ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

18 лютого 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 4823/91/25

Апеляційне провадження № 22ск/4823/3/25

Чернігівський апеляційний суд у складі судді Онищенко О.І., розглянувши питання про відкриття провадження за заявою ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 03 квітня 2013 року у справі № 438-11/97/13 за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості на кредитним договором,

в с т а н о в и в :

Не погоджуючись із рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 3 квітня 2013 року, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє його представник - адвокат Калетнік Марина Юріївна, 30 січня 2025 року подав через систему «Електронний суд» до суду апеляційної інстанції заяву про скасування рішення третейського суду.

Одночасно ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку на подання заяви про скасування рішення третейського суду, посилаючись на те, що дізнався про його існування лише після отримання ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова від 2 липня 2024 року, якою було задоволено заяву ТОВ «Дебт Форс» про видачу дубліката виконавчого листа. Оскаржуване рішення він отримав 22 січня 2025 року, тому виходячи з приписів ст. 127, 454 ЦПК України має право на поновлення строку.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 04 лютого 2025 року заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

В наданий судом строк недоліки заявником усунуто в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи за заявою ОСОБА_1 та матеріали цивільної справи № 751/5554/13-ц, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 16 березня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 500261248, за умовами якого позичальник отримав кредит у сумі 99 382 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25 % річних та кінцевим строком повернення кредиту 20 березня 2017 року (а.с. 4 цивільної справи № 751/5554/13-ц).

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 3 квітня 2013 року позов ПАТ «Альфа-Банк» задоволено: стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № 500261248 від 16 березня 2012 року: за кредитом 95 627,66 грн, за відсотками 13 924,53 грн, 6 300 грн комісії, 3 800 грн штрафу; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» витрати по сплаті третейського збору в сумі 400 грн (а.с. 2-3 цивільної справи № 751/5554/13-ц).

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14 серпня 2013 року задоволено заяву ПАТ «Альфа-Банк»: видано заявнику виконавчий лист на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 3 квітня 2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором у сумі 119 652,19 грн та витрат на сплату третейського збору в розмірі 400 грн; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» судовий збір у розмірі 229,40 грн. В ухвалі суду зазначено, що сторони в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином (а.с. 1 цивільної справи № 751/5554/13-ц).

6 вересня 2013 року Новозаводським районним судом м. Чернігова на виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 3 квітня 2013 року видано виконавчий лист № 751/5554/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» зазначеної заборгованості. (а.с. 6 цивільної справи № 751/5554/13-ц).

26 травня 2016 року виконавче провадження № 41493032 з примусового виконання виконавчого листа № 751/5554/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 судового збору в розмірі 229,40 грн було завершено на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з виконанням рішення в повному обсязі (а.с. 5 цивільної справи № 751/5554/13-ц).

У березні 2021 року ТОВ «Вердикт Капітал» звернулося до Новозаводського районного суду м. Чернігова із заявою про заміну стягувача його правонаступником у справі № 751/5554/13-ц про стягнення заборгованості за кредитним договором № 500261248. Про розгляд цієї справи ОСОБА_1 було повідомлено за місцем проживання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, отриманим 5 травня 2021 року в порядку ч. 3 ст. 130 ЦПК України (а.с. 65-66 цивільної справи № 751/5554/13-ц).

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 травня 2021 року задоволено заяву ТОВ «Вердикт Капітал» та замінено стягувача - Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» щодо виконання рішення у справі № 751/5554/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 500261248. Вказану ухвалу отримано ОСОБА_1 15 червня 2021 року (а.с. 67-69, 74 цивільної справи № 751/5554/13-ц).

У жовтні 2023 року ТОВ «Дебт Форс» звернулося до Новозаводського районного суду м. Чернігова із заявою про заміну стягувача його правонаступником у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором № 500261248. Про розгляд цієї справи ОСОБА_1 було повідомлено особисто за місцем проживання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, отриманим 5 грудня 2023 року (а.с. 116 цивільної справи № 751/5554/13-ц).

