Справа № 201/449/25
Провадження № 2-н/202/78/2025
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

18 лютого 2025 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуський О.М., ознайомившись із завою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ, -

ВСТАНОВИВ:

14 січня 2025 року представник ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» Сіверська Г.С. звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ заборгованості за спожитий природний газ.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2025 року цивільну справу № 201/449/25 за заявою ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ, передано за підсудністю до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська.

17 лютого 2025 року цивільна справа № 201/449/25 за заявою ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» надійшла до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.02.2025 року для її розгляду, визначено суддю Мачуського О.М.

Статтею 32 ЦПК України визначено, що спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Таким чином, справа № 201/449/25 за заявою ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ, підлягає прийняттю судом до свого провадження.

Ознайомившись із заявою про та доданими до неї документами, суддя доходить висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу.

У своїй заяві представник ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» зазначає, що ОСОБА_1 є споживачем послуг постачання природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , за якою відкрито особовий рахунок. Боржник споживав природний газ, однак несвоєчасно та не в повному обсязі здійснював оплату за отримані послуги у зв`язку з чим, за період січень 2022 року квітень 2022 року, за ОСОБА_1 утворилась заборгованість в розмірі 3343,98 гривень.

Пунктом 5 частини 2 статті 163 ЦПК України встановлено, що в заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Пунктом 4 частини 3 статті 163 ЦПК України передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

На підтвердження обставин, якими заявник обґрунтував свої вимоги, надано картку фінансового стану особового рахунку боржника та роздруківку типового договору постачання природного газу побутовим споживачам з сайту https://zakon.rada.gov.ua.

При цьому, заявником не долучено доказів, на підтвердження того, що ОСОБА_1 в період виникнення заборгованості січень 2022 року квітень 2022 року проживав за адресою: АДРЕСА_1 , чи є власником даного житлового приміщення, за яким здійснювалось надання послуг з постачання природного газу.

Водночас, після отримання відомостей, в порядку ч. 7 ст. 187 ЦПК України з Єдиного державного демографічного реєстру, отримано інформацію, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Частиною 2 статті 167 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Враховуючи наведене, оскільки до заяви не додано будь-яких документів на підтвердження того, що на час утворення заборгованості ОСОБА_1 був споживачем послуг наданих ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» за адресою: АДРЕСА_1 , суд доходить висновку про необхідність відмовити ТОВ Дніпропетровськ газ збут» у видачу судового наказу.

Керуючись ст.ст. 32, 165, 167 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Прийняти до свого провадження цивільну справу № 201/449/25 за завою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ.

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ.

Роз`яснити заявнику, що у відповідності до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду в 15-ти денний строк з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.М. Мачуський