Справа № 692/1209/24
Провадження № 2-о/692/6/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2025 року с-ще Драбів

Драбівський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Левченко Л.О.

присяжних: Яковенка О.М., Радченка А.Л.

за участю секретаря Савенко О.В.

заявника ОСОБА_1

особи, стосовно якої

розглядається справа ОСОБА_2

адвоката особи Орла С.І.

представника заінтересованої

особи 1 ОСОБА_3

представника заінтересованої

особи 2 Костяної Т.О.

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду с-ща Драбів цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Орган опіки та піклування Шрамківської сільської ради, Драбівська багатопрофільна лікарня, про визнання фізичної особи недієздатною,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про визнання фізичної особи ОСОБА_2 недієздатним, встановлення над ним опіки та призначення опікуна.

Заявлені вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що її син ОСОБА_2 має стійку хронічну тяжку психічну хворобу, яка виключає його змогу адекватного сприйняття та аналітичного оцінювання життєво-побутових ситуацій. Вказує, що ОСОБА_2 хворіє з дитинства. Зазначає, що при народженні дитина отримала родову травму з органічним ушкодженням головного мозку, що спровокувало у дитини розумову відсталість важкого ступеня. ОСОБА_2 не в змозі за собою доглядати, позбавлений здатності адаптуватись у світі та вимагає стороннього догляду та сторонньої допомоги. Зазначає що син неодноразово отримував травми у побуті та як неуважний пішохід, а також у шкільних конфліктах через глузування однолітків. Мав переломи кінцівки та забиття черепа, що спричинило хронічний енурез. Через розумову відсталість не міг опанувати програму шкільного навчання, був переведений до допоміжної школи, однак не міг опанувати спец програму та залишив навчання. З цієї причини не вміє читати та писати, його не приймають на кваліфіковану роботу і він перебуває на утриманні заявника як домашній робітник. Вказує, що син втратив змогу до критичного осмислення сьогодення, має прогресуючу втрату пам`яті. Вважає, що розлади психіки ОСОБА_2 привели до його явної неадекватності і є причиною для встановлення йому опіки. Тому просить визнати ОСОБА_2 недієздатним, а її призначити його опікуном.

Ухвалою Драбівського районного суду Черкаської області від 23 жовтня 2024 року вказану заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами окремого провадження.

Ухвалою Драбівського районного суду Черкаської області від 12.12.2024 доручено Північному міжрегіональному центру з надання безоплатної правничої допомоги призначити адвоката для надання допомоги ОСОБА_2 з числа включених до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правничу допомогу.

Ухвалою Драбівського районного суду Черкаської області від 10.02.2025 в задоволенні клопотання заявника про призначення судово-психіатричної експертизи у справі відмовлено.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву підтримала та просила її задовольнити. Пояснила, що вважає сина психічно хворим, оскільки той має проблеми за здоров`ям - у нього часто болить голова. Він не може пояснити та висловити думки, погано говорить і неясно висловлюється. Під час того як заявника у минулому побили сусіди, сильно злякався і на даний час має енурез. У дитинстві не відвідував шкільні заклади, оскільки заявник забрала його зі школи, він не вміє читати і писати. Його не беруть на роботу, без заявника він нікуди не їздить. Має перелом кінцівки та вставлену металеву «спицю». Отримував струс мозку внаслідок ДТП. Заявник хоче, щоб йому було призначено пенсію, яка буде його джерелом існування. Зазначила, що з приводу його психічних відхилень до лікаря ніколи не зверталась, діагноз у зв`язку з порушенням психіки сину не ставили, лікування не призначали, на обліку у лікаря психіатра ОСОБА_2 не перебуває та не лікується.

У судовому засіданні особа, відносно якої розглядається справи ОСОБА_2 заяву підтримав. Пояснив, що заїкається має проблеми з пам`яттю, у лікаря психіатра не лікувався та на обліку не перебуває, вночі може говорити.

Адвокат ОСОБА_2 - Орел С.І. заявлені вимоги підтримав, але звернув увагу, що ОСОБА_2 ніде не лікувався і йому спочатку необхідно звернутись до лікаря.

Представник заінтересованої особи - Органу опіки та піклування Шрамківської сільської ради Щербина С.М. у судовому засіданні проти задоволення заявлених вимог заперечувала, вказала, що ОСОБА_2 усвідомлює свої дії.

Представник заінтересованої особи Драбівської багатопрофільної лікарні Костяна Т.О. вказала, що є лікарем-психіатром, з архівної історії та картки їй відомо, що ОСОБА_2 у 2000 році, мав діагноз енурез, декілька разів направлявся у диспансер, але були відмови, з 2003 жодних звернень не було, вважала можливим заявлені вимоги задовольнити. Надала для огляду медичну картку ОСОБА_2 .

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

За вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд встановлює такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню для цих правовідносин.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого повторно 31.10.2024 Бориспільським ВДРАЦС у Бориспільському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ), ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що відділом РАЦС Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області 16.10.1985 складено відповідний актовий запис № 701, та його батьками вказані ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Згідно наданих заявником копій сторінок медичної картки ОСОБА_2 той мав травми кінцівок та перелом кісток носа, струс головного мозку та ЗЧМТ.

Згідно копії рішення № 282 від 20.11.2024 виконавчого комітету Шрамківської сільської ради вирішено затвердити висновок опікунської ради при виконавчому комітеті Шрамківської сільської ради, про недоцільність призначення опікуном ОСОБА_1 .

Згідно з копією Висновку про недоцільність призначення опікуном ОСОБА_1 , за підписом сільського голови Анатолія Кулі, затвердженого Рішенням виконавчого комітету Шрамківської сільської ради від 20.11.2024 № 282,07 листопада 2024 року представниками орану опіки і піклування спільно з фахівцями із соціальної роботи КЗ «Центр надання соціальних послуг» Шрамківської сільської ради здійснено обстеження житлово-побутових умов проживання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до акта № 34 оцінки потреб сім`ї/особи на час оцінювання встановлено, заявниця проживає разом з сином та племінницею. ОСОБА_2 інвалідності не має, емоційний стан - стабільний, урівноважений, частково здатний до самообслуговування. На момент обстеження медичних довідок, які підтверджують про здоров`я ОСОБА_2 , представникам не було надано. Згідно довідки КНП «Драбівська багатопрофільна лікарня» Драбівської селищної ради» ОСОБА_1 від 12.11.2024 за медичною допомогою до лікаря нарколога не зверталася. Відомостей про притягнення заявниці до кримінальної відповідальності та наявності судимості на території України опікунської рада немає. Керуючись нормами Цивільного кодексу України, Правилами опіки та піклування, опікунська рада при виконавчому комітеті визнала б можливим призначення гр. ОСОБА_1 опікуном над сином, ОСОБА_2 у разі визнання його недієздатним, але підстави для підтвердження факту обмеження ОСОБА_2 у його законних правах та призначення йому опікуна відсутні.

Крім того, в судовому засіданні була досліджена медична картка ОСОБА_2 відповідно до якої той до року часто хворів, лікувався стаціонарно, мав травми голови, йому встановлено діагноз енурез. 31.05.2000 взятий під «К» нагляд. Під час приписної комісії 23.01.02 (8 клас) встановлено діагноз олігофренія у ступені помірно вираженої дебільності, нічний енурез, скарг на фізичне здоров`я не мав. Під час оглядів 17.06.2003 та 02.09.03 встановлено діагноз легка розумова відсталість. Перебував на лікуванні у тубдиспансері у зв`язку з туберкульозом легень. Під час огляду 11.12.2013 працездатний, фізично здоровий, але проявляє слабкохарактерність та безпорадність відносно інших. Під час огляду 03.07.2019 встановлено діагноз: легка розумова відсталість з емоційно-вольовим розладом. На підставі ст. 19Б визнаний обмежено придатним у воєнний час.

Інших документів, які б свідчили про тривале спостереження ОСОБА_2 у невропатолога, психіатра, перебування на обліку у спеціалізованому медичному закладі та наявність окремої медичної картки із консультативними заключеннями внаслідок системного нагляду у зв`язку із неврологічним, психічним захворюванням, не надано. При цьому суд звертає увагу, що медична картка містить відмітки про пропозицію ОСОБА_2 пройти обстеження у ЧОПНД, від якого той відмовився.

Суд вважає, що надані інформація з медичної картки ОСОБА_2 не підтверджує в достатній мірі обставини, які свідчать про такий психічний розлад здоров`я ОСОБА_2 , який істотно впливає на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Встановлення хронічної хвороби, недоумства, іншого важкого захворювання, що спричинили стійкий розлад психіки, належать до компетенції відповідних медичних закладів.

Згідно із ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

У відповідності до ч. 3 ст. 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом.

Згідно ч. 3ст. 297 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Виходячи зі змісту вказаної статті, обов`язковими умовами для визнання фізичної особи недієздатною, крім наявності в неї хронічного, стійкого психічного розладу, є нездатність такої особи усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Недієздатність це втрата здатності здійснювати особою цивільні права та обов`язки внаслідок тяжкого порушення психічного стану. Критерії недієздатності психічно хворих визначені в ЦК України.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно до статті 298 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

Під достатніми даними слід розуміти будь-яку інформацію, яка дозволяє припустити наявність у фізичної особи певних психічних розладів. Джерелом інформації може бути медична документація, медичні карти амбулаторного чи стаціонарного хворого із психіатричних закладів або виписки з них; довідки з психоневрологічних закладів про те, що особа перебувала чи перебуває на обліку через психічне захворювання; довідки з медичних закладів про наявність захворювань які не є психічними, але які впливають на психічну діяльність особи; покази свідків, що мають підстави давати свідчення про психічний стан особи тощо.

Ухвалою суду від 10.02.2025 року у призначенні судово-психіатричної експертизи відмовлено у зв`язку з відсутністю достатніх підстав для її призначення.

Згідно із ст.ст. 76, 77, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд зазначає, що висновок про недієздатність фізичної особи слід робити, перш за все, на основі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи в сукупності, за умови, що особа страждає саме хронічним, стійким психічним розладом, внаслідок чого у особи виникає абсолютна неспроможність розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними, і в основу рішення суду про визнання особи недієздатною не можуть покладатися докази, які ґрунтуються на припущеннях.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що належних доказів, які б свідчили про психічний розлад здоров`я ОСОБА_2 , як і доказів про те, що внаслідок психічного захворювання він не усвідомлює свої дії, матеріали справи не містять.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для визнання недієздатним ОСОБА_2 через відсутність доказів, які б давали суду беззаперечну, безсумнівну та законну можливість визнати фізичну особу недієздатною на час розгляду справи в суді, тому у задоволенні цієї вимоги слід відмовити.

Суд також відмовляє заявникові у задоволенні заяви і в частині встановлення опіки над ОСОБА_2 , оскільки вказана вимога є похідною від вимоги про визнання особи недієздатною і органом опіки та піклування не підтверджено доцільності призначення заявника опікуном ОСОБА_2 .

Керуючись ч. 2 ст. 247, ст. ст. 293, 294, 299, 300 ЦПК України, ст.ст. 30, 39, 60, 63 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Орган опіки та піклування Шрамківської сільської ради, Драбівська багатопрофільна лікарня, про визнання фізичної особи недієздатною - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів в порядку визначеному ст.ст. 354-356 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Левченко Л.О.

Присяжні: Яковенко О.М.

Радченко А.Л.

Повний текст рішення виготовлено 17 лютого 2025 року.