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 7 грудня 2023 року задоволено заяву ТОВ «Дебт Форс» та замінено стягувача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» у виконавчому провадженні щодо примусового виконання виконавчого листа у справі № 751/5554/13-ц. Вказану ухвалу отримано ОСОБА_1 особисто 26 грудня 2023 року (а.с. 108-110, 119 цивільної справи № 751/5554/13-ц).

У червні 2024 року ТОВ «Дебт Форс» звернулося до Новозаводського районного суду м. Чернігова із заявою про видачу дублікату виконавчого листа у справі № 751/5554/13-ц. Про розгляд цієї справи ОСОБА_1 було повідомлено за місцем проживання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, отриманим 18 червня 2024 року (а.с. 155-156 цивільної справи № 751/5554/13-ц).

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 2 липня 2024 року задоволено заяву ТОВ «Дебт Форс» та видано дублікат виконавчого листа у справі № 751/5554/13-ц. Вказану ухвалу отримано ОСОБА_1 9 липня 2024 року (а.с. 162-164, 166 цивільної справи № 751/5554/13-ц).

22 січня 2025 року представник ОСОБА_1 , адвокат Калетнік Марина Юріївна, отримала копію ухвали від 14 серпня 2013 року та рішення третейського суду від 3 квітня 2013 року, що містяться в справі № 751/5554/13-ц, за її запитом (а.с. 173-177 цивільної справи № 751/5554/13-ц).

З матеріалів АСВП № 41492896 слідує, що у Бородянському районному відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 751/5554/13-ц, виданого 6 вересня 2013 року Новозаводським районним судом м. Чернігова, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості в сумі 120 052,19 грн з 14 січня 2014 року по 27 листопада 2024 року. У ході примусового виконання постановою державного виконавця від 9 листопада 2018 року було звернуто стягнення на заробітну плату ОСОБА_1 у ПАТ «Київоблгаз». Відповідно до звіту за період з 1 січня 2019 року по 14 травня 2019 року з його зарплати було утримано суму в загальному розмірі 5 470,58 грн. 9 червня 2023 року державний виконавець визначив поточний рахунок для здійснення видаткових операцій за заявою ОСОБА_1 від 7 червня 2023 року. 27 листопада 2024 року зазначений виконавчий лист повернуто стягувачу ТОВ «Дебт Форс» за його заявою від 26 листопада 2024 року на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Залишок нестягнутої суми за виконавчим документом становить 73 134,06 грн.

З наданого листа Бородянського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 26 листопада 2024 року на запит адвоката слідує, що у відділі перебуває виконавче провадження ВП № 41492896 щодо примусового виконання виконавчого листа № 751/5554/13-ц, виданого 6 вересня 2013 року Новозаводським районним судом м. Чернігова, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості у сумі 120 052,19 грн. У рамках провадження 9 листопада 2018 року було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника в ПАТ «Київоблгаз», а 9 червня 2023 року постанову про визначення поточного рахунку для здійснення видаткових операцій. Станом на 26 листопада 2024 року на депозитний рахунок відділу надійшло 56 977,27 грн, які були перераховані за призначенням. Також перебуває виконавче провадження ВП № 44057387 щодо примусового виконання виконавчого листа № 360/620/14-ц/360/438/14, виданого 17 червня 2014 року Бородянським районним судом, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованості у сумі 71 524,98 грн. Станом на 26 листопада 2024 року на депозитний рахунок надійшло 16 902,43 грн, які також були перераховані за призначенням.

Крім того, на запит суду надійшли матеріали виконавчого провадження № 59678229 відкритого за заявою стягувача ТОВ « Вердикт капітал» 30.07.2019 року , про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 155816,56 грн на підставі виконавчого напису № 2528 від 18.07.2019 року, вчиненого приватним нотаріусом Колейчик В.В. про стягнення з ОСОБА_1 кредитної заборгованості за кредитним договором № № 500261248 від 16.03.2012 року на користь ТОВ « Вердикт капітал».

Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про третейські суди» юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, тобто спір, який або вже існує, або може виникнути у майбутньому між сторонами договору.

Провадження у справах про оскарження рішень третейських судів врегульовано розділом VІІІ ЦПК України «Провадження у справах про оскарження рішень третейських судів, оспорювання рішень міжнародних комерційних арбітражів».

Згідно з ч. 1 ст. 454 ЦПК України сторони, треті особи, а також особи, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та обов`язки, мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення третейського суду. Заява про скасування рішення третейського суду подається до апеляційного суду за місцем розгляду справи третейським судом (ч. 3 ст. 454 ЦПК України).

Рішенням Другого сенату Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою громадянки Російської Федерації ОСОБА_4 щодо відповідності Конституції України (конституційності) п. 1 ч. 5, ч. 7 ст. 454 ЦПК України № 2-р(II)/2022 від 06 квітня 2022 року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), п. 1 ч. 5, ч. 7 ст. 454 ЦПК України в тім, що вони унеможливлюють поновлення судом строку на подання особою, яка є стороною, третьою особою в справі, розглянутій третейським судом, заяви про скасування рішення третейського суду.

Заява про скасування рішення третейського суду подається стороною, третьою особою у справі, розглянутій третейським судом, протягом дев`яноста днів з дня прийняття рішення третейським судом, а особами, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та обов`язки, - протягом дев`яноста днів з дня, коли вони дізналися або могли дізнатися про прийняття рішення третейським судом (ч. 5 ст. 454 ЦПК України).

Згідно з ч. 7 ст. 454 ЦПК України заява, подана після закінчення строку, встановленого ч. 5 або 6 цієї статті, повертається. Суд за клопотанням заявника може поновити пропущений строк на подання заяви про скасування рішення третейського суду, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Порушення п. 1 ст. 6 Конвенції констатував Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України».

Зокрема, Високий Суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначності, яка передбачає дотримання принципу resjudicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі «Рябих проти Росії», заява № 52854/99, п.п. 51 і 52, ECHR 2003-Х) (п. 46 рішення).

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип resjudicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення у справі «Пономарьов проти України», заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п. 47 рішення).

Зі змісту п. 52 рішення випливає, що якщо національний суд просто обмежився вказівкою на наявність у відповідача «поважних причин» для поновлення пропущеного строку оскарження, то, відтак, він (суд) не вказав чітких причин такого рішення.

Отже, констатувавши порушення п. 1 ст. 6 Конвенції Європейський суд з прав людини зазначив, що національні суди, вирішивши поновити пропущений строк оскарження остаточної постанови у справі заявника без наведення відповідних причин та скасувавши в подальшому постанову суду, порушили принцип правової визначеності та право заявника на справедливий судовий розгляд за п. 1 ст. 6 Конвенції (п. 53 рішення).

У поданій заяві ОСОБА_1 зазначив, що про наявність оскаржуваного рішення третейського суду дізнався після отримання ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова від 2 липня 2024 року, якою було задоволено заяву ТОВ «Дебт Форс» про видачу дубліката виконавчого листа, а саме рішення отримав лише 22 січня 2025 року, у зв`язку з чим вважає, що наявні підстави для поновлення строку на подання заяви про скасування рішення третейського суду, встановленого приписами ч. 5 ст. 454 ЦПК України.

Проте, суд не може погодитися з такими доводами, оскільки вони спростовуються матеріалами цивільної справи № 751/5554/13-ц та матеріалами ВП № 41492896.

У 2016 році ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 41493032 було сплачено судовий збір у розмірі 229,40 грн за розгляд заяви ПАТ «Альфа-Банк» про видачу виконавчого листа на підставі зазначеного рішення третейського суду від 3 квітня 2013 року.

Відрахування коштів із заробітної плати ОСОБА_1 на виконання виконавчого листа про стягнення кредитної заборгованості розпочалися у січні 2019 року. Дізнавшись у січні 2019 року про стягнення з нього коштів у межах виконавчого провадження № 41492896, ОСОБА_1 , проявивши розумну обачливість, мав можливість саме з цього часу дізнатися про наявність оскаржуваного рішення третейського суду.

