ПОСТАНОВА

Іменем України

18 лютого 2025 року м. Кропивницький

справа № 401/1145/23

провадження № 22-ц/4809/165/25

Кропивницький апеляційний суду у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Дуковського О.Л.

суддів: Дьомич Л.М., Письменного О.А.

Розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у м. Кропивницькому апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Богданова Марина Григорівна на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

в с т а н о в и в :

У квітні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В обґрунтування позовних вимог вказувала, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 вересня 2014 року.

В період шлюбу у них народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначала, що рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 грудня 2014 року з відповідача на її користь було стягнуто аліменти у розмірі 1/ 4 частини усіх видів його доходу ( заробітку) на утримання дочки.

Проте, рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 було зменшено розмір стягнутих раніше аліментів до 1/6 частини усіх видів доходу ( заробітку) відповідача.

Вказувала, що ОСОБА_1 мотивував своє звернення до суду тим, що він має нову сім`ю та у них народилась дитина, а коштів, які він заробляє недостатньо для утримання родини, на підставі чого і було зменшено розмір стягуваних аліментів на спільну дитину сторін.

Позивачка вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у неї народилася друга дитина ОСОБА_4 , а тому вона не працює та перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Зазначала, що їх спільна із відповідачем дитина ОСОБА_3 є дитиною з інвалідністю, яка хворіє, а тому потребує більших витрат на її утримання, зокрема на постійні медичні огляди, консультації спеціалістів, лікування, спеціалізоване харчування.

Вказувала, що відповідач має стабільний, достатній дохід, але жодної допомоги у добровільному порядку, крім аліментів, на дитину не надає, участі у витратах на її лікування не приймає.

Посилалася на те, що у неї змінилися сімейні та матеріальні обставини, а розмір аліментів, що сплачує відповідач на утримання ОСОБА_5 є недостатніми для утримання доньки, у зв`язку з чим вона вимушена звернутися до суду про збільшення розміру стягуваних аліментів у відповідності до положень ст.ст. 141, 150, 182, 192 СК України.

Просила ухвалити рішення, яким збільшити розмір аліментів, які стягуються із ОСОБА_1 на її користь на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/ 6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до 1/ 4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач заперечував щодо задоволення позовних вимог, з посиланням на те, що на його утриманні перебуває дружина, їх неповнолітня дитина, а також спільна з позивачкою дитина, при цьому він в повному обсязі сплачує на користь позивачки визначені судом аліменти.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 вересня 2024 року позов задоволено.

Збільшено розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 квітня 2019 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначено проводити стягнення із відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 у розмірі 1/ 4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 1211,20 грн .

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Вважає, що оскаржуване рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права та з неповним встановленням обставин, що мають значення для справи.

Вказує на те, що на його утриманні перебувають дружина, їх неповнолітня дитина, а також спільна з позивачкою дитина.

Посилається на те, що він у повному обсязі сплачує на користь позивачки визначені судом аліменти, а позивачка у свою чергу не довела належними та допустимими доказами, що у неї погіршився стан здоров?я чи матеріальний стан.

Вважає, що погіршення здоров?я дитини та збільшення витрат на її утримання не є обставиною у розумінні ст. 192 СК України, яка сама по собі надає право вимагати збільшення розміру аліментів.

Зазначає, що крім аліментів які відповідач сплачує за рішенням суду на утримання доньки, вона отримує пенсію по інвалідності, а також у 2022 році позивач отримувала грошову допомогу ЮНІСЕФ.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.10.2024 визначено колегію суддів: головуючого суддю Голованя А.М. та суддів Дьомич Л.М., Письменного О.А.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 11.11.2024 відкрито апеляційне провадження у цій справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 .

Справу призначено до розгляду без повідомлення (виклику) учасників справи.

Представник позивачки подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а скаргу без задоволення.

Вказує на те, що підставою для зменшення аліментів згідно рішення суду від 04.04.2019 була зміна сімейного та матеріального стану відповідача, з посиланням ,що він має нову сім?ю та у нього народилася дитина в цьому шлюбі.

Вважає, що оскільки у неї змінився як сімейний так і матеріальний стан вона має право на збільшення аліментів на утримання дитини , батьком якої є відповідач.

Крім того посилається, що дитина є інвалідом, а тому потребує більших витрат.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.12.2024 визначеного головуючого суддю Дуковського О.Л., оскільки рішенням ВРП №3579/0/15-24 від 10.12.2024, суддю Кропивницького апеляційного суду ОСОБА_7 звільнено у відставку та 10.12.2024 відраховано зі штату Кропивницького апеляційного суду.

Згідно ч.1, п.3 ч. 6 ст. 19 ЦПК України справи, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Малозначними справами є: справи про стягнення аліментів, збільшення та зменшення їх розміру, припинення стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).

Відповідно до ч. 1ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Справу розглянуто апеляційним судом відповідно до ст. 369 ЦПК України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

Згідно зі статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Судове рішення, ухвалене судом першої інстанції, відповідає вищезазначеним вимогам.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 вересня 2014 року розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 13)

Сторони є батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10).

