Справа №766/2327/25
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

17 лютого 2025 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Ус О.В., вивчивши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Бона Віта-Прохоровський квартал" (місцезнаходження: м. Одеса, вул. Прохоровська, буд. 40, корп. 6) про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), -

ВСТАНОВИВ:

14.02.2025 року до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Бона Віта-Прохоровський квартал" про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з ОСОБА_1 .

17.02.2025 р. судом отримано відповідь №1123431 з Єдиного державного демографічного реєстру про зареєстроване місце проживання боржника.

Суд, дослідивши матеріали заяви та додані документи, дійшов наступного.

Відповідно до ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 30 ЦПК України встановлена виключна підсудність, зокрема в зазначено, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 42 постанови від 01.03.2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз`яснив, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями ст. 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Як наголошено у постанові Верховного Суду від 10.04.2019 року у справі № 638/1988/17, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 09.09.2020 року у справі № 910/6644/18 Верховний Суд дійшов висновку про те, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Тому на спори, предметом яких є стягнення заборгованості, що виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми ч. 3 ст. 30 ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, що спір виник внаслідок неналежного виконання боржником ОСОБА_1 умов договору та оплати заборгованості за житлово-комунальні послуги щодо нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки заява стосується стягнення заборгованості з житлово-комунальних послуг, тобто предметом вище зазначеної заяви опосередковано є нерухоме майно, спір стосується інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном, для якого положеннями ст. 30 ЦПК України встановлена виключна підсудність.

У постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 638/1988/17 Верховний Суд зазначив, що житлово-комунальні послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна, а тому позови про стягнення заборгованості з їх оплати повинні пред`являтися за місцем знаходження цього майна за правилами виключної підсудності.

Заявником до матеріалів заяви додано копію ухвали Малиновського районного суду м.Одеси від 07.02.2025 року про відмову у видачі судового наказу з підстав реєстрації відповідачки не в Малиновському районі м. Одеси, яка не набрала законної сили та в якій питання щодо виключної підсудності не розглядалося.

Відповідно до положень, викладених п. 9 ч.1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Встановлено, що заява про видачу судового наказу не належить до територіальної підсудності Херсонського міського суду Херсонської області, а належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду, за місцем знаходженням майна за правилами виключної підсудності. Таким чином встановлено, що вказану заяву подано з порушенням правил підсудності, що є підставою для відмови у видачі судового наказу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

У відповідності до частини 1 статті 166 Цивільного процесуального кодексу України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1 статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення недоліків.

Ухвала в повному обсязі виготовлена та підписана 17.02.2025 р.

Керуючись ст. 165, 166, 261-263 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Бона Віта-Прохоровський квартал" у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з ОСОБА_1 .

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення до суду із заявою про видачу судового наказу або позовом у загальному порядку.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Херсонського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання (підписання). Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяО. В. Ус