Провадження №: 2/755/327/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Арапіної Н.Є

з секретарем Цалко Д.М.

розглянувши в порядку загального позовного провадженням у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради за участі третьої особи Десятої Київської державної нотаріальної контори про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Київської міської ради за участі третьої особи Десятої Київської державної нотаріальної контори про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Свої вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка заповіла належну останній квартиру АДРЕСА_1 позивачу. 30 січня 2024 року державним нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю в матеріалах спадкової справи оригіналу правовстановлюючого документу на 10/100 частин квартири АДРЕСА_1 . У зв`язку з чим позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 10/100 частин квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 17 вересня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання та витребувано у Десятої Київської державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи № 213/2023 від 21 березня 2023 року, відкритої після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Протокольною ухвалою суду від 31 жовтня 2024 року закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті.

04 лютого 2025 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення по суті вимог.

Позивач в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представництво інтересів здійснював ОСОБА_3 .

Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи відсутності позивача та представника позивача.

Представник відповідача та треті особи в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 13).

02 грудня 2020 року державним нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори посвідчено заповіт ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до якого остання заповіла належну їй квартиру АДРЕСА_1 позивачу (а.с. 71, 73).

Позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 10/100 частин квартири АДРЕСА_1 .

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що державним нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Представник відповідача скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, в якому просить ухвалити рішення згідно норм чинного законодавства (а.с. 62-63).

Представник третьої особи Десятої Київської державної нотаріальної контори не скористався процесуальним правом подачу пояснень на позовну заяву.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Згідно положень пункту 23 постанови Пленуму Верховного суду № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, в установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як передбачено п.4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Згідно ст. 392 цього Кодексу власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта 10/100 частин квартири АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_2 (а.с. 18).

12 жовтня 2023 року Дніпровська районна в місті Києві державна адміністрація повідомила державному нотаріусу Десятої Київської державної нотаріальної контори про відсутність правових підстав для оформлення та видачі дубліката про право власності на квартиру АДРЕСА_1 органом приватизації житла Дніпровської в місті Києві державної адміністрації у зв`язку зі смертю власника ОСОБА_2 (а.с. 16).

30 січня 2024 року державним нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю в матеріалах спадкової справи оригіналу правовстановлюючого документу на 10/100 частин квартири АДРЕСА_1 (а.с. 20).

Оформити спадкові права в порядку, встановленому статтею 1297 ЦК України позивач не може через відсутність правовстановлюючих документів на нерухоме майно, що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Частиною 3 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року передбачено, що право на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до частини 4 статті 3 цього Закону права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

У теперішній час отримати дублікат про право власності на квартиру на спірне майно є неможливим у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 .

Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Виходячи з викладеного, суд приходить висновку про задоволення позовних вимог по цій справі.

Керуючись ст. 129 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 25, 392, 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1258, 1264, 1268, 1270, 1297 ЦК України, Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Законом України «Про нотаріат», п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 247, 259, 263, 264-265, 273, 354 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Київської міської ради за участі третьої особи Десятої Київської державної нотаріальної контори про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 10/100 частин квартири АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.Є.Арапіна