Єдиний унікальний номер 741/292/25
Провадження № 2/741/315/25
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

14 лютого 2025 року суддя Носівського районного суду Чернігівської області Ляшко Р.С., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Шуляк Н.О. звернулася до Носівського районного суду Чернігівської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, у якому просить:

1. Визнати обєктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 :

- житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на який зареєстровано на ОСОБА_2 ;

- земельну ділянку кадастровий номер :01:001:1434, 0,25 га за адресою: АДРЕСА_1 .

2. Припинити право спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на:

- житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на який зареєстровано на ОСОБА_2 ;

- земельну ділянку кадастровий номер :01:001:1434, 0,25 га за адресою: АДРЕСА_1 .

3. В порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на:

- 1/2 частину житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- 1/2 частину земельної ділянки кадастровий номер :01:001:1434, 0,25 га за адресою: АДРЕСА_1 .

4. В порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_2 право власності на:

- 1/2 частину житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- 1/2 частину земельної ділянки кадастровий номер :01:001:1434, 0,25 га за адресою: АДРЕСА_1 .

5. Виділити в натурі в особисту приватну власність ОСОБА_1 :

- частину житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , яка відповідає її частці;

- частину земельної ділянки кадастровий номер :01:001:1434, 0,25 га за адресою: АДРЕСА_1 , яка відповідає її частці.

6. Виділити в натурі в особисту приватну власність ОСОБА_2 :

- частину житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , яка відповідає його частці;

- частину земельної ділянки кадастровий номер :01:001:1434, 0,25 га за адресою: АДРЕСА_1 , яка відповідає його частці.

7. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати: судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.

Ознайомившись з матеріалами позовної заяви, суддя приходить до висновку про залишення її без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

До позовної заяви не додано:

- витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, на майно, яке є предметом позову чи інформації про вжиття заходів самостійного отримання вказаних витягів та відмови у їх наданні позивачу з будь-яких джерел компетентних органів;

- доказів чим підтверджується спільна участь подружжя коштами або працею в набутті спірного майна.

Відповідно до розяснень, викладених у п.п. 22-24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

У разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя це майно не може вважатися обєктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане.

Тому сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не можна вважати безумовною підставою для віднесення такого майна до обєктів права спільної сумісної власності подружжя.

Разом з тим, із змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить визнати певне майно подружжя спільною сумісною власністю, припинити право спільної сумісної власності, в порядку поділу визнати право власності, виділити в натурі в особисту приватну власність. Однак, викладаючи вимоги, позивач не просить поділити майно подружжя, при цьому визначає спосіб та порядок поділу. Також просить припинити право спільної сумісної власності сторін на певне майно, не обґрунтовуючи цю вимогу. При тому, що з моменту набрання законної сили рішенням суду про поділ майна подружжя, таке майно втрачає статус спільної власності подружжя (Постанова Верховного Суду від 06.02.2020 № 698/762/17-ц).

Відповідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.

До позовної заяви додано роздруковану з сайту Єдиний державний реєстр судових рішень рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 13 червня 2019 року (єдиний унікальний номер 741/671/19, провадження № 2/741/471/19). У вказаному рішенні відомості про осіб між якими розірвано шлюб відсутні, вказано ОСОБА_1, ОСОБА_2.

Суддя роз`яснює позивачу, що у зв`язку з набранням чинності 01.01.2020 Інструкції з діловодства місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом ДСА України від 20.08.2019 № 814 змінено порядок засвідчення та видавання копій судових рішень і документів.

Зокрема, копія судового рішення, виготовлена апаратом суду, засвідчується відповідальною особою апарату суду та печаткою суду із зазначенням дати. У разі якщо судове рішення не набрало законної сили, про це працівником апарату суду зазначається на копії, що видається чи надсилається. На копії судового рішення, що набрало законної сили, зазначається дата набрання ним чинності.

Отже, позивачу необхідно надати копію рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 13 червня 2019 року (єдиний унікальний номер 741/671/19, провадження №2/741/471/19), завірену належним чином, а саме з підписом відповідального працівника апарату суду, відповідною печаткою та відміткою про набрання законної сили.

Відповідно до ч. 2 ст. 72 СК України до вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності.

Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Неподання позову про поділ майна, у тому числі до спливу трьох років з дня розірвання шлюбу, за відсутності доказів, які б підтверджували заперечення права одного з подружжя на набуте у період шлюбу майно, зареєстроване за іншим подружжям, не може свідчити про порушення права і вказувати на початок перебігу позовної давності (постанова Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-258цс15).

Початок позовної давності для вимоги про поділ спільного майна подружжя, шлюб якого розірвано, обчислюється не з дати прийняття постанови державного органу РАЦС (статті 106, 107 СК України) чи з дати набрання рішенням суду законної сили (статті 109, 110 СК України), а від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності (частина друга статті 72 СК України).

Строк позовної давності обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатись про порушення свого права, тобто з моменту виникнення спору між ними.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 13 лютого 2020 року у справі № 320/3072/18 (провадження № 61-5819св19), від 13 липня 2020 року у справі №570/4234/16-ц (провадження № 61-15213св19) та від 24 лютого 2021 року у справі №303/6365/17 (провадження № 61-13857св19).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що рішенням Носівського районного суду Чернігівської області від 13 червня 2019 року шлюб між сторонами було розірвано, однак до суду з позовною заявою позивач звернулася у 2025 році. Позивач не обґрунтувала чому звернулася в суд з вказаним позовом з пропущеним строком позовної давності.

Відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити інформацію щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви, однак дану вимоги позивачем не виконано.

За таких обставин позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення зазначених недоліків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - залишити без руху.

Надати позивачу строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання нею копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення вказаних в ній недоліків.

У разі, якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, позовна заява буде вважатись не поданою та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Р.С. Ляшко