СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/1255/25

пр. № 2/759/2303/25

17 лютого 2025 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва, у складі головуючої судді Горбенко Н.О., за участю секретаря судового засідання Кузніцової Я.С., за відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» про відшкодування шкоди, завданої майну фізичної особи, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва із позовом до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 у розмірі 184 225 гривень 00 копійок, моральну шкоду, завдану внаслідок залиття квартири у розмірі 15 000 гривень 00 копійок та витрати позивача на проведення експертного дослідження у розмірі 7 000 гривень 00 копійок.

В обґрунтування позову зазначено, що 05.11.2024 року комісією КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» складено акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) щодо залиття квартири АДРЕСА_1 . Актом від 05.11.2024 року встановлено причину залиття, а саме прорив ЦО труби на технічному поверсі. Згідно звернення мешканця квартири АДРЕСА_2 за № 116 від 25.10.2024 року та № 120 від 31.10.2024 року, квартиру було обстежено та виявлено, що залито кухню, коридор, комору, кімнату 1 та кімнату 2.

Відповідно до відповіді на адвокатський запит від 02.12.2024 року у житловому будинку АДРЕСА_3 послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій надає Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва». Житловий будинок перебуває на обслуговуванні житлово-експлуатаційної дільниці № 1 підприємства.

Позивач вказав, що будинок АДРЕСА_3 перебуває на балансі КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києві», яке здійснює прямий нагляд за справністю трубопровіду та інших систем у будинку АДРЕСА_3 . У вересні 2024 року комісією у складі працівників житлово-експлуатаційної дільниці № 1 підприємства було встановлено, що мережі центрального опалення у житловому будинку АДРЕСА_3 перебувають у незадовільному стані та потребують капітального ремонту.

За переконанням ОСОБА_1 , КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києві» вчасно не усунуто причини аварії в результаті чого квартиру АДРЕСА_1 залито. Балансоутримувачем будинку є саме КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києві», саме тому КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києві» повинно нести відповідальність по відшкодуванні матеріальної та моральної шкоди.

ФОП « ОСОБА_2 » проведено оцінку збитків, нанесених власнику квартири АДРЕСА_1 з метою встановлення розміру матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття та складено звіт № 121/24 від 26.11.2024 року. Згідно даного звіту, розмір матеріальних збитків становить - 184 225 грн. 00 коп.

30.12.2024 року представник позивача надіслав на відповідача претензію про відшкодування шкоди внаслідок залиття в розмірі - 184 225 грн. 00 коп. та моральну шкоду в розмірі - 15 000 грн. 00 коп., яка залишилася без реагування.

Також позивачем зазначено, що незаконними діями відповідача, йому спричинено моральну шкоду, яка пов`язана з характером та глибиною моральних страждань, вагомістю вимушених змін у житті позивача, тривалістю негативних наслідків. У зв`язку із залиттям квартири матір позивача була позбавлена можливості проживати в квартирі, оскільки практично всі кімнати квартири, кухня, коридор, гардеробна потребують ремонту. Проживання в такій квартирі є небезпечним для здоров`я, оскільки велика ймовірність покриття мокрих стін, стелі та підлоги грибком, який є небезпечним для здоров`я. При цьому, такі дії (бездіяльність) відповідача, що спричинили залиття, що як наслідок потягло за собою руйнування меблів у квартирі позивача та формування плісняви, яка має шкідливий ефект на здоров`я людини.

На підставі викладеного позивач просить суд стягнути із відповідача на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 184 225 гривень 00 копійок, моральну шкоду у розмірі 15 000 гривень 00 копійок, витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 7 000 гривень 00 копійок та вирішити питання судових витрат.

У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючу суддю Горбенко Н.О.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 16 січня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

31 січня 2025 року від представника відповідача - Козюберди О.М. надійшов відзив на позову заяву у відповідності до котрого Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» висловлює заперечення проти вимог, викладених у позовній заяві Позивача.

Представником відповідача зазначено про те, що новий Закон України від 09.11.2017 року «Про житлово-комунальні послуги» ліквідував інститут «балансового утримання» багатоквартирного будинку та визначив учасниками правовідносин у сфері надання житловокомунальних послуг: споживачів; управителя; виконавців комунальних послуг. Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» співвласниками будинку АДРЕСА_3 управителем не обиралося та не призначалося та не є балансоутримувачем будинку за вказаною адресою. Співвласники будь-яких повноважень щодо управління спільним майном вказаного багатоквартирного будинку підприємству у встановленому законодавством порядку, не делегували. Вважає, що відповідач не є балансоутримувачем будинку за адресою: АДРЕСА_3 , а позивач помилково визначив відповідача балансоутримувачем зазначеного житлового будинку.

