Справа № 308/2964/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2025 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Іванов А.П., ознайомившись із заявою про забезпечення позову, подану в межах цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна,

встановив:

26.02.2025 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідачки ОСОБА_3 , в якому серед іншого просить визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на 1/2 частину будівельних матеріалів, виробів, комплектів, конструкцій, які були використані для реконструкції житлового будинку з капітальним ремонтом окремих конструктивних елементів та гаражу за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ,РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) грошову компенсацію за 1/2 частину будівельних матеріалів, виробів, комплектів, конструкцій, які були використані для реконструкції житлового будинку з капітальним ремонтом окремих конструктивних елементів за адресою: АДРЕСА_1 у розмірі 5 000 000 (п`ять мільйонів) гривень 00 копійок. Припинити право власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на 1/2 частину будівельних матеріалів, виробів, комплектів, конструкцій, які були використані для реконструкції житлового будинку з капітальним ремонтом окремих конструктивних елементів за адресою: АДРЕСА_1 .

28.02.2025 відкрито провадження у справі.

27.02.2025 позивач ОСОБА_1 подав розглядувану заяву, в якій просить накласти арешт на все рухоме майно і нерухоме майно ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) і заборонити їй та її представникам передавати у власність, розпорядження, володіння, користування, оренду громадян чи юридичних осіб, укладати будь - які правочини, вивозити за межі території України, укладати та підписувати договори оренди, заборонити будь-які дії щодо належного їй майна співмірно до розміру заявлених позовних вимог до розгляду даної справи по суті; - заборонити виселяти ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а також перешкоджати йому користуватися цим будинком до розгляду справи по суті; - заборонити ОСОБА_2 вселяти в житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_1 інших осіб до розгляду справи по суті.

Заява мотивована тим, що будівельні матеріали, вироби, комплекти, конструкції, які були використані для реконструкції житлового будинку з капітальним ремонтом окремих конструктивних елементів та гаражу за адресою: АДРЕСА_1 , підлягають поділу між подружжям, а відповідачка має намір позбутися вказаного майна, продавши таке, що утруднить виконання рішення суду.

Ознайомившись із розглядуваною заявою, матеріалами цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 152 ЦПК України визначено, що заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви, одночасно з пред`явленням позову або після відкриття провадження у справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; п. 2 - забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Предметом спору є визнання за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) права власності на 1/2 частину будівельних матеріалів, виробів, комплектів, конструкцій, які були використані для реконструкції житлового будинку з капітальним ремонтом окремих конструктивних елементів та гаражу за адресою: АДРЕСА_1 , а також стягнення з відповідачки грошової компенсації за 1/2 частину таких, що становить суму у 5 000 000 (п`ять мільйонів) гривень 00 копійок.

Договором дарування від 18.05.2000 стверджується прийняття відповідачкою в дар житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи викладене, з наведених у заяві про вжиття заходів забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що предмет позову та заявлені стороною позивача заходи забезпечення позову є взаємопов`язаними, а невжиття вказаних заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача за захистом якого він звернувся до суду.

Тож, з метою запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів сторони позивача, суд вважає за можливе вжити заходи забезпечення позову у виді накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно відповідачки в межах заявленої ціни позову.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання в частині заборони виселення з житлового будинку позивача та вселення туди інших осіб, оскільки позивачем не доведено, що відповідачки є намір вчиняти відповідні дії.

Вирішуючи питання про необхідність застосування зустрічного забезпечення, суд виходить з того, що на час вирішення заяви про забезпечення позову, у суду відсутні відомості про існування визначених ч. 3 ст. 154 ЦПК України обставин, за наявності яких, суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення.

Керуючись ст. ст. 149-159 ЦПК України, суд

постановив:

Вжити заходи забезпечення позову у цивільній справі № 308/2964/25.

Накласти арешт на все рухоме майно і нерухоме майно, належне ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), в межах заявленої суми позовних вимог у 5 000 000 (п`ять мільйонів) гривень 00 копійок..

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Боржник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов