Справа № 168/62/25
Провадження № 2/168/79/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2025 року сел. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Малюти А.В.,

секретаря судових засідань Сулеви Н.С.,

розглянувши в судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Зачепіло Зоряни Ярославівни до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

учасники справи в судове засідання не з`явилися,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача та відповідача

Адвокат Зачепіло З.Я. звернулася до суду з позовом в інтересах позивачки ОСОБА_1 , в якому просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 в розмірі 1/4 з усіх доходів відповідача. Крім цього просила стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання, як матері дитини, з якою проживає в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку відповідача до досягнення дитиною трирічного віку.

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 . Сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення подружніх відносин. Сімейне господарство не ведеться. Сторони в усній формі домовились, що відповідач самостійно надавати кошти для утримання спільного сина. Проте відповідач фінансової допомоги не надає.

Тому позивачка просила стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 та аліменти на утримання позивачки, як матері дитини,

Відповідач подав відзив на позов. Щодо задоволення позову заперечив. Свій відзив мотивував тим, що сторони у зареєстрованому шлюбі не перебували та не проживали однією сім`єю, спільного господарства не вели, не мали спільного побуту, у фактичних шлюбних відносинах також не перебували. Зазначає, що позивачка йому лише знайома, однак спільного проживання та побуту не мав. Відомості про батька дитини у свідоцтві про народження внесено в порядку частини 1 статті 135 СК України. При цьому відповідачу не відомо хто саме вказаний в якості батька. Тому просив відмовити позивачці у задоволенні позову за його безпідставністю.

Позивачка подала заперечення на відзив відповідача. Клопотала долучити докази у справі. Позивачка надала витяг з ДР актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження дитини ОСОБА_3 , акт обстеження умов проживання від 30 січня 2025 року, копії платіжних інструкцій про сплату відповідачем на рахунок позивачки грошових коштів щомісячно з квітня 2024 року по січень 2025 року, фотокартки.

Заяви (клопотання) учасників справи.

Позивачка ОСОБА_1 подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов підтримала та просила його задовольнити. До негайного виконання рішення суду просила не приводити.

Відповідач ОСОБА_2 будь-яких заяв та клопотань не подавав.

Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду 13 січня 2025 року відкрито провадження у справі. Прийнято рішення про розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Запропоновано відповідачеві надати відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 30 січня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 10.10 год. 18 лютого 2025 року.

Копію ухвали про призначення справи до судового розгляду відповідач ОСОБА_2 отримав 06 лютого 2025 року. Що підтверджується поштовим відправленням.

Таким чином, судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів. Тому суд вважає, що відповідачу відомо про розгляд даної справи у суді.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін про розгляд справи.

Перешкод для вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами, судом не встановлено.

Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому частиною 2 статті 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Фактичні обставини встановлені Судом.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 . Батьками дитини зазначено: ОСОБА_2 (відповідач), ОСОБА_1 (позивач). Що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_1 від 14 серпня 2023 року.

Із витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян № 1 від 01 лютого 2025 року про державну реєстрацію народження дитини ОСОБА_3 вбачається, що графі «Відомості про батька» зазначено « ОСОБА_2 , громадянство: Україна, УНЗР: НОМЕР_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ». У графі «Відомості про матір» зазначено: ОСОБА_1 , громадянство: Україна, РНОКПП: НОМЕР_4 . Крім цього у Витязі зазначено, що «Відомості про батька записані відповідно до статті 126 СК України».

Сторони в зареєстрованому шлюбі не перебували.

Із копії платіжних інструкцій АТ КБ «Приватбанк» встановлено, що відповідач ОСОБА_2 щомісячно в період з 13 квітня 2024 року по 09 січня 2025 року перераховував на рахунок позивачки ОСОБА_1 грошові кошти. Тобто проводив оплати на рахунок позивачки.

Із фотокарток, наданих позивачкою, встановлено, що відповідач був присутній при виписці відповідачки з дитиною з пологового будинку.

Дитина проживає разом з позивачкою в АДРЕСА_1 та перебуває на її утриманні. Що підтверджується актом обстеження умов проживання від 30 січня 2025 року.

Відповідач є фізично здоровим та працездатним, має можливості для отримання стабільного і достатнього доходу для забезпечення належного утримання дитини.

Інформацію про свої доходи відповідач не надав.

Підставою даного позову є фактичні обставини, якими позивачка обґрунтовує свої вимоги, а також правові норми, на які вона посилається в підтвердження своїх вимог, а саме ненадання відповідачем належної матеріальної допомоги на утримання дитини та на утримання позивачки. Предметом позову є матеріально-правові вимоги позивачки до відповідача про стягнення аліментів.

Оцінка Суду

Згідно з частиною 1 статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Позивачкою на підтвердження того, хто саме вказаний в якості батька додано копію свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_1 від 14 серпня 2023 року та Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян № 1 від 01 лютого 2025 року про державну реєстрацію народження дитини ОСОБА_3 . Де батьком дитини вказаний відповідач ОСОБА_2 . Що спростовує твердження відповідача, що йому не відомо хто саме вказаний в якості батька.