Крім того, представником відповідача зазначено про те, що залиття відбулося у період підключення житлового будинку АДРЕСА_3 до централізованого опалення та внаслідок подачі надвисокого тиску до внутрішньобудинкових мереж. Виконавцем послуги з постачання теплової енергії та гарячої води у будинку за вказаною адресою є: «КП «Київтеплоенерго». Відповідно до розпорядження Київського міського голови від 29 жовтня 2024 року № 1023, з 30 жовтня стартує опалювальний сезон 2024/2025 для житлового фонду столиці, незалежно від форм власності та відомчої належності будинків.

Також вказала, що звернень щодо складання актів-претензій від мешканців будинку АДРЕСА_3 та, зокрема, мешканців квартири АДРЕСА_2 у будинку за вказаною адресою, щодо неналежного технічного стану внутрішньобудинкових систем централізованого опалення будинку, на адресу підприємства не надходило.

За переконанням відповідача, позивачем помилково покладено обов`язок проведення капітального ремонту мереж централізованого опалення на відповідача, витрати на який, не передбачений послугами, які надає підприємство за адресою: АДРЕСА_3 . Також представник зазначила, що у своїй позовній заяві позивач не наводить жодних належних, допустимих та достатніх доказів, які б безпосередньо свідчили, що відповідачем вчинено протиправні дії або допущено протиправну бездіяльність, які б безпосередньо спричинили шкоду майну позивача.

Крім того, представником відповідача заперечено щодо розміру матеріальної шкоди та вказано, що підстави для відшкодування моральної шкоди позивачу - відсутні.

На підставі викладеного просила в задоволення позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Відповідь на відзив на адресу суду не надходила.

Станом на дату розгляду справи на адресу суду клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про розгляд справи за участю сторін учасниками справи не подавалися.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку із розглядом справи без повідомлення (виклику) сторін.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що у відповідності до Витягу з Реєстру територіальної громади (Номер витягу: 2024/013597879, дата та час формування: 10.11.2024 13 год. 58 хв.) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 із 24.12.2015 року.

Із договору дарування квартири від 13 грудня 2019 року, який посвідчено державним нотаріусом Дванадцятої київської державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за №8-1199, та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер витягу: 192949834 від 13.12.2019 року) встановлено, що ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є власником квартири за адресою: АДРЕСА_4 .

05 листопада 2024 року комісією КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» складено Акт про залиття щодо залиття квартири АДРЕСА_1 .

У Акті від 05 листопада 2024 року зазначено, що згідно звернення мешканця квартири АДРЕСА_2 за №116 від 25.10.2024 року та №120 від 31.10.2024 року, квартиру було обстежено та виявлено, що залито кухню, коридор, комору, кімнату 1 та кімнату 2: Кухня: S = 6,8 м2 (3 * 2,32 м.) стеля (шпалери), підлога паркет. На стелі видимі сліди коричневого кольору, шпалери відшарувалися, паркет повністю піднявся. Коридор: S = 9,3 м2 (3,10 х 3 м.) стеля (водоемульсійне фарбунання), стіни шпалери підлога ламінат. На стелі видимі сліди коричневого кольору та злущення фарби, шпалери відшарувалися, паркет місцями здувся. Комора: S = 1,0 м2 стеля (водоемульсійне фарбунання), стіни шпалери. На стелі видимі сліди коричневого кольору та злущення фарби, шпалери відшарувалися. Житлова кімната: S = 11,9 м2 (2,73 * 4.36м) стеля (водоемульсійне фарбування), стіни шпалери. На стелі видимі сліди коричневого кольору та злущення фарби, шпалери відшарувалися. Житлова кімната: S = 15,9 м2 (3,50 * 4.54м) стеля (водоемульсійне фарбування), стіни шпалери. На стелі видимі сліди коричневого кольору та злущення фарби та потріскала шпаклівка.

У відповідності бо вказаного Акту, причиною залиття, що трапилась на системі ЦО - порив труби на технічному поверсі. Висновки і рекомендації: квартира АДРЕСА_2 потребує проведення ремонту, порив стався через порив труби ЦО на технічному поверсі.

Суду надано заяву ОСОБА_1 (написана його матір`ю - ОСОБА_3 ), яка зареєстрована у КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» 06.11.2024 року за Вх. №107/56/С-972, про проведення відшкодування збитків, нанесених належній йому квартирі та майну, яке в ній знаходиться, спричинені залиттям квартири 24 жовтня 2024 року та повторного залиття 30 жовтня 2024 року.

Крім того, в матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 (написана його матір`ю - ОСОБА_3 ) від 07.11.2024 року, яка була направлена засобами поштового зв`язку до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва», про повторне направлення комісії для складання Акту та фіксування пошкоджень в квартирі, які виникли внаслідок прориву труби ЦО на технічному поверсі, яке було 24.10.2024 року та 30.10.2024 року.

06.12.2024 року за вих. №107/56/С-972-1212 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» надано відповідь на звернення ОСОБА_1 від 06.11.2024 року щодо залиття квартири АДРЕСА_1 та вказано, що підприємство не наділено повноваженнями щодо визначення ступеня вини та встановлення винних осіб у деліктних правовідносинах. Також зазначено, що станом на 04.12.2024 року житловий будинок АДРЕСА_3 забезпечений централізованим опаленням, зокрема і квартири мешканців по стояку квартири АДРЕСА_2 .

14 листопада 2024 року за вих. №14/11/2024-2011 №3 адвокатом Ясинецьким О.А. складено адвокатський запит до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва».

02.12.2024 року за вих. №107/56-5851 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» надано відповідь на адвокатський запит О.А. Ясинецького від 14 листопада 2024 року за вих. №14/11/2024-2011 №3 щодо надання інформації стосовно залиття квартири АДРЕСА_1 . Вказано, що у житловому будинку АДРЕСА_3 послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій надає комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва». Житловий будинок перебуває на обслуговуванні житлово-експлуатаційної дільниці № 1 підприємства. До структури вартості послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій належить здійснення технічного обслуговування внутрішньобудинкових мереж, що передбачає проведення поточного ремонту внутрішньобудинкових мереж та не включає проведення капітального ремонту таких мереж.

Також зазначено, що за результатами проведення загального (весняного) огляду у квітні 2024 року та загального (осіннього) огляду житлового будинку у вересні 2024 року за вказаною адресою, у порядку визначеному Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Держжитлокомунгоспу У країни від 17 травня 2005 року № 76, комісією у складі працівників житлово-експлуатаційної дільниці № 1 підприємства було встановлено, що мережі центрального опалення у житловому будинку АДРЕСА_3 перебувають у незадовільному стані та потребують капітального ремонту. Повідомлено, що роботи із капітального ремонту інженерних мереж холодного, гарячого водопостачання, водовідведення та централізованого опалення не передбачені структурою послуг, що надаються мешканцям за договором на утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, а виконуються за рахунок асигнувань, передбачених головному розпоряднику бюджетних коштів Програмою економічного і соціального розвитку м. Києва на відповідний рік.

26 листопада 2024 року фізичною особою-підприємцем « ОСОБА_2 » складено звіт №121/24 про оцінку збитків, нанесених власнику квартири АДРЕСА_1 .

Згідно з висновком вказаного звіту №121/24 від 26 листопада 2024 року, розмір матеріальних збитків, який завдано ОСОБА_1 в результаті залиття квартири АДРЕСА_1 , яке сталось 25.10.2024 року станом на момент складення даного звіту становить 184 225,00 гривень.

Адвокатом Ясинецьким О.А. 03.12.2024 року направлено на адресу КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» претензію про відшкодування шкоди внаслідок залиття квартири в розмірі 184 225,00 грн. та моральної шкоди в розмірі 15 000,00 грн., яка залишилась без реагування відповідача.

Зважаючи на встановлені обставини, суд доходить наступного.

Згідно з ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов`язку відшкодувати шкоду, є заподіяння майнової шкоди.

Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, в силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені статтею 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода наслідком.

Пленум Верховного Суду України у абз. 1 п. 2 постанови «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6 (з наступними змінами) наголосив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Таким чином, із змісту наведених норм права випливає, що для застосування вимог ст. 1166 ЦК України суд повинен встановити наявність певних обставин, а саме - якими саме неправомірними діями відповідача було заподіяно шкоду позивачу і чи є між цими діями та шкодою безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Наявність (відсутність) зазначених обставин суд повинен встановити за допомогою належних доказів. При цьому суд повинен оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Особливістю деліктної відповідальності за завдану шкоду є презумпція вини.

