Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/501/25

Номер провадження: 2-з/511/1/25

"17" лютого 2025 р. Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Ільяшук А. В. , розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення її позовної заяви до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

На адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшла вказана заява, згідно якої ОСОБА_1 просить накласти арешт на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 , частка власності: 1/1.

Стислий виклад обгрунтування заяви.

В період шлюбу сторони по справі придбали вказану квартиру за спільні кошти.

Разом з цим, в подальшому, 01 серпня 2023 року відповідач умовив позивачку з метою покращення житлових умов надати дозвіл на продаж ним квартири.

Водночас наразі відповідач зрадив позивачці, проживає однією сім`єю з іншою жінкою, а тому є обгрунтовані побоювання, що він може продати квартиру на умовах та за ціну, визначену на власний розсуд.

Дослідивши матеріали заяви, суд прийшов до наступних висновків.

Диспозиція частини першої статті 149 ЦПК України визначає, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частина друга статті 149 ЦПК України регламентує, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 1998 року.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер інформаційної довідки: 412366416, право власності на квартиру було зареєстровано 30 вересня 2005 року за ОСОБА_2 .

Верховний Суд в постанові від 19 лютого 2021 року по справі № 643/12369/19, зауважив, що арешт майна це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

На підставі викладеного, оцінивши обгрунованість доводів та з урахуванням наданих доказів, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви.

Керуючись статтями 150-153, 260, 263, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення її позовної заяви до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя задовольнити.

Накласти арешт на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 56,40 кв.м, житлова площа 37,90 кв.м., яка належить ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , частка власності: 1/1, на підставі договору купівлі-продажу, АЕІ № 897631 від 31 січня 2002 року, посвідченого державним нотаріусом Роздільнянської державної нотаріальної контори.

Зустрічне забезпечення - не застосовувати.

Копію ухвали направити сторонам у справі - для відома та виконання.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Вид забезпечення позову може бути замінений, або заходи забезпечення позову можуть бути скасовані в порядку, передбаченому статтями 156, 158 ЦПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

С Суддя: А. В. Ільяшук