Твердження відповідача, що відомості про батька дитини у свідоцтві про народження внесено у порядку частини 1 статті 135 СК України спростовуються Витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження дитини ОСОБА_3 , де зазначено, що «Відомості про батька записані відповідно до статті 126 СК України».

Відповідно до частини 1 статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Тобто на відповідача поширюються обов`язки, передбачені частиною 1 статті 180 СК України щодо утримання дитини до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частин 1, 3 статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Таким чином, обрання способу стягнення аліментів у частці від доходу чи у твердій грошовій сумі здійснюється саме за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до вимог статті 182 СК України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Крім того, суд враховує, що у відповідності до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дітей.

Таким чином, суд оцінивши всі наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, вважає встановленими наступні обставини, що відповідач є фізично здоровим та працездатним, а тому має можливість для забезпечення належного утримання дитини.

В свою чергу відповідачем не надано в судове засідання доказів, які б спростовували позовні вимоги взагалі.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років установлено а розмірі - 2563 гривні.

З огляду на викладене, враховуючи вік дитини, суд приходить до висновку, що заявлений позивачкою розмір аліментів у розмірі з усіх доходів відповідача щомісячно на дитину, відповідає вимогам закону щодо мінімального розміру аліментів на одну дитину. А тому з відповідача слід стягувати аліменти у визначеному розмірі, починаючи з дати звернення з позовом до суду та до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з частиною 2 статті 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Згідно з частиною 2 статті 85 СК України право дружини на утримання припиняється, якщо за рішенням суду виключено відомості про чоловіка як батька з актового запису про народження дитини.

Суд вважає, що відповідач спроможний надавати утримання позивачці як матері їхньої спільної дитини у розмірі 1/6 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, виходячи з наступних міркувань.

За твердженням позивачки, яке відповідачем визнавалось, сторони проживають окремо, дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні.

Відповідно до частини 4 статті 84 Сімейного кодексу України, право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Водночас суд звертає увагу, що стаття 84 СК України закріплює право на одержання матеріальної допомоги до досягнення дитиною трирічного віку саме за дружиною, жінкою, а не за одним з батьків, з яким залишилась проживати дитина.

На переконання суду, таке рішення законодавця пояснюється тим, що до досягнення дитиною трирічного віку саме жінка, як матір, перебуває у більш слабкому, більш уразливому становищі, що покладає на батька дитини додатковий обов`язок щодо надання такій жінці матеріальної допомоги.

Відтак, у статті 84 СК України фактично закріплена презумпція можливості батька дитини надавати матеріальну допомогу матері дитини, спростування якої покладається саме на батька. Тобто саме на батька покладається тягар доказування відсутності у нього можливості надавати таку допомогу.

Як було встановлено вище судом, відповідач не надав належних та допустимих доказів щодо матеріальної неспроможності та неможливості нести аліментний обов`язок по відношенню до матері дитини. Тому суд виходить з доведеності того факту, що відповідач не має істотних протипоказань до роботи, відтак може надавати матеріальну допомогу позивачці як матері своєї дитини.

Вирішуючи питання про розмір допомоги, суд виходить з того, що заявлений позивачкою розмір аліментів не суперечить вимогам чинного законодавства, відповідає вимогам розумності та справедливості, при цьому, 11 серпня 2026 року спільній дитині сторін має виповнитись три роки, що є наслідком припинення такого зобов`язання.

Таким чином, суд відхиляє за безпідставністю заперечення відповідача ОСОБА_2 щодо позову.

Бо не перебування відповідача у зареєстрованому шлюбі із позивачкою не позбавляє його обов`язку щодо утримання останнім свого малолітнього сина ОСОБА_3 .

Також матеріалами справи спростовуються заперечення відповідача, що він не є батьком малолітнього ОСОБА_3 . Адже на підтвердження цього заперечення відповідач ОСОБА_2 не надав суду доказів про виключення його, як батька, із запису у свідоцтві про народження ОСОБА_3 .

А тому суд висновує, що позовні вимоги слід задовольнити повністю.

Відповідно до частини 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи клопотання позивачки, до негайного виконання рішення суду не приводити.

Відповідно до пункту 1.1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивачкою подано позов із двома позовними вимогами майнового характеру.

Враховуючи, що позивачка при подачі позову була звільнена від сплати судового збору, то відповідно до вимог зазначеного Закону, статті 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути 2 422,40 грн. судового збору за дві вимоги майнового характеру.

Керуючись статтями 84, 91, 126, 180-182, 184, 191 СК України, статтями 133, 141, 142 , 247, 259, 263, 264, 265, 273, 430 ЦПК України,

суд

У Х В А Л И В:

Позов представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Зачепіло Зоряни Ярославівни до ОСОБА_2 про стягнення аліментів- задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі з усіх доходів відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 10 січня 2025 року (дня звернення до суду з позовом) і до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання, у розмірі 1/6 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову - 10 січня 2025 року і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , віку трьох років. Тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 2 422,40 (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок) гривень.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне рішення суду складено, перебуваючи в нарадчій кімнаті, 18 лютого 2025 року негайно після закінчення судового розгляду.

Ім`я (найменування) сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; паспорт серії НОМЕР_5 , виданий Старовижівським РС УДМС України у Волинській області 20.08.2015 року; РНОКПП НОМЕР_4 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя А.В.Малюта