Відповідно до частини другої статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Тобто, відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

При цьому позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги - факт завдання шкоди (збитків) відповідачем та обґрунтування її розміру. Саме до цього зводяться правові висновки щодо застосування норм права, що висловлені Верховним Судом України в постанові від 03 грудня 2014 року № 6-183цс14.

Відповідно до позиції, викладеної у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.04.2018 року у справі № 523/9076/16-ц, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до розпорядження Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 06 лютого 2015 року № 58 «Про передачу та закріплення житлового і нежитлового фонду за комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району міста Києва» житловий будинок АДРЕСА_3 закріплено на праві господарського відання за комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва».

Відносини між комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» та мешканцями житлових будинків у яких підприємством надаються послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, врегульовано діючим публічним договором, який опубліковано в офіційному виданні Київської міської ради - газеті «Хрещатик» від 14.07.2015 № 99 (4695).

Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» у будинку за адресою: АДРЕСА_3 надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій відповідно до Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, який опублікований в газеті Київської міської ради «Хрещатик» від 14.07.2015 № 99 (4695).

10.12.2017 року набрав чинності Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189- VIII.

Стаття 1 цього Закону не містить такого поняття як послуга з утримання будинків і прибудинкових територій та передбачає надання такого виду послуг як послуга з управління багатоквартирним будинком, яку визначає як результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на відшкодування збитків, завданих його майну, шкоди, заподіяної його життю або здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг та незаконного проникнення в належне йому житло (інший об`єкт нерухомого майна).

Частиною 4 ст. 8 вказаного Закону визначено, що управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний, зокрема: забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг; від імені співвласників багатоквартирного будинку вживати заходів для забезпечення захисту спільного майна багатоквартирного будинку від протиправних посягань та стягнення з осіб, винних у знищенні, пошкодженні або викраденні спільного майна, відшкодування завданих збитків.

Крім того, судом встановлено, що 02.12.2024 року за вих. №107/56-5851 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» надано відповідь на адвокатський запит О.А. Ясинецького від 14 листопада 2024 року за вих. №14/11/2024-2011 №3 щодо надання інформації стосовно залиття квартири АДРЕСА_1 . Вказано, що у житловому будинку АДРЕСА_3 послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій надає комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва». Житловий будинок перебуває на обслуговуванні житлово-експлуатаційної дільниці № 1 підприємства. Також зазначено, що за результатами проведення загального (весняного) огляду у квітні 2024 року та загального (осіннього) огляду житлового будинку у вересні 2024 року за вказаною адресою, у порядку визначеному Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Держжитлокомунгоспу У країни від 17 травня 2005 року № 76, комісією у складі працівників житлово-експлуатаційної дільниці № 1 підприємства було встановлено, що мережі центрального опалення у житловому будинку АДРЕСА_3 перебувають у незадовільному стані та потребують капітального ремонту.

Доводи відповідача про те, що КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району міста Києва» є неналежним відповідачем, є неспроможними. Відповідач підтверджує, що надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в житловому будинку АДРЕСА_3 . Відповідно до рішення Київської міської ради від 09 жовтня 2014 року № 270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва» з 1 березня 2015 року створено КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» та віднесено його до сфери управління Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації. Крім того, відповідно до зазначеного рішення, КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» передано житловий фонд, який був переданий до сфери управління Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації та знаходиться у них на балансі, а також інше нерухоме та рухоме майно, яке належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та перебуває на їх балансі станом на 01 серпня 2014 року.

Відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17 травня 2005 року (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Правил) балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Виконавець послуг - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.

Саме на балансоутримувача будинку покладено обов`язок утримувати внутрішньобудинкові мережі у належному технічному стані; здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт; здійснювати технічний огляд жилих будинків, що включає проведення планових та позапланових оглядів з метою визначення технічного і санітарного стану, виявлення несправностей і прийняття рішень щодо їх усунення, а також визначення готовності будинків до експлуатації в наступний період; здійснювати профілактичне обслуговування системи водопроводу, каналізації та гарячого водопостачання у житлових будинках кожні 3-6 місяців визначений Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій.

Пунктом 2.3.6. встановлено, що у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, форма якого наведена у додатку № 4 до вказаних Правил.

