РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2025 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Харечка С.П.,

секретар судового засідання Литвиненко В.М.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

07 листопада 2024 року до Рівненського міського суду Рівненської області звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) з позовною заявою до ОСОБА_2 (далі відповідач) про визначення часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку.

В обґрунтування позовних вимог, зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадкоємцями за законом після його смерті є: ОСОБА_1 (син померлого), ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_3 (донька померлого), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (онук померлого), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (дружина померлого). ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (мати позивача і дружина ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 ). Після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 , спадкоємцями за законом є: ОСОБА_1 , син померлої; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - донька померлої; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , - онук померлої. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , який є сином померлих ОСОБА_3 та ОСОБА_5 та батьком неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_10 . Всі вищевказані спадкоємці у визначений законом строк та спосіб звернулися до нотаріуса за оформленням спадщини та отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом. До спадкового майна відноситься № 1 квартира за адресою АДРЕСА_1 та земельна ділянка загальною площею 0,0356 га за адресою АДРЕСА_2 , кадастровий номер :01:041:0347, цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування частини житлового будинку господарських будівель і споруд. Свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану квартиру спадкоємцями отримано безперешкодно. Однак позивач отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку не має можливості, оскільки, вона знаходиться у спільній сумісній власності і частки співвласників не визначені.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (батька позивача), що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 24.10.2023 року.

Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є: ОСОБА_1 (син померлого), ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_3 (донька померлого), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (онук померлого), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (дружина померлого).

ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (мати позивача і дружина ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 ), що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 18.01.2024 р. Після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 , спадкоємцями за законом є: ОСОБА_1 - син померлої; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - донька померлої; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , - онук померлої.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , який є сином померлих ОСОБА_3 та ОСОБА_5 та батьком неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_10 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії № НОМЕР_3 від 21.03.2016 року.

До спадкового майна відноситься № 1 квартира за адресою АДРЕСА_1 та земельна ділянка загальною площею 0,0356 га за адресою АДРЕСА_2 , кадастровий номер :01:041:0347, цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування частини житлового будинку господарських будівель і споруд.

07 червня 2024 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Стафійчук С.Є. було видано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за законом по 1/15 частки квартири АДРЕСА_3 .

25 липня 2024 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Стафійчук С.Є. було видано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за законом по 1/9 частки квартири АДРЕСА_3 .

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії АА № 243107 виданого Рівненською міською радою Рівненської області 15 березня 2012 року з додатком до державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯК № 033404. співвласниками земельної ділянки є: ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 .

Листом від 14.10.2024 р. Приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області роз`яснено, що згідно з п. 1.5 розділу 3 Методичних рекомендацій щодо вчинення нотаріальних дій, пов`язаних із вжиттям заходів щодо охорони спадкового майна, видачею свідоцтв про право на спадщину та свідоцтв про право власності на частку в спільному майні подружжя, схвалених Науково-експертною радою з питань нотаріату 29.01.2009p., «не видаються свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, яка належала спадкодавцеві на праві спільної сумісної власності, оскільки нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки спадкодавця у спільному майні. У цих випадках питання щодо оформлення спадкових прав вирішуються спадкоємцями в судовому порядку.». Таким чином, оскільки частки в праві власності на земельну ділянку, загальною площею 0,0356га, кадастровий номер :01:041:0347, місце розташування: АДРЕСА_2 , які належать ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_5 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_6 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_11 , на момент смерті не визначені, та перебувають у спільній сумісній власності, нотаріус при вчинені нотаріальної дії видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом не може самостійно вирішити питання щодо поділу чи визначення частки для подальшої видачі свідоцтв про право на спадщину.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У частині першій статті 11ЦПК України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту.

Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено статтею 15 Цивільного кодексу України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання.

Відповідно до частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом (частина друга статті 372 ЦК України).

Статтею 1216ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч.1 ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною першою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається, зокрема, на те, що невизначеність часток у праві спільної власності на земельну ділянку позбавляє його можливості належним чином оформити його спадкові права на частку у земельній ділянці, що підтверджується відповідною роз`ясненнями приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Стафійчук С.Є.

У постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі №466/1403/20 (провадження № 61-10035св22) зазначено, що для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.

Відповідно до частини першої статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи.

Разом із тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина четверта статті 25 ЦК України).

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що визначення судом частки у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України, оскільки в даному випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування.

Аналогічний правовий висновок неодноразово було викладено Верховним Судом у постановах: від 22 квітня 2020 року у справі № 601/2592/18 (провадження № 61-17859св19); від 22 квітня 2020 року у справі № 127/23809/18 (провадження № 61-11210св19); від 27 травня 2020 року у справі № 361/7518/16-ц (провадження № 61-43734св18), від 16 вересня 2020 року у справі № 464/1663/18 (провадження № 61-9410св19), що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах.

Оскільки на момент ухвалення рішення суду ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 померли, то відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України їхня цивільна правоздатність припинилася, що свідчить про неможливість визначення частки в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0356га, кадастровий номер :01:041:0347, за померлими особами.

Таким чином суд приходить до висновку, що спосіб захисту, який обрав позивач ОСОБА_1 не є належним способом захисту його прав, а тому у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, сплачений судовий збір за подання позовної заяви покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 81, 89, 258, 259, 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , адреса: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Повний текс рішення виготовлено 14.02.2025 року.

Суддя Харечко С.П.