Справа № 182/4683/20
Провадження № 2/0182/756/2025
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06.02.2025 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Іванова Т.С.

за участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Обслуговуючого кооперативу «Садівничо-городнє товариство «Феросплавщик» в особі керівника Гончарова Миколи Івановича про визнання незаконними дій, зобов`язання поновлення водопостачання на садовій ділянці та стягнення моральної шкоди -

В С Т А Н О В И В:

В провадження Нікопольського міськрайонного суду надійшла позовна заява ОСОБА_3 до Обслуговуючого кооперативу «Садівничо-городнє товариство «Феросплавщик» в особі керівника Гончарова Миколи Івановича про визнання незаконними дій, зобов`язання поновлення водопостачання на садовій ділянці та стягнення моральної шкоди.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він являється членом обслуговуючого кооперативу «Садівничо-городнє товариство «Феросплавщик» та володіє земельною ділянкою № НОМЕР_1 . З 2011 року керівником вищевказаного кооперативу є ОСОБА_2 , з яким у нього протягом тривалого часу виникали конфлікти з приводу нецільового використання коштів товариства. У 2020 році на належній йому земельній ділянці було припинено водопостачання, що стало для нього повною несподіванкою, оскільки він регулярно та вчасно сплачує всі платежі. При цьому, на його земельній ділянці встановлений лічильник споживання води, а тому ніколи не виникало проблем зі сплатою за послугу. З даного приводу він звернувся до відповідача, який повідомив йому про наявність заборгованості в розмірі 800 грн. 00 коп., через що було прийнято рішення про включення позивача до реєстру боржників, однак, жодних документів йому надано не було. У зв`язку з даними обставинами, звернувся до відповідача для пояснення та надання документів, які б свідчили про правову підставу відключення його земельної ділянки від водопостачання. В цей же день для пересвідчення у своїй правоті звернувся до бухгалтера з питанням перевірки правильності сплати ним членських внесків за 2017-2018 роки. Згідно проведених розрахунків, він мав переплату за спожитий об`єм води у розмірі 678 грн. 56 коп. за 2018 рік. Однак, бухгалтер товариства ОСОБА_4 з невідомих йому причин зарахувала лише 421 грн. 00 коп. 13 вересня 2019 року він повторно звернувся до керівника товариства з заявою, в якій просив ознайомити його зі статутом товариства, протоколом засідання правління про затвердження кошторису на 2019 рік та протоколом зборів про затвердження кошторису. Повторно, 18 квітня 2020 року та 12 травня 2020 року, звертався до відповідача з аналогічними заявами, які відповідачем були проігноровані та відповіді отримані ним не були. Тобто, єдині документи, які були йому надані, це копія кошторису доходів та витрат на 2017 рік та 2018 рік, будь-які належні докази або розрахунки, які б свідчили про наявність заборгованості, йому надано не було, що поставило під сумнів законність нарахованої заборгованості. Окрім цього, будь-які попередження про наявність у нього заборгованості на його адресу не надходили, що, на його думку, свідчить про те, що стороною відповідача безпідставно було припинено водопостачання. Тому, на підставі викладеного, змушений звернутись до суду та просить визнати незаконними дії керівника Обслуговуючого кооперативу «Садівничо-городнє товариство «Феросплавщик» в особі керівника Гончарова М.І. з приводу відключення садової ділянки № НОМЕР_1 від мережі водопостачання та зобов`язати відновити водопостачання на належній йому земельній ділянці. Окрім цього, стягнути з відповідача на його корить моральну шкоду, яка полягає в тому що він є пенсіонером та на належній земельній ділянці вирощував врожай на продаж і з реалізованого товару купував ліки та проходив лікування, а в зв`язку з припиненням водопостачання позбавлений можливості отримувати додатковий дохід. Тому, в результаті даних обставин, йому були завдані моральні страждання, які він оцінює в розмірі 5 000 грн. 00 коп.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 серпня 2020 року по даній справі було відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання (а.с.21-22).

10 серпня 2021 року на адресу суду від відповідача, в порядку ст.178 ЦПК України, надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги відповідач не визнав та зазначив, що викладені позивачем обставини в позовній заяві не відповідають дійсності. Так, позивач в позові вказує, що припинення водопостачання для нього стало несподіванкою, проте, дане твердження є надуманим, оскільки позивача неодноразово було повідомлено про наявність у нього заборгованості, а також неодноразово він запрошувався як на збори членів правління, так і на загальні збори, які ним були проігноровані. Хоча, на даних зборах піднімалось та вирішувалось питання щодо наявності заборгованості у ОСОБА_3 та, в наслідок цього, відключення його земельної ділянки від водопостачання. З розрахунків боргу позивача вбачається, що станом на кінець 2016 року позивач мав переплату 0,67 коп., на кінець 2017 року переплата становила 1 грн. 39 коп., на кінець 2018 року переплата становила 729 грн. 22 коп. При цьому, загальні нарахування за 2019 рік становлять суму в розмірі 2 310 грн. 75 коп., в той час, надходження від ОСОБА_3 за 2019 рік становлять суму в розмірі 600 грн. 00 коп. Таким чином, заборгованість позивача за вказаний рік становить 981 грн. 53 коп. Тому, на підставі викладеного та керуючись положеннями діючого законодавства, просить суд в задоволені позову відмовити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 викладені в позовній заяві обставини підтримав та на задоволені позову наполягав. Окрім цього, додатково зазначив, що його довіритель неодноразово звертався до відповідача з заявами, які ним були проігноровані.

