Справа № 151/869/24
Провадження №2/151/45/25
18 лютого 2025 року селище Чечельник
Чечельницький районний суд Вінницької області в складі:
головуючої судді Токарчук Л.Г.
за участю секретаря судових засідань Бондаренко В.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Чечельник Вінницької області в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовною заявою Державної екологічної інспекції у Вінницькій області до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства,
Державна екологічна інспекція у Вінницькій області звернулася до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства. Позов мотивують тим, що Державною екологічною інспекцією проведено перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства України щодо охорони земель та надр на території Чечельницького району, в ході якої встановлено, що громадянин ОСОБА_1 (далі - Відповідач), 27.08.2022 здійснював за допомогою бензопили ''GOODLUCK'' незаконну рубку дерев породи ''Дуб'', діаметром пня - 34 см. в полезахисній лісовій смузі, яка розташована за межами с.Ольгопіль на території Ольгопільської об`єднаної територіальної громади Гайсинського району Вінницької області. Державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища у Вінницькій області Зарванським В.Г. відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення № 014881 від 27.08.2022 за незаконну рубку 1 сухостійного дерева породи ''Дуб'', діаметром пня - 34 см. Дозвільні документи на право проведення рубки відсутні. У відповідних графах адмінпротоколу ОСОБА_1 повідомив, що вирізав дерево для дров. Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення № 06/068 від 29.08.2022 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 65 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Суму штрафу правопорушником сплачено в повному обсязі. Вказані дії (незаконна рубка дерева) є порушенням ст. 67, 69 Лісового Кодексу України, де зазначається, що спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубним квитком або лісовим квитком, що видається безоплатно. Внаслідок незаконної порубки 1 сухостійного дерева відповідач наніс державі шкоду в розмірі 3 446 гривень 20 копійок. Розрахунок шкоди здійснено у відповідності з додатком № 1 до Постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 № 665 ''Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу''. 28.11.2022 ОСОБА_1 було направлено претензію № 3627/6/22 від 28.11.2022 щодо можливості досудового врегулювання спору та сплати шкоди у добровільному порядку. Однак, станом на день подачі позову шкода не відшкодована, тому просять позов задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 суму шкоди, завданої державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства, у розмірі 3 446 гривень 20 копійок та судовий збір.
Ухвалою суду від 27 грудня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, з викликом сторін.
Представник позивача Пікульська Н.Г. у судове засідання не з`явилася, згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України через систему ''Електронний суд'' надіслала заяву про розгляд справи у її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 у судові засідання призначені на 29 січня 2025 року та 18 лютого 2025 року не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення повісток за зареєстрованим місцем проживання. Рекомендовані повідомлення повернулися без вручення адресату, з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Будь-яких заяв та клопотань, в тому числі відзиву на позовну заяву від відповідача на адресу суду не надходило.
За таких підстав відповідач вважається належно повідомленим про дату, час і місце судового засідання.
Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Частиною 4 ст. 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, оскільки належним чином повідомлений відповідач повторно не з`явився у судове засідання, а позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову повністю по слідуючим підставам.
Судом встановлено, що Державною екологічною інспекцією проведено перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства України щодо охорони земель та надр на території Чечельницького району, в ході якої встановлено, що громадянин ОСОБА_1 27.08.2022 здійснював за допомогою бензопили ''GOODLUCK'' незаконну рубку дерев породи ''Дуб'', діаметром пня - 34 см. в полезахисній лісовій смузі, яка розташована за межами с.Ольгопіль на території Ольгопільської об`єднаної територіальної громади Гайсинського району Вінницької області. Рубку дерева здійснив без будь-яких дозвільних документів.
