провадження № 2-п/753/27/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2025 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Коренюк А.М.

при секретарі Хильченко С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від 25 грудня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину,суд -

ВСТАНОВИВ:

Відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою від 21 січня 2025 року, яка надійшла до суду 28 січн 2025 року, й передана судді 02 лютого 2025 року, про перегляд заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від 25 грудня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину.

Заява мотивована тим, що представник відповідача адвокат Полюхович О.І. не з`явилась в судове засідання з поважних причин (не були відомими наслідки розгляду судом поданого клопотання про проведення судового засідання в режимі відео-конференції), а докази, на які посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи (необгрутованість й недоведеність позивачем позовних вимог вцілому, вважає, що заявлені позивачем витрати не є додатковими витратими на дитину відповідно до вимог закону).

Відтак, прийнявши вказане рішення, суд взяв за основу лише доводи позивача, внаслідок чого зробив помилковий висновок та невірно вирішив спір.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким зокрема Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції.

Відповідно до п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Представник відповідача Полюхович О.І., діюча на підставі ордера адвоката про надання правової допомоги від 04.12.2024 року (а.с.56), в судовому засіданні заяву підтримала та просила її задовольнити - скасувати заочне рішення та призначити справу до судового розгляду.

Позивачка ОСОБА_2 в судовому засіданні заяву не визнала, просила залишити її без задоволення. Вказала на необгрунтваність доводів заяви, які не підтверджені доказами про перегляд заочного рішення, й обґрунтованість позовних вимог, законність судового рішення.

Враховуючи, що в матеріалах справи та поданої заяви достатньо даних про права та взаємовідносини сторін в межех розгляду заяви про перегляд заочного рішення суду, форму судочинства - спрощеного провадження, суд визнав можливим вирішити заяву про переглад заочного рішення на підставі наявних у ній матеріалів, за погодженням сторін.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ (Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86).

Окрім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини- в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (Рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України»).

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України", № 16652/04).

Наведені обставини свідчать, що сторони завчасно повідомлені про розгляд заяви судом, а виходячи з положень ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у тому числі, правом визначити свою участь в судовому засіданні.

Суд, вислухавши пояснення сторін, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали цивільної справи та матеріали заяви про перегляд заочного рішення, доводи та заперечення заяви, у їх сукупності, вважає, що вимоги заявника про скасування заочного рішенняне обґрунтовані, обставини, викладені в заяві не підтверджуються наявними в матеріалами справи, та встановленими в ході судового засідання доказами.

Так, заочним рішення Дарницького районного суду м. Києва від 25 грудня 2024 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину, задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 42 172 (сорок дві тисячі сто сімдесят дві) грн. 50 (п`ятдесят) коп. - половину понесених додаткових витрат на дитину. Вирішено питання про розподіл судових витрат (судового збору).

Відповідно до частини 1 статті 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовом у засіданні.

А відповідно до частини 1 статті 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто процесуальним законом передбачені обов"язкові сукупні умови для скасування заочного рішення.

Проте, судом встановлено, що законні підстави для задоволення заяви відсутні за недоведеності відповідачем вказаних ознак сукупних умов для скасування заочного рішення.

Так, відповідач неодноразово повідомлявся судом про час та місце розгляду справи, що підтверджується судовими повістками надісланими рекомендованою поштою з повідомленням про вручення особисто ОСОБА_1 18.11.2024 року (а.с.54), 12.12.2024 року (а.с.109), що вказує на те, що такий відповідач не з`явився в судове засідання й не подав відзив на позовну заяву у визначений процесуальним законом строк без поважних причин, докази, на які посилається, не мають істотного значенняй не можуть вплинути на ухвалене заочне рішення, а тому суд відхиляє такі доводи відповідача.

За таких процесуальних підстав заява задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного та, п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України, керуючись ст. ст. 287, 288 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від 25 грудня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину, - залишити без задоволення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Копію ухвали невідкладно вручити присутнім в залі суду сторонам, відсутнім - надіслати рекомендованою поштою з повідомленням про вручення для відома.

СУДДЯ: