Справа №570/4806/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2025 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Отупор К.М.,

при секретарі Катюха К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дубровиця справу за правилами спрощеного позовного првадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 01 червня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №707 від 01.06.2007 року та видано свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що за період шлюбу з відповідачем у них народилися діти: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 02 жовтня 2008 року та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 23 січня 2014 року.

Спільне життя з відповідачем не склалося. Основна причина розпаду сім"ї, як зазначає позивачка, полягає у відсутності між нею та відповідачем взаєморозуміння та довіри. У них різні погляди щодо виховання синів, відсутні спільні інтереси, вони не ведуть спільного господарства. На даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені, подальше спільне проживання вважає неможливим.

В судове засідання позивачка не з`явилася, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про дату та час розгляду даної справи повідомлений своєчасно, про що свідчить поштова розписка (а.с.25) та довідка про доставку повідомлення у додаток "Viber"(а.с.32).

Відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов слід задовольнити з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01 червня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №707 від 01.06.2007 року та видано свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 (а.с.11).

Від даного шлюбу сторони мають дітей: син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 02 жовтня 2008 року та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 23 січня 2014 року (а.с.7-8)

Відповідно до положень статті 51 Конституції України, частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно із положеннями пункту 3 частини 2 статті 18, статті 51, частини 3 статті 56, частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя.

Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання, почуття любові та поваги один до одного між сторонами втрачено, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, примирення між подружжям та збереження сім`ї не можливо, так як це буде суперечити інтересам та волі сторін.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що сім`я розпалася остаточно і шлюб існує формально.

Беручи до уваги, що шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки, а сторони зберегти сім`ю не бажають, суд з урахуванням того, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті і майнові права, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених частиною 2 статті 110 Сімейного кодексу України, вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити.

Відповідно до вимог статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Тому, на підставі викладеного, керуючись статтями 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, статтями 12, 81, 141, 247, 264, 265, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 01 червня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №707 від 01.06.2007 року, свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.).

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Відомості про учасників справи згідно пункту 4 частини 5 статті 265 Цивільного процесуального кодексу України:

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований в АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя Дубровицького

районного суду К.М. Отупор