Справа № 635/6905/24
Провадження № 6/635/6905/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2025 року смт Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Назаренко О.В.,

за участі секретаря судового засідання Літінської Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ісматової К. про обмеження боржнику права виїзду за кордон,

УСТАНОВИВ:

до Харківського районного суду Харківської області надійшло зазначене подання, в якому державний виконавець просить суд обмежити право виїзду за межі України ОСОБА_1 (РНОКІПІ: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), як захід забезпечення виконання судового рішення № 635/6905/24 виданого 31.10.2024 року Харківським апеляційним судом, щодо: Визначення часу спілкування малолітньої дитини ОСОБА_2 . 05.11.2018. з матір`ю ОСОБА_3 у наступному порядку: протягом 30 днів, починаючи з 15 числа кожного парного місяця року до ухвалення судового рішення по суті спору, без присутності батька. Зобов`язати ОСОБА_1 передавати малолітню доньку ОСОБА_2 її матері ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 в періоди визначеного судом часу спілкування.

Клопотання обґрунтовано тим, що на примусовому виконанні в Харківському відділі державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східною міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження № 76608428 з примусового виконання: Виконавчого листа № 635 6905/24 виданого 31.10.2024 року Харківським апеляційним судом, щодо: Визначення часу спілкування малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_3 у наступному порядку: протягом 30 днів, починаючи з 15 числа кожного парного місяця року до ухвалення судового рішення по суті спору, без присутності батька. Зобов`язати ОСОБА_1 передавати малолітню доньку ОСОБА_2 її матері ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 в періоди визначеного судом часу спілкування.

Боржник: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 . АДРЕСА_1 )

Стягувач: ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_2 . АДРЕСА_2 )

22.11.2024 року Державним виконавцем, керуючись статтями 3. 4. 24. 25. 26. 27 Закону України «Про виконавче провадження», винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, постанова про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, а також постанова про стягнення виконавчого збору.

Боржник ОСОБА_1 постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№76608428 від 22.11.2024 отримав особисто 22.11.2024.

16.12.2024, за результатами виїзду до місця передачі малолітньої доньки ОСОБА_2 , а саме АДРЕСА_1 державним виконавцем було складено акт у якому зазначено, що боржником рішення суду не виконано, ОСОБА_1 не передав малолітню доньку ОСОБА_2 її матері ОСОБА_3 .

17.12.2024 року державним виконавцем керуючись статтями 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про накладення на боржника штрафу за невиконання рішення в розмірі 1700.00 гри., в якій його зобов`язано виконати рішення протягом 10 днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

Протягом зазначеного у постанові про накладення штрафу часу, боржником рішення суду не виконано про, що зазначено у акті державного виконавця від 23.12.2024. Дитина не перетнувши подвір`я будинку відмовилася йти до матері. У стягувана не було змоги контактувати з дитиною, адже боржник Кравченко 1.1 заборонив наближатися ОСОБА_3 до подвір`я його будинку.

Перевіривши надані суду матеріали, суд встановив, що обставини, на які державний виконавець посилається на підтвердження відповідними актами, однак неможливість виконання судового рішення зафіксовано виключно з причин категоричної відмови дитини іти до матері.

Відповідно до вимог ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Як вбачається із змісту наданих актів, при виконанні рішення виявилось неможливим його виконати не з причин ухилення або небажання боржника, а сталося виключно наслідком поведінки дитини, для якої виконання судового рішення спричиняло шкоду. Посилання державного виконавця на той факт, що батько після бурхливої відмови дитини забирав її на руки на заносив до двору не може свідчити про наявність умислу, спрямованого на невиконання рішення суду, оскільки на виконання рішення суду боржник надав вільний доступ як стягувачу, так державному виконавцю на побачення з дитиною, але таке спілкування не відбулось з причин, що не пов`язані із активним спротивом божника виконанню рішення суду.

При цьому слід враховувати, що відповідно до вимог ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Отже, при примусовому виконанні рішення суду, яким встановлено порядок побачення дитини з матір`ю, з якою дитина не проживає, необхідно враховувати положення цього закону з метою як найменшого заподіяння шкоди інтересам дитини.

Суд, дослідивши надані матеріали вважає, що підстави, передбачені ст. 441 ЦПК України для визначення обмежень боржнику для виїзду за кордон відсутні. Крім того, дієвість такого спливу на боржника нівелюється дією оголошеного в України військового стану, виходячи із умов якого боржник не має права виїзду за кордон, що свідчить про відсутність ефективності такого заходу для забезпечення виконання рішення суду, тому суд відмовляє в задоволенні подання.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

в задоволенні подання, в якому державний виконавець просить суд обмежити право виїзду за межі України ОСОБА_1 (РНОКІПІ: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), як захід забезпечення виконання судового рішення № 635/6905/24 виданого 31.10.2024 року Харківським апеляційним судом, щодо: Визначення часу спілкування малолітньої дитини ОСОБА_2 . 05.11.2018. з матір`ю ОСОБА_3 у наступному порядку: протягом 30 днів, починаючи з 15 числа кожного парного місяця року до ухвалення судового рішення по суті спору, без присутності батька. Зобов`язати ОСОБА_1 передавати малолітню доньку ОСОБА_2 її матері ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 в періоди визначеного судом часу спілкування відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція протягом 15 днів з моменту її проголошення до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області.

Головуючий суддя: О.В. Назаренко