Основною метою при складанні акту залиття квартири є встановлення причин залиття, та осіб, відповідальних за спричинену шкоду.

У відповідності з п. 2.8.8. Правил, у літній період проводяться такі роботи, зокрема, щодо систем опалення і гарячого водопостачання - ревізія кранів та іншої запірної арматури розширювачів і повітрозбірників, відновлення зруйнованих або заміна недостатньої теплової ізоляції труб у сходових клітках, підвалах, на горищах і в нішах санітарних вузлів. За наявності непрогрівання радіаторів проводиться їх гідропневматичне промивання. По закінченні всіх ремонтних робіт весь комплекс пристроїв з теплопостачання підлягає експлуатаційній наладці під час пробного опалення.

Під час підготовки житлового фонду до експлуатації в зимовий період виконуються роботи, зокрема, забезпечення належної гідроізоляції фундаментів, стін підвалу і цоколю та їх сполучення із суміжними конструкціями, сходових кліток, підвальних і горищних приміщень, машинних відділень ліфтів, справність та утеплення пожежних гідрантів (п. 2.8.2. Правил).

Згідно п. 12 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, як балансоутримувач житлового будинку або уповноважена ним особа несе відповідальність перед власником, наймачем (орендарем) приміщення житлового будинку в разі: ненадання або надання не в повному обсязі послуг, що призвело до збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров`ю,- шляхом відшкодування збитків.

Обов`язок КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району міста Києва» вживати заходів до ліквідації аварій, усунення порушень якості послуг, що сталися з вини виконавця або на об`єктах, що забезпечують надання послуг та перебувають у його власності (користуванні), а також своєчасно та за власний рахунок проводити роботи з усунення виявлених неполадок, пов`язаних з наданням послуг, що виникли з його вини, передбачено положеннями постановою КМУ від 05 липня 2019 року № 690 (в редакції постанови КМУ від 02 лютого 2022 року № 85).

Встановлено, що Акт про залиття від 05 листопада 2024 року складено відповідно до пункту 2.3.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій. Його форма та зміст відповідає додатку №4 вказаних правил, а також уповноваженою на це особою. Згідно даного акту зазначено, що причиною залиття, що трапилась на системі ЦО є порив труби на технічному поверсі.

Отже, за своїм змістом вказане свідчить про наявність причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою та збитками, що були завданні залиттям.

За таких обставин, суд, встановивши факт залиття квартири позивача, причину та розмір завданої шкоди майну позивача дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позовних вимог про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири у розмірі 184 225,00 гривень.

Доводи відповідача, вказані у відзиві на позовну заяву, не знайшли свого підтвердження у ході розгляду справи.

Щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 15 000,00 гривень.

Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Водночас Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц дійшла висновку, що, визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, зазначених у пункті 3 Постанови Пленуму від 31.03.1995 № 4 із змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року № 5, від 27 лютого 2009 року № 1, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Позивач, обґрунтовуючи позовну вимогу про стягнення моральної шкоди, вказував, що незаконними діями відповідача, йому спричинено моральну шкоду, яка пов`язана з характером та глибиною моральних страждань, вагомістю вимушених змін у житті позивача, тривалістю негативних наслідків. Вказав, що у зв`язку із залиттям квартири його матір була позбавлена можливості проживати в квартирі, оскільки практично всі кімнати квартири, кухня, коридор, гардеробна потребують ремонту. Зазначив, що проживання в такій квартирі є небезпечним для здоров`я, оскільки велика ймовірність покриття мокрих стін, стелі та підлоги грибком, який є небезпечним для здоров`я. При цьому, такі дії (бездіяльність) відповідача, що спричинили залиття, що як наслідок потягло за собою руйнування меблів у квартирі позивача та формування плісняви, яка має шкідливий ефект на здоров`я людини.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 05 грудня 2022 в справі № 214/7462/20 у разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Завдання моральної шкоди - явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи.

Відшкодування моральної шкоди передбачено ст. 23 ЦК України, згідно положень якої моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазначала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої або членів її сім`ї, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниження честі, гідності та ділової репутації фізичної особи. Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Співвставивши наявні матеріали справи із доводами позивача щодо завданої йому моральної шкоди, суд дійшов висновку, що моральна шкода у розмірі 15 000 гривень 00 копійок є завищеною.

