповідача ОСОБА_4 у спадковому майні, у звязку з чим звернулись до суду з позовом до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чучукало Владислава Леонідовича, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шкода Олександра Миколайовича, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: Центральне міжрегіональне управління Міністерства Юстиції (м. Київ) про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину. свідоцтва про право власності, та договору дарування.

Як вказує позивач, що предметом спору по даній справі є визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину. свідоцтва про право власності, та договору дарування.

Встановлено, що згідно інформаційної довідки 408976066 від 21.01.2025 р. встановлено, що в результаті отримання ОСОБА_4 свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку у квартирі в АДРЕСА_5 та реєстрації права власності за ним, що оскаржується в даній цивільній справі, відповідачем ОСОБА_4 було здійснено дарування зазначеної частки квартири своїй доньці - відповідачці ОСОБА_5 .

Відповідно до інформації з реєстру, договір дарування посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шкодою О. М. 03 квітня 2024 року, та зареєстрований за номером 1956. В цей же день - 03 квітня 2024 року - здійснено реєстрацію права власності на 1/2 частку квартири за ОСОБА_5 (індексний номер рішення: 72404762).

Крім того, згідно інформаційної довідки 408979383 від 21.01.2025 р., в результаті отримання ОСОБА_4 свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частку у квартирі в АДРЕСА_6 та реєстрації права власності за ним, що оскаржується в даній цивільній справі, відповідачем ОСОБА_4 було здійснено дарування зазначеної частки квартири своїй доньці - відповідачці ОСОБА_5 . Відповідно до інформації з реєстру, договір дарування посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шкодою О. М. 03 квітня 2024 року, та зареєстрований за номером 1957.

Таким чином спірне нерухоме майно належить на праві власності третій особі, однак є предметом даного спору, що перебуває у провадженні Дніпровськьго районного суду м. Києва та на яке претендує позивач у вказаній справі, як спадкоємець майна після померлого ОСОБА_6 .

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 1-10 ч. 1, ч. 2 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Згідно п. 6 зазначеної Постанови, особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви (постанови Верховного Суду від 27 січня 2021 року у справі № 361/3399/20, від 14 січня 2021 року провадження № 61-16635св20, від 11 листопада 2020 року у справі № 932/14900/19, від 04 червня 2020 року у № 200/12227/17).

Враховуючи наявність спору, обсяг позовних вимог, враховуючи вимоги співмірності виду забезпечення позову із заявленими вимогами, суд приходить до висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Крім того, застосування даного заходу забезпечення на спірне нерухоме майно забезпечить неможливість його відчуження/обтяження, що сприятиме можливості розгляду справи у розумні строки, та у разі задоволення або часткового задоволення позову забезпечить можливість виконання рішення суду та ефективний захист прав позивача, оскільки за умови зміни власника або застосування обтяження відповідне утруднить виконання рішення суду та породить необхідність подальших звернень позивача до суду за захистом своїх прав, отже в такому випадку захист порушених прав не буде ефективним (у разі якщо судом буде встановлено порушення прав позивача та необхідність їх захисту).

З урахуванням наведеного, суд вважає за можливе задовольнити дану заяву про забезпечення позову до розгляду даної справи по суті та набрання чинності судовим рішенням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-153, 157ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме:

-на квартиру АДРЕСА_1 .:

-на квартиру АДРЕСА_2 .;

-на квартиру АДРЕСА_3 .

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Копію ухвали суду для виконання направити до відповідних компетентних органів.

Відповідно до ч.1 ст.157 ЦПК України, ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження..

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали (враховуючи положення п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України).

Учасники справи:

Стягувачі:

ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_5 );

ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_5 );

Боржники:

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чучукало Владислав Леонідович, (адреса: вул. Глибочинська, 28, м. Київ, 04052,);

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шкода Олександр Миколайович, (адреса: вул. Княжий Затон, 2/30, прим. 640, кім. 13, м. Київ, 02068);

ОСОБА_4 , (РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_7 );

ОСОБА_5 , (РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_4 ).

Треті особи:

Центральне міжрегіональне управління Міністерства Юстиції (м. Київ), (, адреса: пров. Музейний, 2-Д, м. Київ, 01001).

Суддя: