Справа № 489/656/21
Номер провадження 2-зз/489/8/25
УХВАЛА

18 лютого 2025 м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді - Рум`янцевої Н. О.,

із секретарем судового засідання Ставратій Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову вжитих по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики

встановив.

03 лютого 2025 ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Мартишко В.А., звернувся до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову вжитих по цивільній справі № 489/656/21.

Посилаючись на те, що в провадженні Ленінського районного суду м. Миколаєва перебувала цивільна справа № 489/656/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

В обґрунтування заяви посилається на те, що ухвалою судді Ленінського районного суду міста Миколаєва Рум`янцевої Н.О. від 08.02.2021 по справі №2/489/1153/2021 накладено арешт на автомобіль марки Mitsubishi Outlander, 2017 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_2 на праві свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 . Рішенням суду стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 24.11.2020 у розмірі 225000 грн., що еквівалентно 8000 доларів США. В Інгульському відділі державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики не перебувало. На теперішній час рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25.10.2021 по справі № 489/656/21 відповідачем виконане у повному обсязі. 13.08.2024 на вищевказаний автомобіль були замінені реєстраційні номери з НОМЕР_1 на НОМЕР_5 та видано нове свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Сторони у судове засідання не з`явилися подали заяви про розгляд справи за їх відсутністю.

Суд ухвалив, провести розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Судом встановлено, що у лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики у розмірі 225000,00 грн., що еквівалентно 8000 доларів США у термін до 01 грудня 2020 року.

Разом з позовною заявою ОСОБА_1 звернувся з заявою про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом заборони відчуження автомобіля Mitsubishi Outlander, 2017 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 , який належить на праві власності ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 08.02.2021, накладено арешт на автомобіль Mitsubishi Outlander, 2017 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 , який належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 .

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25.10.2021, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 24.11.2020 у розмірі 225000 грн., що еквівалентно 8000 доларів США.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2704 грн. 00 коп.

11 січня 2022 Ленінським районним судом м. Миколаєва по вказаній справі видано виконавчий лист, який зберігається в матеріалах цивільної справи № 489/656/21.

Згідно копії розписки, яку було долучено до заяви, ОСОБА_1 отримав від ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 225000 грн., що еквівалентно 8000 доларів США, згідно з виконанням умов договору позики грошей від 24.11.2020. Жодних претензій фінансового характеру не має. Не заперечує щодо зняття арешту з транспортного засобу Mitsubishi Outlander, 2017 року випуску, VIN: НОМЕР_3 .

Забезпечення позову в цивільному процесі є одним з інститутів цивільного процесу, що сприяє реалізації конституційних прав завдання цивільного судочинства, яким, згідно зі статтею 3 ЦПК України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Регламентації інституту забезпечення позову в цивільному процесуальному праві присвячені статті 149-159 ЦПК України.

Забезпечення позову по суті - це тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (стаття 154 ЦПК України).

Забезпечення позову є процесуальним засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень, прийнятих за результатами розгляду спору.

Порядок та підстави скасування заходів забезпечення позову встановлено статтею 158 ЦПК України, частинами першою, четвертою, дев`ятою якої передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Отже, забезпечувальні заходи застосовуються та скасовуються судом шляхом ухвалення процесуального рішення - ухвали.

Наслідком скасування заходів забезпечення позову є зняття всіх обмежень, встановлених забезпеченням позову.

Враховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Отже, ухвала суду про вжиття заходів забезпечення позову зумовлює конкретні обмеження щодо вчинення певних дій чи, навпаки, обов`язок вчинити дії учасниками справи або третіми особами, що мають строковий характер та діють до моменту скасування таких заходів судом, який їх вжив, чи судом вищої інстанції у разі скасування ухвали про вжиття спірних заходів забезпечення за їх безпідставністю.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Відповідно до ч. 7, 8 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для скасування заходів забезпечення позову, суд враховує, що позов, в межах якого вживались заходи забезпечення, було розглянуто по суті, рішення суду набрало законної сили, а отже необхідність у застосуванні заходу забезпечення позову відпала.

За вказаних обставин, проаналізувавши клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 08.02.2021 у справі № 489/656/21 (провадження № 2/489/1153/21) у вигляді накладення арешту, підлягають скасуванню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 158 ЦПК України, суд

ухвалив:

заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову вжитих по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Скасувати арешт на автомобіль марки Mitsubishi Outlander, 2017 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 , накладений згідно ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва про забезпечення позову у справі 489/656/21 (провадження 2/489/1153/21) від 08 лютого 2021.

Ухвала набирає законної сили після її підписання та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Повний текст судового рішення складено «18» лютого 2025.

Суддя Н.О. Рум`янцева