Справа № 626/3265/24
Провадження № 2/626/75/2025
18.02.2025 року м.Берестин (Красноград)
Красноградський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Дудченка В.О.,
за участю секретаря Зінченко Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Берестині (Краснограді), в порядку загального позовного провадження, у відсутності сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання фізичної особи такою, що спадщину не прийняла, так як не проживала постійно із спадкодавцем на час відкриття спадщини,
Представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Билим О.М., звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , як таким, що спадщину після спадкодавця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , не прийняв, оскільки не проживав постійно на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 .
На підтвердження позовних вимог представник позивача зазначив, що ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , її прізвище під час народження ОСОБА_4 .
02.08.1983 року ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_6 , та змінила прізвище з ОСОБА_4 на ОСОБА_7 , який було розірвано 23.04.1987 року. Після розірвання 23.04.1987 року шлюбу з ОСОБА_6 вона залишила прізвище ОСОБА_7 .
ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 народила сина ОСОБА_2 .
21.06.1991 року ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_8 та змінила прізвище з ОСОБА_7 на ОСОБА_9 , який було розірвано 24.06.1993 року.
29.12.1995 року ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_10 , який було розірвано 10.12.1999 року, та після розірвання шлюбу залишила собі прізвище ОСОБА_7 .
ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_11 народила доньку ОСОБА_12 , яка змінила 17.07.2008 року прізвище після реєстрації шлюбу з ОСОБА_13 на ОСОБА_14 , а після реєстрації 25.06.2021 року шлюб з ОСОБА_15 на Медведєву.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , і після її смерті відкрилась спадщина, прийняття якої по спадковій справі №70296646 у приватного нотаріуса Красноградського районного нотаріального округу Харківської області Мошкової Надії Олексіївни, номер спадкової справи у нотаріуса 41/2023, здійснює її донька ОСОБА_1 .
Довідка Красноградської міської ради №453 від 23.02.2023 року має інформацію, що померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Також з нею на час її смерті зареєстровані:
-ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
-ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ;
-ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .
Тобто, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як діти померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є спадкоємцями після її смерті по спадковій справі №70296646, номер №41/2023 у приватного нотаріуса Красноградського районного нотаріального округу Харківської області Мошкової Надії Олексіївни.
Спадкоємець померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не проживав постійно разом із нею на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки орієнтовно з 2009 року його місце проживання невідомо, можливо за межами України, оскільки з 2012 року має дозвіл Федеральної міграційної служби Російської Федерації на роботу іноземного громадянина без громадянства. Таким чином припинились спадкові правовідносини між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та його спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .
В судове засідання позивач та її представник не з`явились, відповідно до поданої представником позивача заяви він просить розглядати справу без його участі, позов підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення.
Так, як відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений у встановленому порядку, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності, не подавав відзив, згідно ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів не здійснюючи фіксування судового процесу.
Перевіривши письмові докази, суд вважає позов таким, що не підлягає задоводенню виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , її прізвище під час народження ОСОБА_4 .
02.08.1983 року ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_6 , та змінила прізвище з ОСОБА_4 на ОСОБА_7 , який було розірвано 23.04.1987 року. Після розірвання 23.04.1987 року шлюбу з ОСОБА_6 вона залишила прізвище ОСОБА_7 .
ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 народила сина ОСОБА_2 .
21.06.1991 року ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_8 та змінила прізвище з ОСОБА_7 на ОСОБА_9 , який було розірвано 24.06.1993 року.
29.12.1995 року ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_10 , який було розірвано 10.12.1999 року, та після розірвання шлюбу залишила собі прізвище ОСОБА_7 .
ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_11 народила доньку ОСОБА_12 , яка змінила 17.07.2008 року прізвище після реєстрації шлюбу з ОСОБА_13 на ОСОБА_14 , а після реєстрації 25.06.2021 року шлюб з ОСОБА_15 на Медведєву.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , і після її смерті відкрилась спадщина, прийняття якої по спадковій справі №70296646 у приватного нотаріуса Красноградського районного нотаріального округу Харківської області Мошкової Надії Олексіївни, номер спадкової справи у нотаріуса 41/2023, здійснює її донька ОСОБА_1 .
Довідка Красноградської міської ради №453 від 23.02.2023 року має інформацію, що померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Також з нею на час її смерті зареєстровані:
-ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
-ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ;
-ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .
Тобто, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як діти померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є спадкоємцями після її смерті по спадковій справі №70296646, номер №41/2023 у приватного нотаріуса Красноградського районного нотаріального округу Харківської області Мошкової Надії Олексіївни.
ОСОБА_2 з 2012 року має дозвіл Федеральної міграційної служби Російської Федерації на роботу іноземного громадянина або особи без громадянства з 2012 року.
Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно зі статтями 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України).
У частинах першій та другій статті 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Частиною першою статті 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).
Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Тобто, будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).
При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини, коло спадкоємців, які прийняли спадщину, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини. Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.
Для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування положень частини третьої статті 1268 ЦК України є необхідним встановлення місця проживання спадкодавця і спадкоємця.
Так, частиною першою статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Положення статті 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації.
Право на вибір місця проживання закріплено у статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема у готелі чи у санаторії, тощо).
Згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Зазначена норма відображає загальний принцип недискримінації за ознакою наявності чи відсутності реєстрації місця проживання чи місця перебування особи.
За змістом пунктів 3.19 та 3.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.
Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Відповідно до частини першої статті 175 ЦПК України позивач викладає свої вимоги щодо предмета позову та їх обґрунтування.
Предмет позову - це конкретна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, заявлена через суд.
Підстава позову - це юридичні факти (фактична підстава) і норми права (юридична підстава), якими позивач обґрунтовує свої вимоги до відповідача.
Предметом позову ОСОБА_1 визначила вимогу про встановлення факту непроживання ОСОБА_2 із спадкодавцем на час відкриття спадщини та неприйняття відповідачем спадщини після померлої матері.
Однак, виходячи зі змісту позову, позивачка фактично намагалася довести те, що лише вона є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 .
З огляду на викладене у задоволенні позову ОСОБА_1 має бути відмовлено у зв`язку із застосуванням позивачкою способу захисту, який не узгоджується із положеннями статті 16 ЦК України, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.
Зазначене узгоджується з висновком Верховного Суду від 26.07.2023 у справі №641/3893/20.
Отже ОСОБА_1 з метою реалізації своїх спадкових прав не позбавлена можливості звернутися до суду з відповідним позовом, в межах якого й буде встановлений факт прийняття чи неприйняття ОСОБА_2 спадщини після смерті ОСОБА_3 .
Керуючись ст.ст. 4-5, 12, 76-83, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України суд,
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання фізичної особи такою, що спадщину не прийняла, так як не проживала постійно із спадкодавцем на час відкриття спадщини відмовити.
Копію заочного рішення надіслати відповідачу протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення в Харківський апеляційний суд.
Суддя