Виконавчі дії щодо виконання виконавчого провадження №59678229 розпочались тільки з 30.07.2019 року, тому посилання ОСОБА_1 в заяві на свою необізнаність про рішення, яке він оскарджує, внаслідок виконання іншого стягнення не заслуговують на увагу.

Також при розгляді заяви ТОВ «Вердикт Капітал» про заміну стягувача його правонаступником, заяв ТОВ «Дебт Форс» про заміну стягувача його правонаступником та видачу дубліката виконавчого листа судова кореспонденція надсилалася та отримувалася ОСОБА_1 за його місцем проживання - АДРЕСА_1 , тобто за тією самою адресою, яка зазначена в рішенні третейського суду та яку він вказав у поданій заяві про скасування цього рішення. Розгляд зазначених заяв відбувався в 2021 -2023 роках і ОСОБА_1 був обізнаний про їх розгляд.

Крім того, звертаючись 07.06.2023 року до Начальника Бородянського ВДВС у Бучанському районі Кивської області з письмовою заявою про визначення поточних рахунків був обізнаним на виконання якого саме рішення відкрито зазначене виконавче провадження.

Саме по собі посилання заявника на факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення процесуального строку, оскільки такою підставою можуть бути лише обставини, що виникли внаслідок воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку (див. постанову Верховного Суду від 13 вересня 2022 року у справі № 320/10756/21).

Будь-яких поважних обставин та доказів на їх підтвердження щодо об`єктивної неможливості протягом 90 днів (термін, встановлений ч. 5 ст. 454 ЦПК України), починаючи із січня 2019 року, знайти представника, зробити запит до виконавчої служби, ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження та подати заяву про скасування рішення третейського суду заявником не зазначено та не надано.

Обчислення заявником строку на подання заяви про скасування рішення третейського суду саме з 22 січня 2025 року (дати отримання ним копії цього рішення) суд вважає помилковим, оскільки щонайменше з червня 2023 року ОСОБА_1 мав можливість дізнатися про оскаржуване рішення третейського суду при написанні ним власноручно заяви про визначення поточних рахунків на ім`я начальника Бородянського ВДВС у Бучанському районі Київської області.

Суд виходить із того, що за весь період - від моменту звернення ПАТ «Альфа-Банк» з позовом до Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» і до моменту звернення ОСОБА_1 до суду із цією заявою, тобто протягом одинадцяти років - відбулося безліч процесуальних дій, під час яких обов`язковим було повідомлення заявника. Зокрема, це розгляд Новозаводським районним судом м. Чернігова заяв про видачу виконавчого листа на виконання рішення третейського суду та заміну стягувача у виконавчому провадженні, видачу дублікату виконавчого документу.

Крім того, виконавчий лист на виконання оскаржуваного рішення третейського суду перебував на виконанні з 14 січня 2014 року по 27 листопада 2024 року, а до обов`язків державного виконавця входило повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, апеляційний суд встановив, що рішення третейського суду оспорюється заявником через 11 років після його ухвалення, вже на стадії часткового його виконання, попри наявність доказів його обізнаності про це рішення ще у 2019 році, а також відсутність обставин, які були б об`єктивно непереборними, не залежали б від його волевиявлення та перешкоджали б своєчасному вчиненню процесуальних дій, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що заяву подано після закінчення строку, встановленого ч. 5 ст. 454 ЦПК України, без поважних підстав для його поновлення.

Ураховуючи наведене, заяву ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 3 квітня 2013 року належить повернути у зв`язку з пропуском визначеного законом процесуального строку на її подання.

Керуючись ст. 127. 454 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку для звернення із заявою про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 3 квітня 2013 року відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 03 квітня 2013 року у справі № 438-11/97/13 за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості на кредитним договором повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту.

Головуючий-суддя: О.І.Онищенко