Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/1513/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
10.02.2025смт. Доманівка
Доманівський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Кащака А.Я.,
за участю секретаря судового засідання Куш О.П.,
До Доманівського районного суду звернувся позивач Миколаївський обласний центр зайнятості із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю, в обґрунтування якого зазначив наступне.
08.04.2024р. ОСОБА_1 з метою постановки на облік до центру зайнятості звернулася до Вознесенської філії Миколаївського обласного центру зайнятості. В цей же день, відповідачу було надано статус безробітного та розпочато виплату допомоги по безробіттю з 09.04.2024 року. При подачі вищевказаної заяви до Вознесенської філії Миколаївського обласного центру зайнятості, відповідач своїм підписом, окрім іншого, засвідчила, що вона не отримує інших доходів та ознайомлена з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, що визначені Законом України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».
Під час перебування відповідача в статусі безробітного, спеціалістом центру зайнятості було виявлено, що ОСОБА_1 перебувала в трудових відносинах з «Петропавлівським закладом дошкільної освіти» Доманівської селищної ради Миколаївської області на час відпустки основного працівника, що підтверджується наказом «Петропавлівського закладу дошкільної освіти» №30 від 27.05.2024р. та наказом про звільнення №40 від 12.06.2024р.
Таким чином, відповідач порушила норми чинного законодавства України про зайнятість населення та про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, оскільки при поданні документів до центру зайнятості для отримання статусу безробітної була зайнятою особою, а тому не мала права набувати статусу безробітної особи та, як наслідок, отримувала заробітну плату.
Відповідно до розрахункової довідки за період з 03.06.2024 по 07.08.2024 відповідачу була нарахована та виплачена допомога по безробіттю на загальну суму 1738 грн.71 коп. на отримання якої вона не мала права.
З метою досудового врегулювання спору, відповідачці було направлено поштою претензію за вих. №2/1160/24 від 07.10.2024 про необхідність повернення незаконно отриманих коштів протягом 15 календарних днів з дня отримання листа.
Однак, відповідачкою повідомлення про необхідність повернення коштів були проігноровані. З огляду на викладені обставини, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою судді Доманівського районного суду Миколаївської області від 30.12.2024 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін. На підставі даної ухвали відповідачу було надано строк для подачі відзиву або інших клопотань пов`язаних із розглядом даної позовної заяви.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому п. 2 ч. 7 ст. 128, ч. 3 ст. 131 ЦПК України, до суду не з`явився, про причини своєї неявки не повідомила. Відповідачем не було надіслано до суду будь-яких клопотань.
Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено. Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення.
За вказаних обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює, що відповідає ч.2 ст.247 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові докази по справі та оцінивши їх у сукупності, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі виходячи із наступного.
За змістом п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.
Згідно з пунктом 1 статті 1 Закону України «Про зайнятість населення», безробіття - це соціально-економічне явище, при якому частина осіб не має змоги реалізувати своє право на працю та отримання заробітної плати (винагороди) як джерела існування.
При цьому призначення вказаної допомоги по безробіттю пов`язується саме з наявністю/відсутністю роботи (праці) в особи як можливості діяти.
Умови виплати допомоги по безробіттю, визначені ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», пов`язуються з початком настання безробіття, тобто наданням особі статусу безробітного.
Згідно з п. 2, 3 ч. 1 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» зареєстровані безробітні мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та цього Закону; та збереження права на виплату допомоги по безробіттю на період участі у громадських та інших роботах тимчасового характеру у розмірах, встановлених до укладення ними строкового трудового договору на участь у таких роботах.
Відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного.
Судовим розглядом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 08.04.2024 року було надано статус безробітної та розпочато виплату допомоги по безробіттю з 09.04.2024р. Також відповідач при подачі заяв на отримання статусу безробітної, своїм підписом, окрім іншого, засвідчила, що вона не отримує інших виплат та ознайомлена з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, що визначені Законом України «Про зайнятість населення» та «;Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».
Відповідно до п. 2 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України 13.02.2009 № 60/62 та постановою правління Пенсійного фонду України 13.02.2009 № 7-1 (далі Порядок № 60/62) проведення розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення здійснюється шляхом проведення перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих особою до державної служби зайнятості під час її реєстрації та протягом періоду її перебування на обліку як безробітної.
Під час проведення перевірки, спеціалістом центру було виявлено, що ОСОБА_1 на момент перебування в статусі безробітної в центрі зайнятості, вона перебувала в трудових відносинах з «Петропавлівським закладом дошкільної освіти» Доманівської селищної ради Миколаївської області на час відпустки основного працівника. Що підтверджується наказом «Петропавлівського закладу дошкільної освіти» №30 від 27.05.2024 та наказом про звільнення №40 від 12.06.2024.
Відповідно до п.6 Порядку №60/62 був складений Акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» №9 від 02.09.2024 року, з яким ОСОБА_1 ознайомилась та заборгованість визнала, але кошти не повернула.
Таким чином, відповідач порушила норми чинного законодавства України про зайнятість населення та про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, оскільки при поданні документів до центру зайнятості для отримання статусу безробітної була зайнятою особою, а тому не мала права набувати статусу безробітної особи та, як наслідок, отримувати матеріальне забезпечення (допомогу по безробіттю).
Відповідно до розрахункової довідки за період з 03.06.2024 по 07.08.2024 відповідачу була нарахована та виплачена допомога по безробіттю на загальну суму 1738 грн.71 коп. на отримання якої вона не мала права.
Згідно із п. 6 Порядку № 60/62 у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг.
Згідно з ч. 3 ст. 36 «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.
За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.
Тобто, зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна.
Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Таким чином судом встановлено, що відповідачем було порушено право позивача на повернення йому незаконно отриманої допомоги по безробіттю.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Керуючись ст.ст. 1212, 1215 ЦК України, ст. ст. 1, 22, 44 Закону України «Про зайнятість населення», ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», Порядком реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу затвердженого Постановою КМУ від 19.09.2018 року № 792, ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 247, 263, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов Миколаївського обласного центру зайнятості про стягнення з ОСОБА_1 незаконно отриманої допомоги по безробіттю задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду у 30денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручену у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін:

Позивач: Миколаївський обласний центр зайнятості, адреса: м. Миколаїв, вул. 6 Поперечна, 32, 54008, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Головуючий суддя А.Я.КАЩАК