УХВАЛА

17 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 203/2371/23

провадження № 61-1271ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого

діє адвокат Мальцев Вадим Петрович, на ухвалу Кіровського районного суду

м. Дніпропетровська від 19 серпня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 27 грудня 2024 року у справі за позовом Товариства

з обмеженою відповідальністю «КОМФОРТ СІТІ ЛЮКС» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМФОРТ СІТІ ЛЮКС» (далі - ТОВ «КОМФОРТ СІТІ ЛЮКС») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про визнання права власності

на нерухоме майно.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 серпня 2023 року, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду

від 22 листопада 2023 року, у справі призначено судову почеркознавчу та технічну експертизу.

30 січня 2024 року на адресу суду з експертної установи повернулись матеріали цивільної справи № 203/2371/23 та клопотання експерта про надання додаткових матеріалів, необхідних для виконання експертизи.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня

2024 року провадження у цій справі відновлено для вирішення клопотання експерта.

Оскільки на виконання клопотання експерта до суду надійшли додатково витребувані документи, ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 червня 2024 року зупинено провадження у цій справі на час проведення призначеної судом судової почеркознавчої та технічної експертизи,

а у розпорядження експертів Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз направлено матеріали цивільної справи для продовження проведення призначеної судом судової почеркознавчої та технічної експертизи.

05 липня 2024 року до суду надійшло клопотання судових експертів Ус Д. О., Крижановської О. А., Заковирко О. М. про надання об`єкта дослідження, додаткових матеріалів та погодження умов, необхідних для виконання експертизи.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 липня 2024 року провадження у справі відновлено для вирішення клопотання експертів.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 серпня 2024 року, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 27 грудня 2024 року, клопотання судових експертів Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз задоволено частково.

Роз`яснено судовим експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз, що в ухвалі від 28 серпня 2023 року у цивільній справі

№ 203/2371/23 перед експертами поставлені питання, виходячи з призначення судом комплексної судової почеркознавчої та технічної експертизи, у зв`язку

з чим висновок експертів має відповідати вимогам для проведення комплексної експертизи.

У задоволенні пункту 3 розділу ІV клопотання судових експертів Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз в частині надання дозволу суду на вирізання штрихів рукописних записів, підписів

та фрагментів паперу без пошкодження змісту самих документів у всіх наданих (досліджуваних та порівняльних) документах відмовлено у зв`язку з відсутністю згоди власників документів на використання руйнівних методів дослідження

під час експертизи, що можуть призвести до зміни первинних властивостей досліджуваних документів або до часткового знищення таких документів.

Повернуто в розпорядження експертів опечатаний конверт з додатковими документами, що містять експериментальні та вільні зразки почерку та підпису.

Зупинено провадження у цій справі на час проведення призначеної судом судової почеркознавчої та технічної експертизи.

У розпорядження експертів Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз направлено матеріали цивільної справи № 203/2371/23

для продовження проведення призначеної судом судової почеркознавчої

та технічної експертизи.

28 січня 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Мальцев В. П., через підсистему «Електронний суд», звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 серпня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 27 грудня 2024 року,

в якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Кіровського районного суду

м. Дніпропетровська від 19 серпня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 27 грудня 2024 року про призначення судової почеркознавчої та технічної експертизи та зупинення провадження у справі на час проведення експертизи.

Згідно з частиною першою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження) вирішується колегією у складі трьох суддів.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункти

8, 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати

від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги

до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE,

№ 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE

v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи,

а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Отже, ухвала суду першої інстанції щодо призначення експертизи та зупинення провадження у справі на час проведення експертизи (пункти 12, 14 частини першої статті 353 ЦПК України), після її апеляційного перегляду та, відповідно, постанова апеляційного суду, якою така ухвала залишена без змін, не підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до частини 4 статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України

«Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини

і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як визначено у рішеннях Європейського суду з прав людини від 20 травня

2010 року у справі «Пелевін проти України» (заява № 24402/02)та від 18 листопада 2010 року у справі «Мушта проти України» (заява№ 8863/06), право на доступ

до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг на рішення.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, згідно зі статтею 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права

на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Отже, закон надає Верховному Суду право використовувати процесуальні фільтри, закріплені у статті 389 ЦПК України, що повністю узгоджується з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, положеннями статті

129 Конституції України, завданнями і принципами цивільного судочинства.

У постанові від 18 травня 2021 року у справі № 914/1570/20 (провадження

№ 12-90гс20) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що тенденції нормативно-правового регулювання національної моделі касаційного оскарження свідчать

про перехід на конституційному рівні до моделі обмеженої касації, що реалізується, зокрема, за допомогою введення переліку випадків, коли рішення підлягає касаційному оскарженню, а також низки процесуальних фільтрів. Встановлення

в процесуальному кодексі виняткових підстав для касаційного оскарження

у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним, має слугувати формуванню дієвої судової системи, що гарантуватиме особі право на остаточне та обов`язкове судове рішення. Введення процесуальних «фільтрів» не порушує право на доступ до суду, оскільки таке право вже реалізоване при зверненні

до суду першої та апеляційної інстанцій, можна стверджувати, що введення процесуальних «фільтрів» допуску до перегляду судових рішень касаційним судом не порушує право доступу до правосуддя.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви № 29458/04 та 29465/04) вказав,

що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм,

які регулюють його діяльність.

У рішенні від 21 жовтня 2010 року у справі «Дія 97» проти України» (заява

№ 19164/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що процесуальні правила призначені для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності, а також, що учасники судового провадження повинні мати право розраховувати на те, що ці правила застосовуватимуться.

Цей принцип застосовується до усіх - не лише до сторін провадження,

але й до національних судів.

За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє

у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано

на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення,

які не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Зазначення в постанові апеляційного суду про можливість її касаційного оскарження, не є підставою для відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини першої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Мальцев Вадим Петрович, на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 серпня 2024 року

та постанову Дніпровського апеляційного суду від 27 грудня 2024 року у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМФОРТ СІТІ ЛЮКС»

до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про визнання права власності на нерухоме майно, відмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання

та оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

С. О. Карпенко

І. М. Фаловська