30 січня 2025 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Макарова В.О.,
за участю секретаря судового засідання Філатової О.О.,
розглянувши у відкритому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи позовні вимоги тим, що 17.10.2009 між Позивачем та Відповідачем укладено шлюб, актовий запис № 58 від 17.10.2009, зареєстрований у ВРАЦС Куйбишевського районного управління юстиції Запорізької області, від якого у них народилося двоє неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В своєму позові Позивач вказує, що він з самого початку повномасштабного вторгнення Росії в Україну захищає територію України як військовий в Збройних силах України, потрапив в полон і тривалий час був полоненим, за цей час як достовірно відомо Позивачу Відповідач йому зрадила, і не виключено прийняла громадянство Росії, вивезла дітей і жодного контакту з нею Позивач не має, також йому не відомо де його діти і він твердо вирішив шлюб розірвати оскільки жодних почуттів любові до Відповідача він не має, примирення не можливе.
На підставі викладеного, Позивач просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб укладений між Позивачем та Відповідачем 17.10.2009, актовий запис № 58, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції Запорізької області.
Відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний суд розпорядженням від 14.09.2022 № 49/0/9-22, змінив територіальну підсудність судових справ Куйбишевського районного суду Запорізької області на Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.
Справа підсудна Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя.
Ухвалою суду від 12.11.2024, у справі за вказаним позовом відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.
Сторони в судові засідання на розгляд справи двічі не з`являлися, хоча про дати, час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином. Позивач надав до суду заяву в якій просив судове засідання по даній справі провести без його участі, позов повністю підтримує, просив задовільнити, рішення суду просив направити на адресу представника ОСОБА_6 . Відповідач причини неявки до суду не повідомила. Жодних клопотань та заперечень до суду Відповідач не надала.
Враховуючи вимоги частини 1 статті 223 ЦПК України та надану Позивачем заяву про розгляд справи без його участі, суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутність на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 17.10.2009 між Позивачем та Відповідачем укладено шлюб, актовий запис №58 від 17.10.2009, зареєстрований у ВРАЦС Куйбишевського районного управління юстиції Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 . Від шлюбу у них народилося двоє неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В позовній заяві Позивач вказує, що він з самого початку повномасштабного вторгнення Росії в Україну захищає територію України як військовий в Збройних силах України, потрапив в полон і тривалий час був полоненим, за цей час як достовірно відомо Позивачу, Відповідач йому зрадила, і не виключено прийняла громадянство Росії, вивезла дітей і жодного контакту з нею Позивач не має, також йому не відомо де його діти і він твердо вирішив шлюб розірвати оскільки жодних почуттів любові до Відповідача він не має, примирення не можливе.
Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.
Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки Позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
Аналогічні положення містить і Європейська конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. (Конвенцію ратифіковано Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997). Так, відповідно до ст. 12 зазначеної Конвенції, чоловік і жінка, що досягли шлюбного віку, мають право на шлюб і створення сім`ї згідно з національними законами, які регулюють здійснення цього права. Крім того, ст. 5 Протоколу № 7 зазначеної конвенції встановлено, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.
Відповідно до частини 2 статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.
Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що рішення Позивача про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим, причини з яких Позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, поновлювати сімейно-шлюбні відносини Позивач наміру не має.
Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах СК України.
Таким чином, приймаючи до уваги ті обставини, які зазначені в позовній заяві, що він твердо вирішив шлюб розірвати оскільки жодних почуттів любові до Відповідача він не має, примирення не можливе, суд приходить до висновку про задоволення позову і розірвання шлюбу.
Згідно частини 2 статті 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Згідно з частини 3 статті 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Відповідно до ст. 5 ч. 1 п. 13 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України.
Згідно посвідчення серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.
Таким чином, суд приходить до висновку, що Позивач є учасником бойових дій, тому звільняється від сплати судового збору.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 274, 280-282, 289 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,- задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який було зареєстровано 17.10.2009 відділом реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №58, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 розірвати.
Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн. за подання позову про розірвання шлюбу.
Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, до Запорозького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силi за результати апеляційного розгляду справи.
Суддя В.О. Макаров