Враховуючи характер та обсяг страждань яких зазнав позивач та з урахуванням інших обставин, зазначених ним при зверненні до суду, із дотриманням засад розумності, виваженості та справедливості вважає за необхідне зменшити розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, та визначити її в сумі 5 000 гривень 00 копійок.

Зважаючи на викладене, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення із відповідача на користь позивача 184 225,00 грн. матеріальної шкоди та 5 000,00 грн. моральної шкоди.

Щодо витрат на проведення експертного дослідження.

До матеріалів справи доєднано: договір №132/24 від 06.11.2024 року на проведення робіт з незалежної оцінки матеріального збитку, що укладений між ОСОБА_1 та Фізичною особою-підприємцем « ОСОБА_2 » щодо оцінки матеріального збитку після залиття квартири АДРЕСА_1 на загальну суму 7 000,00 грн.; акт прийому-передачі виконаних робіт від 26.11.2024 року на загальну суму 7 000,00 грн. та квитанцію №3504980 від 26.11.2024 року.

Таким чином, позивачем підтверджено витрати на отримання звіту №121/24 від 26 листопада 2024 року у розмірі 7 000 гривень 00 копійок.

Щодо судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Щодо судових витрат на професійну правничу допомогу.

У поданому позові заявлено вимогу про стягнення із відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 16 000 гривень 00 копійок.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача не заявляв клопотання про зменшення судових витрат на професійну правничу допомогу.

За п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 751/3840/15-ц від 20.09.2018 року на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Так, у матеріалах справи міститься: свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії №4623 від 26.07.2011 року щодо адвоката Ясинецького Олега Анатолійовича; договір про надання правничої (правової) допомоги від 06 листопада 2024 року, укладений між адвокатом Ясинецьким О.А. та ОСОБА_1 ; акт надання послуг від 06 січня 2025 року у відповідності до котрого ОСОБА_1 надано послуги на загальну суму 16 000,00 грн.; та квитанція до прибуткового касового ордера №1 від 06 січня 2025 року про сплату ОСОБА_1 16 000,00 грн. на підставі Договору про надання правничої (правової) допомоги від 06 листопада 2024 року.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справах «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Так, учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань при розгляді справи судом. Тобто саме зацікавлена сторона повинна вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

У пунктах 34-47 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Наведене узгоджується з правовими висновками, викладеними в постановах Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 465/3458/15-ц (провадження № 61-19582св20), від 09 листопада 2021 року у справі № 759/14346/16 (провадження № 61-12783св21).

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, від 06грудня 2019 року у справі №910/353/19, постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі №910/7586/19.

П. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Надавши оцінку доказам щодо фактично понесених витрат позивачем на професійну правничу допомогу, врахувавши те, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а від відповідача не надходили заперечення щодо суми витрат на професійну правничу допомогу, суд доходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 15 197 грн. витрат на правову допомогу (189 225 / 199 225 * 16 000).

Щодо судових витрат у вигляді сплаченого судового збору.

Позивач надає суду квитанцію про оплату №9797-7703-0597-6018 від 07 січня 2025 року, зі змісту якої вбачається, що 07 січня 2025 року здійснено платіж у розмірі 1 593 гривні 80 копійок із призначенням платежу «538; Судовий збір, за позовом ОСОБА_1 , Святошинський районний суд міста Києва».

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, судові витрати у межах сплаченого судового збору підлягають стягненню із відповідача у розмірі 1 593 гривні 80 копійок.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 13, 14, 82, 223, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» про відшкодування шкоди, завданої майну фізичної особи - задовольнити частково.

Стягнути із Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» (, місцезнаходження: 03134, місто Київ, вулиця Симиренка, будинок 17) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ) матеріальну шкоду завдану внаслідок залиття квартири у розмірі 184 225 (сто вісімдесят чотири тисячі двісті двадцять п`ять) гривень 00 копійок, моральну шкоду завдану внаслідок залиття квартири у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок та витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 7 000 (сім тисяч) гривень 00 копійок.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути із Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» (, місцезнаходження: 03134, місто Київ, вулиця Симиренка, будинок 17) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ) судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 1 593 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто три) гривні 80 копійок.

Стягнути із Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» (, місцезнаходження: 03134, місто Київ, вулиця Симиренка, будинок 17) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 197 (п`ятнадцять тисяч сто дев`яносто сім) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 17 лютого 2025 року.

Суддя Н.О.Горбенко