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 грудня 2014 року ухвалено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/ 4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 грудня 2014 року і до повноліття дитини (а.с. 14-15).

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 квітня 2019 року зменшено розмір стягуваних на користь позивачки аліментів до 1/6 частини усіх видів доходу ( заробітку ) відповідача, у зв`язку зі зміною матеріального стану ОСОБА_1 , який одружився і в цьому шлюбі народилась дитина (а.с.16-19).

ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_2 народилась дитина ОСОБА_4 , батьком якої є ОСОБА_8 (а.с. 20).

Звернувшись із цим позовом до суду позивачка посилалася на те, що у неї змінився сімейний та матеріальний стан.

Позивачка вказувала, що у неї ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася друга дитини і вона не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягненню дитиною трирічного віку.

Крім того посилалася на те, що ОСОБА_3 є дитиною з інвалідністю, що підтверджується медичним висновком № 2/1274/17 від 29 вересня 2022 року (а.с. 24).

Згідно Виписки із медичної карти амбулаторного ( стаціонарного) хворого № 6932 , ОСОБА_3 знаходилась на лікуванні у педіатричному відділенні Обласної клінічної дитячої лікарні Кіровоградської обласної ради з 19 по 23 вересня 2022 року, після проведеного лікування їй рекомендовано «Д» нагляд сімейного лікаря, педіатра, ендокринолога, кардіолога, генетика, гінеколога за місцем проживання; раціональне харчування; медикаментозна терапія довготривала; контроль гормонів.(а.с. 22-23)

Згідно посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого УСЗН Світловодської міської ради 30 листопада 2022 року, ОСОБА_6 , 2009 року народження, є дитиною з інвалідністю і їй з 29 вересня 2022 року по 31 січня 2027 року призначено державну соціальну допомогу у сумі 2790,90 грн (а.с. 21).

З довідки №4 від 02 червня 2023 року, виданої т.в.о. начальника Державного пожежно рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайний ситуацій у Кіровоградській області Олексієм Колісником вбачається, що ОСОБА_1 постійно працює на посаді старшого пожежного рятувальника 17 ДПРЧ 2 державного пожежно рятувального загону Головного Управління ДСНС у Кіровоградській області та згідно ВП від 19 лютого 2015 року з його грошового забезпечення утримуються аліменти на користь ОСОБА_2 .

Встановлено, що за період квітень 2022 року по травень 2023 року ОСОБА_1 було нараховано заробітну плату у розмірі 299 465,62 грн , з яких утримано аліменти - 52915, 90 грн (а.с. 70).

Під час апеляційного перегляду справи в суді апеляційної інстанції не було встановлено погіршення матеріального стану відповідача.

Звернувши до суду з цим позовом про збільшення розміру аліментів, позивачка посилалася на те, що у неї змінилися сімейні та матеріальні обставини з огляду на те, що вона у 2021 році народила другу дитину та здійснює за нею догляд до досягнення трьох років, через що не працює.

Матеріалами справи підтверджується, що спільній дитині сторін у 2022 році було встановлено інвалідність, за станом здоров`я дитина потребує підвищених витрат на її лікування, харчування та утримання; доходи відповідача збільшились.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивачкою доведено зміну її матеріального та сімейного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров?я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність збільшення розміру стягуваних з відповідача аліментів з 1/ 6 до 1/ 4 частини від його заробітку (доходу).

Правильно враховано, що виховування дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, у зв`язку з чим певним чином з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дитини таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного, в даному випадку матір.

У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ч. 1-2 ст. 27 Конвенції, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ст. ст. 150,180 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей.

Таким чином, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Згідно із роз`ясненнями, що містяться в п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Таким чином, враховуючи зміст ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, та у зв`язку зі зміною матеріального становища платника аліментів, матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів.

Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів, що підлягає стягненню з платника аліментів.

На підставі викладеного можна дійти висновку, що у законі закріплено можливість зменшення чи збільшення розміру сплачуваних аліментів та вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів за рішенням суду: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я, інші випадки, прямо передбачені СК України.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Отже, суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини в справі та правильно визначив характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює та застосував норми права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням меж заявлених вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не містять передбачених законом підстав для скасування судового рішення.

Інші доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості рішення суду є безпідставними та зводяться до особистого тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, пункту 1 статті 6 Конвенції ( 995_004 ) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд апеляційної інстанції визнає необґрунтованими доводи апеляційної скарги, що інвалідність дитини не є підставою для збільшення розміру аліментів, у розумінні ст. 192 СК України, які були раніше зменшені за позовом відповідача.

Таким чином, переглядаючи справу, відповідно до вимог статті 367 ЦПК України в межах доводів та вимог апеляційної скарги, за наявними в справі доказами, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381- 384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Богданова Марина Григорівна - залишити без задоволення.

Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її проголошення, і у випадках, передбачених п.2 частини 3 статті 389 ЦПК України може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного її тексту.

Головуючий О.Л. Дуковський

Судді: Л.М. Дьомич

О.А. Письменний