СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 6/759/96/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Горбенко Н.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у межах розгляду цивільної справи за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Київводоканал» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом Приватного акціонерного товариства «Київводоканал» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги.

07 лютого 2025 року від відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надійшла заява про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

У відповідності до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду визначено головуючу суддю Горбенко Н.О.

Заява передана судді 17.02.2025 року.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов висновку, що заява підлягає поверненню без розгляду зважаючи на наступне.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Стаття 432 відноситься до Розділу VI Цивільного процесуального кодексу України під назвою «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)».

Ч.ч. 1, 3 ст. 182 ЦПК України встановлює, що при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлено - він встановлюється судом.

Так, суд звертає увагу на загальні вимоги до заяв та клопотань, що подаються учасниками справи, та передбачені статтею 183 ЦПК України.

П. 1 ч. 1 ст. 183 ЦПК України встановлює, що будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Всупереч вказаним вимогам, відповідачі у поданій заяві не наводять свої повні імена (прізвище, ім`я та по батькові), не зазначають своє місце проживання, не наводять відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету.

Крім того, п. 3 ст. 183 передбачає, що будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі.

Зазначені вимоги відповідачами також не виконані.

Всупереч п.п. 5, 6 ст. 183 ЦПК України дана заява не містить підстави такої заяви та перелік документів та інших доказів, що додаються до неї.

Окрім зазначеного, судом звертається увага на положення ч. 2 ст. 183 ЦПК України у відповідності до котрої до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Дослідивши документи, додані до заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд встановив відсутність доказів надіслання даної заяви іншим учасникам справи.

Відповідно до правової позиції, сформованої у постанові Верховного Суду від 18 квітня 2019 року у справі № 914/1955/17, саме опис вкладення є офіційним підтвердженням наявності у відправленні того пакету документів, який був надісланий відправником. Список згрупованих відправлень рекомендованих листів та копія з журналу вихідної кореспонденції не є належними доказами надіслання копії апеляційної скарги іншим учасникам справи.

Таким чином, належним доказом направлення документів учасникам провадження може бути лише бланк опису вкладення, завірений відповідним відділенням зв`язку, разом з фінансовим чеком про відправлення.

Суд зауважує, що не направлення примірника заяви разом із доданими до нього документами іншим учасникам справи, призведе до не отримання останніми примірника заяви, що спричинить їх необізнаність зі змістом вимог, відсутність можливості подати заперечення, а відтак порушить принципи цивільного судочинства, а саме змагальність сторін.

Отже, положення ч. 2 ст. 183 ЦПК України заявники не виконали.

Суд також звертає увагу заявників, що вони заявляють вимогу про визнання виконавчого листа №732011 таким, що не підлягає виконанню.

Одночасно з тим, вказаний виконавчий лист до матеріалів справи не додано.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (ч. 2 ст. 432 ЦПК України).

Суду не наведено жодної підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Дана заява містить лише одне речення, яке по суті одночасно є прохальною частиною.

Зважаючи на викладене, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не дотримано вимог, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 183 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 ЦПК України, суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви (ч. 7 ст. 185 ЦПК України).

За таких обставин суд вважає за необхідне заяву повернути заявникам без розгляду у відповідності до ч. 4 ст. 183 ЦПК України.

Зважаючи на вищевикладене, керуючись ст. 182, 183, 185, 442 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у межах розгляду цивільної справи за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Київводоканал» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги - повернути без розгляду.

Роз`яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.О. Горбенко