Відповідач в судовому засіданні пред`явленні позовні вимоги не визнав, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву. Окрім цього, зазначив, що позивач безпосередньо з офіційними зверненнями до Товариства не звертався, а приходив до нього на участок та вів розмову. В ході розмови з позивачем, він йому говорив та пояснював про наявність заборгованості, однак, позивач з сумою заборгованості не погоджувався та вимагав надати йому розрахунок. Він йому пропонував з`явитись до контори товариства, де йому буде надано рішення зборів, на яких ключовими питаннями були реєстри боржників. Вже, в подальшому, було вирішено вчинити дії щодо відключення від водопостачання боржників та, окрім позивача, були й інші особи. Сторону позивача було повідомлено про заборгованість в усній формі та будь-які підписи про повідомлення він не ставив.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

За вимогами ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивач є власником земельної ділянки № НОМЕР_1 , яка знаходиться в межах Обслуговуючого кооперативу «Садівничо-городнє товариство «Феросплавщик» та сторонами визнано той факт, що позиває є членом цього кооперативу. Відповідно до положень Статуту, яким передбачено, що члени Товариства зобов`язані дотримуватись положень Статуту, своєчасно сплачувати платежі і збори, встановлені загальними зборами членів Товариства та правлінням Товариства. Тому, позивач, як член садового Товариства, зобов`язаний повністю дотримуватись вимог чинного Статуту Товариства, а, отже, повинен сплачувати визначені кошти. Відповідно до виписки з протоколу № 2 установчих зборів засновників Обслуговуючого кооперативу «Садівничо-городнє товариство «Феросплавщик» від 23 травня 2020 року, було вирішено та надано роз`яснення садоводу ОСОБА_5 про стан його розрахунків по сплаті за воду та членських внесків за період з 2016 року по 2019 рік включно. Згідно розрахунків, позивач по справі має заборгованість в розмірі 981 грн. 53 коп., що потягло за собою прийняття рішення про відключення ОСОБА_3 від водопостачання (а.с.47, 52).

З огляду на предмет спору, суд вважає за необхідне проаналізувати наступні правові норми.

Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Як передбачено ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу.

Правове врегулювання діяльності садівничих товариств здійснюється на підставі Закону України «Про кооперацію», Закону України «Про об`єднання громадян», Закону України «Про громадські об`єднання», статутів товариств.

Згідно із нормами Закону України «Про громадські об`єднання», громадське об`єднання - це добровільне об`єднання фізичних осіб та/або юридичних осіб приватного права для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних, та інших інтересів. Діє на основі статуту.

Правовідносин між Обслуговуючим кооперативом «Садівничо-городнєтовариство «Феросплавщик», його керівництвом та членами, в тому числі, й щодо розрахунків за спожиту воду, приєднання та відключення від водопостачання й інших питань регулюються саме статутом Товариства або вирішуються, згідно із Законом України «Про об`єднання громадян», на зборах всіх членів або представників членів об`єднання. Відповідно до Статуту Товариства, Загальні збори Товариства є вищим органом управління Товариства, який в праві приймати рішення з будь-яких питань його діяльності. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, позивач вважає, що дії відповідача в частині відключення його від водопостачання є незаконними, оскільки заборгованість у нього, на його думку, відсутня, що й стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Проте, суд вважає, що з боку відповідача будь-які протиправні дії, в тому числі, й дії щодо незаконного відключення позивача від водопостачання не встановленні. Більш того, таке відключення за наявності з боку позивача перед відповідачем боргу за спожиту воду відповідає змісту вищевказаного статуту та поданого стороною відповідача розрахунку.

Проте, суд звертає увагу на те, що, відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.76 , ч.1, 2 ст.77, ч.1 ст.95 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 1 ст.82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Частиною 1, 3 ст.89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Відповідно до ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Тому, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки стороною позивача вищевказані вимоги цивільно-процесуального законодавства дотримані не були, посилання на обставини з долученням доказів, на підставі яких суд встановив би наявність факту порушення стороною відповідача умов чинного законодавства, позивачем та його представником надано не було. Тобто, сама по собі думка позивача або його незгода з розміром боргу, без належного підтвердження його відсутності, не може бути підставою для задоволення позову, оскільки, в даному випадку, саме на сторону позивача покладено обов`язок надати докази, які матимуть істотне значення для розгляду справи по суті та спростують заперечення відповідача.

Враховуючи вищезазначене, дії Обслуговуючого кооперативу «Садівничо-городнє товариство «Феросплавщик», на думку суду, є законними, тому позов щодо зобов`язання його вчинити дії та визнати його дії незаконними не підлягає задоволенню.

Оскільки дії відповідача були вчинені останнім відповідно до вимог законодавства, то вимога позивача про стягнення на його користь моральної шкоди також не підлягає задоволенню. Більш того, позивачем взагалі не було доведено сам факт моральних страждань з його боку внаслідок дій відповідача та не було обґрунтовано заявлений ним розмір цієї шкоди належними доказами.

Також, суд зважає, що зі змісту рішень відповідача вбачається, що, у разі погашення позивачем заборгованості по водопостачанню, до його ділянки подачу води буде відновлено.

З огляду на відмову у позові в повному обсязі, суд, згідно зі ст.141 ЦПК України, залишає судові витрати, понесені позивачем, за ним.

Керуючись ст.2, 4, 6-13, 19, 83, 89, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Обслуговуючого кооперативу «Садівничо-городнє товариство «Феросплавщик» в особі керівника Гончарова Миколи Івановича про визнання незаконними дій, зобов`язання поновлення водопостачання на садовій ділянці та стягнення моральної шкоди - відмовити в повному обсязі.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал