Справа № 513/1593/24
Провадження № 2/513/430/25
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2025 року Саратський районний суд Одеської області у складі: головуючої судді Бучацької А.І., за участю: секретаря судового засідання Русавської Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в селищі Сарата Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Качурка В`ячеслав Вікторович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

У С Т А Н О В И В:

23 грудня 2024 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів", в кому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 18 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, зареєстрованого в реєстрі № 43617.

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 18 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис № 43617 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФК "ЄАПБ" невиплачених в строк грошових коштів за кредитним договором у загальному розмірі 6332,90 гривень.

15 листопада 2021 року приватним виконавцем Качуркою В.В. було відкрито виконавче провадження № 67510823 на підставі виконання виконавчого напису № 43617 від 18 травня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М.

На думку позивачки, при вчиненні оспорюваного виконавчого напису нотаріусом не дотримано статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат", положень глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 295/6, Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172.

Ухвалою суду від 25 грудня 2024 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу у спрощеному позовному провадженні, призначено судовий розгляд (а.с.22).

Позивачка, належним чином повідомлена про розгляд справи до суду не з`явилась. Разом з позовом надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити (а.с. 19).

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів" в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином (а.с. 56).

04 лютого 2025 року за допомогою системи "Електронний суд" до суду надійшов відзив, в якому представник відповідача Пивоваров П.Є. просив відмовити у задоволенні позовних вимог, розгляд справи проводити за його відсутності.

Послався на те, що виконавчий напис нотаріус вчинив з дотриманням ст.ст.87, 88 Закону України "Про нотаріат" та Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 295/6. На його думку, виконавчий напис вчинений по безспірній заборгованості, тому не потребує додаткового доказування; для вчинення виконавчого напису подані документі, які підтверджують безспірність заборгованості та які передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, а позивач не зазначив жодної обставини, яка б свідчила про протилежне. Щодо ствердження позивача про пропуск нотаріусом строку позовної давності для вчинення виконавчого напису зазначає, що строк не пропущено, адже право вимоги виникло у відповідача 03.01.2019 року на підставі Договору № 20190103 відступлення прав вимоги від 03.01.2019 року і до моменту звернення відповідача до нотаріуса для вчинення виконавчого напису 18.05.2021 року минуло менше трьох років.

Представник відповідача вважає, що позивачка пропустила строк позовної давності для звернення до суду, тому що 15.11.2021 було відкрито виконавче провадження. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Позивач знав про наявність заборгованості за кредитним договором №314416965 від 17.11.2018 року, тому з урахуванням принципу "розумної обачності" обґрунтовано вважати, що позивач об`єктивно мав можливість дізнатися про відкриття виконавчого провадження, а саме 15.11.2021 року. Строк звернення до суду позивача сплив у листопаді 2024 року, із позовом про визнання виконавчого напису, таким що не підлягає виконанню, ОСОБА_1 звернулась 23.12.2024 року, тобто після спливу позовної давності. Про те, що неподання позову у визначений законом строк було зумовлено обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином або у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, позивачка не зазначає (а.с. 45-50).

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., якого належним чином сповіщали про день, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, не повідомив суд про причини неявки.

Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Качурка В.В., якого належним чином сповіщали про день, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, не повідомив суд про причини неявки.

Дослідивши та оцінивши надані докази суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

18 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. з посиланням на статтю 87 Закону України "Про нотаріат" та пункт 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.09.1999 року № 1172, вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 43617, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФК Європейська агенція з повернення боргів", якому ТОВ "Таліон Плюс" відступлено право вимоги на підставі договору факторингу № 20190103 від 03 січня 2019 року, якому ТОВ "Манівео швидка фінансова допомогу" на підставі договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, відступлено право вимоги за кредитним договором № 314416965 від 17 листопада 2018 року, укладеного між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_1 .. Стягнення заборгованості проводиться за період з 03.04.2019 року по 30.04.2021 року. Сума заборгованості становить 6332 гривень 90 копійок, яка складається з: 5250,00 гривень заборгованість за тілом кредиту; 1032,90 гривень заборгованість за відсотками; 50 гривень 00 копійок - плата за вчинення виконавчого напису, які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача (а.с.10).

13 листопада 2021 року представник ТОВ "ФК ЄАПБ" звернувся до приватного виконавця Качурка В.В., з заявою про примусове виконання рішення, в якій просив відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 43617 від 18.05.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФК "ЕАПБ" боргу у розмірі 6332,90 гривень (а.с. 9).

Постановою від 15.11.2021 року приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Качурка В.В. за заявою стягувача відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 43617 від 18.05.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованості у загальному розмірі 6332,90 гривні (ВП № 67510823) (а.с. 15).

Постановою від 22.11.2021 приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Качурка В.В. у виконавчому провадженні № 67510823 накладено арешт на кошти та інші цінності боржника ОСОБА_1 , що зберігаються у банках, чи інших фінансових установах.

Постановою від 31.07.2023 приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Качурка В.В. у рамках ВП № 67510823 звернуто стягнення на заробітну плату ОСОБА_1 , яка працює у ФОП " ОСОБА_2 ".

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 18 ЦК України встановлено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п. 19 ст. 34 Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Статтею 87 Закону України "Про нотаріат" встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі Порядок).

Відповідно до підпунктів 1.1, 1.2 пункту 1 Глави 16 Розділу ІІ Порядку, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 Розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 Розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 Розділу ІІ Порядку).

Таким чином, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Крім того, підпунктами 3.1, 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 Розділу ІІ Порядку передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік документів).

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Згідно з пунктом 1 цього Переліку, виконавчі написи на договорах, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, вчиняються лише тоді, коли такі договори посвідчені нотаріально. Для одержання виконавчого напису подаються:

а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів);

б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Пункт 2 Переліку, на підставі якого нотаріусом вчинено оспорюваний виконавчий напис на кредитному договорі, що не є нотаріально посвідченим, втратив чинність згідно Постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, якою визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів".

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін.

Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України" від 21 березня 2017 року № 23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України" від 24 листопада 2017 року № 92.

Постановою Великої Палати Верховного Суду № 11-174ас18 від 20.06.2018 року у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року відмовлено.

Виконавчий напис був вчинений приватним нотаріусом 18 травня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. На день вчинення виконавчого напису, редакція переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів передбачала можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору.

Проте відповідач на надав суду доказів того, що виконавчий напис був вчинений нотаріусом на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору.

Отже приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису 18 травня 2021 року не було враховано, що правові норми, які визначають перелік документів, що підтверджують безспірність заборгованості по кредитним договорам (без їх нотаріального посвідчення), за якими боржниками допущено прострочення платежів, втратили чинність, а також не переконався належним чином у безспірності заборгованості, що підлягає стягненню.

Згідно правовового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17, порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису, зокрема вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, який не посвідчений нотаріально, є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Суд враховує правові висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Верховного Суду України від 5 липня 2017 року у справі № 6-887цс17 та в постанові Великої Палати Верховного Суду по справі 320/8269/15-ц від 16 травня 2018 року. Так, Великою Палатою Верховного Суду наголошено на тому, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Згідно приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувана право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувана повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Під час вирішення спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної - заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у зазначеному спорі, підлягають перевірці доводи сторін в повному обсязі з приводу того, чи мав на момент вчинення - нотаріусом виконавчого напису, боржник безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Пунктом 1 вищевказаного Переліку, в редакції станом на 29.11.2001, у підпункті (б) передбачено, що для одержання виконавчого напису, подаються також документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Суду не надано доказів того, які документи надавались стягувачем приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. на підтвердження безспірності заборгованості та прострочення виконання зобов`язання боржника.

Неповідомлення боржника (позивача) про зміну кредитора у зобов`язанні, не направлення вимоги про погашення заборгованості позивачу, нарахування відповідачем заборгованості за кредитним договором та стягнення на підставі виконавчого напису суми заборгованості, свідчить про те, що сума заборгованості на момент вчинення виконавчого напису не була безспірною.

Ненадання доказів щодо повідомлення боржника унеможливлює вчинення виконавчого напису, оскільки неотримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило його можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги банку. Позивач не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Аналогічні висновки щодо необхідності повідомлення боржника про усунення порушень викладені у постановах Верховного Суду від 30 вересня 2019 року у справі № 357/12818/17, від 13 квітня 2019 року.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що вчиняючи виконавчий напис, нотаріус врахував та перевірив факти наявності чи відсутності спору щодо заборгованості та виконав вимоги ст. 88 Закону України "Про нотаріат" про безспірність заборгованості.

Суд відхиляє доводи представника відповідача про пропущення позивачкою строку позовної давності, виходячи за наступного.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, що передбачено 257 ЦК України.

Як зазначено у позовній заяві та не спростовано відповідачем, про відкриття 15.11.2021 року приватним виконавчем виконавчого округу Одеської області Качуркою В.В. виконавчого провадження на підставі виконавчого напису № 43617, вчиненого 18.05.2021 року, позивачка дізналася із сайту Єдиного реєстру боржників. За допомогою мобільного додатку "Дія"та сервісу Автоматизованої системи виконавчого провадження вона ознайомилась з матеріалами виконавчого провадження.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. У подальшому дія карантину була подовжена до 30 червня 2023 року.

У пункті 12 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України (у редакції Закону України від 30.03.2020 року № 540-IX) встановлено. що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Отже положення пункту 12 "Прикінцевих та перехідних положень" ЦК України щодо продовження під час карантину строків загальної і спеціальної позовної давності, передбачених статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК України, підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Крім того, пунктом 19 "Прикінцевих та перехідних положень" ЦК України (в редакції Закону № 3450-IX від 08.11.2023) встановлено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Враховуючи зазначені положення, а також те, що позивачка звернулась до суду з вказаним позовом 23 грудня 2024 року, суд приходить до висновку, що позивачка не пропустила трьох річний строк позовної давності.

З урахуванням наведених підстав суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ТОВ "ФК ЄАПБ" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, підлягає задоволенню.

Ухвалою суду від 25 грудня 2024 року було задоволено заяву позивачки про забезпечення позову та зупинено стягнення у виконавчому провадженні ВП № № 67510823, яке відкрите 15 листопада 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Качурка В`ячеславом Вікторовичем з примусового виконання виконавчого напису № 43617, вчиненого 18 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованості у загальному розмірі 6332, 90 грн. (а.с. 33-34).

Згідно ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже з відповідача належить стягнути на користь позивача сплачений судовій збір в загальному розмірі 1816,80 гривень (1211,20 грн. + 605,60 грн.) (а.с. 1, 23).

Керуючись ст. ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 34, 39, 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат", ст. ст. 2-15, 89, 258-259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Качурка В`ячеслав Вікторович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 43617, вчинений 18 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 , про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованості в загальному розмірі 6332 (шість тисяч триста тридцять дві) гривні 90 (дев`яносто) копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів" на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору сумі 1816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду безпосередньо протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 21.09.2017 року органом 5143, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, .

Представник відповідача: Пивоваров Павло Євгенійович, паспорт № НОМЕР_3 , виданий 23.02.2021 року органом 3213, РНОКПП НОМЕР_4 , адреса:07400, м. Бровари, вул. Лісова, буд. 2, пов.4.

Треті особи без самостійних вимог:

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, 01001, м. Київ, вул. Мала Житомирська, буд.6/5.

Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Качурка В`ячеслав Вікторович 65039 , Одеська область, м. Одеса, пр.Гагаріна, буд.12-А, офіс 304, 8, РНОКПП НОМЕР_5 .

Суддя А. І. Бучацька