Провадження № 2/202/169/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2025 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Мариніна О.В.

за участі секретаря судового засідання Куліш А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 234/18173/21 за позовною заявою Акціонерного товариства «Універсал Банк»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В с т а н о в и в :

В провадженні суду перебуває справа за позовною заявою Акціонерного товариства «Універсал Банк»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Представник позивача Мєшнік К.І. подав заяву про відмову від позову у зв`язку з добровільним погашення відповідачем заборгованості перед банком після звернення до суду.

Суд, розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову. В разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Згідно з п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України, провадження по справі підлягає закриттю, оскільки позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Підстав для не прийняття заяви про відмову від позову і закриття провадження по справі судом не встановлено. Про наслідки закриття провадження у справі позивач обізнаний.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним прийняти відмову від позову, оскільки позивач не підтримує своїх вимог і закрити провадження у справі.

Крім того, представник позивача просить вирішити питання про повернення Банку судового збору, сплаченого за подання вказаної позовної заяви.

Відповідно до ч.3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог у наслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Як вбачається із заяви позивач не підтримує своїх вимог, посилаючись на їх задоволення відповідачем після звернення до суду, однак доказів на підтвердження цього не надає, про стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача не заявляє, натомість просячи вирішити питання про повернення Банку судового збору, сплаченого за подання вказаної позовної заяви.

Зважаючи викладене, суд дійшов до переконання, що заява про повернення судового збору задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 142, 206, 255, 256 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Прийняти відмову Акціонерного товариства «Універсал Банк»» від позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Провадження у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - закрити.

В задоволенні клопотання про повернення судового збору, сплаченого при подачі позову відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

.

Суддя О. В. Маринін