Справа № 217/214/24
Провадження № 2/202/1863/2025
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 лютого 2025 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді Бєльченко Л.А., за участю секретаря судового засідання Десятерика Я.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

26.06.2024 року через систему «Електронний суд» позивачі звернулися до Авдіївського міського суду Донецької області з позовом до відповідача.

Протоколом автоматизованого розподілу судового справи між суддями від 26.06.2024 року, здійсненого Авдіївським міським судом Донецької області, було визначено суддю Проніна С.Г. для розгляду даної справи.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 11.06.2024 року за №1802/0/15-24 «Про зміну територіальної підсудності судових справ Авдіївського міського суду Донецької області» змінено з 01.07.2024 року територіальну підсудність судових справ Авдіївського міського суду Донецької області шляхом її передачі до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.01.2025 року визначено суддю Бєльченко Л.А. для розгляду цієї справи.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 14.01.2025 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області про визнання права власності до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено цивільну справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування позову представником позивача, адвокатом Шевченко Л.О., зазначено, що в ході воєнної агресії російської федерації, належна ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності квартира АДРЕСА_1 була зруйнована, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14.07.2023 №0000902 та повідомленням про пошкоджене або втрачене майно від 09.03.2023 № 23-03--01.

На сьогодні Авдіївська міська територіальна громада, в тому числі м. Авдіївка, відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22.12.2022 року № 309 (із змінами), відноситься до тимчасово окупованою російською федерацією територією України.

Спірна квартира була приватизована у 1998 році відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» на праві спільної власності в рівних частках ОСОБА_2 і його членами сім`ї: дружиною - ОСОБА_1 , сином - ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло, виданим 30.11.1998 року виконавчим комітетом Авдіївської міської ради народних депутатів Донецької області на підставі рішення від 30.11.1998 №483.

На свідоцтві міститься реєстраційний напис про те, що визначена в цьому документі квартира зареєстрована в рівних частках Бюро технічної інвентаризації м. Донецьк 04.12.1998 року, за реєстровим номером №4813, і записана в реєстрову книгу за №37. Зважаючи на те, що право власності набуто до введення в дію Державного реєстру речових прав, реєстру прав власності на нерухоме майно, воно не було внесено до цього реєстру, а лише, як зазначено в копії свідоцтва на право власності на житло, було записано в реєстраційну книгу Бюро технічної інвентаризації м. Донецьк.

Позивач є власником 1/3 частини у праві спільної часткової власності на вказану квартиру, однак на теперішній час право власності не визнається органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та позивач не може здійснити у державного реєстратора прав на нерухоме майно державну реєстрацію її права власності, що позбавляє його можливості розпорядитись своєю власністю на власний розсуд або отримати компенсацію за пошкоджене чи знищене майно.

Щодо 1/3 частки ОСОБА_2 , котра перейшла у власність ОСОБА_1 в порядку спадкування, зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Авдіївка помер ОСОБА_2 , про що складено актовий запис №395. Вказане підтверджується свідоцтвом про смерть від 09.10.2018 року, виданим Авдіївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Приватним нотаріусом Авдіївського міського нотаріального округу Василенко В.А. 09.04.2019, за № 665, після смерті ОСОБА_2 видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/3 частку квартири, за яким право власності переходить до ОСОБА_1 . Рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 09.04.2019 року №46375292 приватного нотаріуса Авдіївського міського нотаріального округу Василенко В.А. відомості про 1/3 частку квартири, що належить ОСОБА_1 , внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Вказане підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.04.2019 року №162806997.

Щодо 1/3 частки ОСОБА_3 , представник позивача зазначає, що останній помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Авдіївка, про що складено актовий запис №105, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 22.02.2022 року, виданим Авдіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Шеверою О.С. 04.07.2023 року, за №70881853, відкрито спадкову справу. Згідно довідки приватного нотаріуса Покровського районного нотаріального округу Шевери О.С. від 01.08.2023 року №357/02-14 ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем.

22.03.2024 року приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Шеверою О.С. винесено постанову про відмову у видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 на 1/3 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки підтвердити реєстрацію права власності ОСОБА_3 на 1/3 частку даної квартири неможливо, так як документи комунального підприємства Бюро технічної інвентаризації міста Донецька залишилися в м. Донецьку, на тимчасово окупованій території України.

Щодо 1/3 частки права власності ОСОБА_1 , на спірну квартиру представник позивача зазначає, що для оформлення права власності ОСОБА_1 19.03.2024 року звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту з питань реєстрації Полтавської області з заявою про реєстрацію прав власності на квартиру.

22.05.2024 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Департаменту з питань реєстрації прийняте рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій, оскільки не отримано відомостей про зареєстровані речові права до 1 січня 2013 року. Таким чином, оскільки на сьогоднішній день не можливо отримати від БТІ інформацію про зареєстровані права до 01 січня 2013 року на будь-який об`єкт нерухомого майна розташований в місті Авдіївка, в тому числі на об`єкт зазначений в запиті, подані (отримані державним реєстратором) документи не дають змоги встановити набуття речових прав на нерухоме майно, що є підставою, передбаченою пунктом 4 частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», для відмови в державній реєстрації прав.

Отже, через обставини, які виникли не з вини позивача, а саме,через окупацію м. Авдіївка, не функціонування органів, які б могли внести зміни в правовстановлюючі документи, можна зробити висновок про відсутність умов у ОСОБА_1 для підтвердження свого права власності на 1/3 частину квартири та реалізації права на спадкування за померлим сином ОСОБА_3 на 1/3 частку спірної квартири.

Крім цього, у зв`язку з пошкодженням квартири в результаті обстрілу, відкрите кримінальне провадження від 14.07.2023 року №0000902 за ст.438 ч.1 КК України, і у ОСОБА_1 виникне необхідність подати дані щодо цього до Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за пошкоджені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України. Однак, цього здійснити позивач не зможе, так як відсутній документ, котрий підтверджує її право власності на зруйноване житло.

З урахуванням наведеного, представник позивача просила визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 .

Позивач у судове засідання не з`явилася. Від її представника, адвоката Шевченко Л.О., на виконання ухвали судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 14.01.2025 року надійшла заява з нотаріально посвідченою копією свідоцтва про право власності на житло. Також через систему «Електронний суд» від адвоката Шевченко Л.О. надійшла заяву, в котрій вона просить провести розгляд справи без її та позивача участі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явилася. Через систему «Електронний суд» подала заяву, в котрій просила провести розгляд справи без участі представника Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області. Проти задоволення позовних вимог не заперечує.

З`ясувавши всі обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 30.11.1998 року виконавчим комітетом Авдіївської міської ради народних депутатів Донецької області на підставі рішення №483 від 30.11.1998 року, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в рівних частинах є власниками квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

На свідоцтві про право власності на житло міститься реєстраційний напис про те, що визначена спірна квартира зареєстрована в рівних частках в Бюро технічної інвентаризації м. Донецька 04.12.1998 року, за реєстровим номером №4813, і записана в реєстрову книгу за №37.

19.03.2024 року ОСОБА_1 звернулась до державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту з питань реєстрації Полтавської області з заявою про реєстрацію прав власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

22.05.2024 року за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 отримала рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту з питань реєстрації Полтавської області про відмову в проведенні реєстраційних дій №73267541 від 22.05.2024 року у зв`язку з неможливістю отримати від БТІ інформацію про зареєстровані права до 01.01.2013 року щодо об`єкту нерухомого майна розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Судом також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є сином ОСОБА_1 (прізвище до укладання шлюбу ОСОБА_4 ).

20.03.2024 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Покровського районного нотаріального округу Донецької області Шевері О.С. із заявою про прийняття спадщини після смерті її сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Шеверою О.С. 07.07.2023 року була заведена спадкова справа №119/2023, зареєстрована у спадковому реєстрі №70881853.

Постановою від 22.03.2024 року №164/02-31 приватний нотаріус Покровського районного нотаріального округу Донецької області ОСОБА_5 відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки підтвердити реєстрацію права власності ОСОБА_3 на вказану частину квартири неможливо з тих підстав, що документи КП «Бюро технічної інвентаризації м.Донецька», яке здійснювало реєстрацію права власності знаходяться на тимчасово окупованій території України.

Згідно довідки №357/02-14 від 01.08.2023 року, виданої приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Донецької області Шеверою О.С., ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину, до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, немає (а.с.40).

Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна містить відомості щодо права власності ОСОБА_1 лише на 1/3 частку квартири за адресою: АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право нас спадщину від 09.04.2019 року.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року №309, м.Авдіївка, що відноситься до Авдіївської міської територіальної громади Донецької області, включено до тимчасово окупованої російською федерацією території України.

Наведені обставини унеможливлюють зареєструвати право власності на вказані частки квартири в єдиній державній інформаційній системі з відомостями про право на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об`єкти/суб`єкти цих прав, затвердженій в Україні з 01.01.2013 року, у відповідності до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

З приписів статті 392 ЦК України слідує, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачем у позові про визнання права власності є особа, яка вже є власником.

Стаття 392 ЦК України не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Встановивши, що згідно наданої суду нотаріально засвідченої копії свідоцтва про право власності на житло, виданого 30.11.1998 року виконавчим комітетом Авдіївської міської ради народних депутатів Донецької області на підставі рішення №483 від 30.11.1998 року, ОСОБА_1 є власником 1/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_2 , суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог останньої в частині визнання за нею, ОСОБА_1 , права власності на 1/3 частину спірної квартири, оскільки позивачем було доведено її право власності на вказану частину квартири.

Щодо визнання за ОСОБА_6 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 права власності на 1/3 частину квартири за адресою: АДРЕСА_2 , суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб.

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті сина ОСОБА_3 .

Згідно з частиною 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що позивач у встановлений законом строк звернулася до приватного нотаріуса Покровського районного нотаріального округу Шевери О.С. за оформленням спадкових прав на 1/3 частку квартири АДРЕСА_3 після смерті сина ОСОБА_3 .

Інших осіб, які б звернулися до нотаріуса за оформленням спадкових прав після смерті ОСОБА_3 , не встановлено; матеріали спадкової справи таких даних не містять.

Встановлено, що свідоцтво про право на спадщину за законом не було видано позивачеві через знаходження документів КП «Бюро технічної інвентаризації м.Донецька», яке здійснювало реєстрацію права власності, на тимчасово окупованій території України. Проте з наданої суду нотаріально засвідченої копії свідоцтва про право власності на житло, виданого 30.11.1998 року виконавчим комітетом Авдіївської міської ради народних депутатів Донецької області на підставі рішення №483 від 30.11.1998 року, вбачається, що ОСОБА_3 є власником 1/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/3 частину спірної квартири, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

Керуючись ст. ст.4,5,12,81,141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на 1/3 частину квартири за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 57,40 кв.м., житловою площею 38,90 кв.м.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на 1/3 частину квартири за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 57,40 кв.м., житловою площею 38,90 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч.5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення додаткового рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суддя Бєльченко Л.А.