Старшим державним інспектором з ОНПС у Вінницькій області, заступником начальника відділу державного екологічного нагляду (контролю) ПЗФ, лісів та рослинного світу Зарванським В.Г. відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення № 014881 від 27.08.2022 за незаконну рубку дерева породи ''Дуб'', діаметром пня - 34 см в полезахисній лісовій смузі, яка розташована за межами с.Ольгопіль на території Ольгопільської об`єднаної територіальної громади Гайсинського району Вінницької області. Дозвільні документи на порубку відсутні. У відповідних графах протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вказав, що різав дерево для дров, не для продажу та затвердив це своїм підписом.(а.с.5)
На підставі протоколу про адміністративне правопорушення № 014881 від 27.08.2022 старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Вінницької області Зарванським В.Г. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення № 06/068 від 29 серпня 2022 року, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 65-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень. Суму штрафу правопорушником сплачено у добровільному порядку.(а.с.6)
Як вбачається з розрахунку збитків, здійсненого у відповідності з додатком № 1 до Постанови КМ України від 23 липня 2008 року № 665 "Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу" підготовленого старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Вінницької області ОСОБА_2 , своїми діями ОСОБА_1 наніс державі збитків, заподіяних внаслідок незаконної порубки одного дерева в розмірі 3 446 гривень 20 копійок.(а.с.8)
28.11.2022 ОСОБА_1 було направлено претензію № 3627/6/22 від 28.11.2022 щодо можливості досудового врегулювання спору та сплати шкоди у добровільному порядку, надати до 28.12.2022 року Державній екологічній інспекції у Вінницькій області копію квитанції про сплату.(а.с.7)
Однак станом на день розгляду справи порушник в добровільному порядку збитки не відшкодував.
Фактичним обставинам, встановленими судом відповідають правовідносини щодо відшкодування збитків, заподіяних порушенням природоохоронного законодавства, які кваліфікуються як відносини із відшкодування позадоговірної шкоди та регулюються, зокрема Цивільним кодексом України, Лісовим кодексом України, Законом України "Про рослинний світ", Законом України "Про охорону навколишнього природного середовища".
Статтею 13 Конституції України передбачено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах визначених цією Конституцією.
Відповідно до ст. 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.
За загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно зі ст. 40 Закону України ''Про рослинний світ'' порушення законодавства про рослинний світ тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законами України. Відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ, зокрема, несуть особи, винні у протиправному знищенні або пошкодженні об`єктів рослинного світу.
Вповідно до частин 4, 5 ст. 68, ч. 1 ст. 69 Закону України ''Про охорону навколишнього природного середовища'' підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.
Згідно ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 105 Лісового кодексу України порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників.
Статтею 107 Лісового кодексу України передбачено, що підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.
Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України ''Про практику розгляду судами справ за позовами про відшкодування шкоди'' № 6 від 27.03.1992 р. роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Вирішуючи спірні правовідносини суд враховує також, приписи Закону України ''Про охорону навколишнього природного середовища'', зокрема статті 12, 40 та 69, відповідно до яких громадяни України зобов`язані: а) берегти природу, охороняти, раціонально використовувати її багатства відповідно до вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища; б) здійснювати діяльність з додержанням вимог екологічної безпеки, інших екологічних нормативів та лімітів використання природних ресурсів; в) не порушувати екологічні права і законні інтереси інших суб`єктів; г) вносити штрафи за екологічні правопорушення; д) компенсувати шкоду, заподіяну забрудненням та іншим негативним впливом на навколишнє природне середовище (ч. 1 ст. 12 Закону).
Використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог: раціонального і економного використання природних ресурсів на основі широкого застосування новітніх технологій; здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища (ч. 1 ст. 40 Закону).
Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі (ч. 1 ст. 69 Закону).
Частиною 1 ст. 67 Лісового кодексу України встановлено, що заготівля деревини, заготівля другорядних лісових матеріалів проводиться в порядку спеціального використання лісових ресурсів.
Згідно з частиною 1 ст. 69 Лісового кодексу України спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно.
Також, згідно зі ст. 142 Конституції України природні ресурси, які перебувають у власності територіальних громад, є складовою частиною матеріальної і фінансової основи місцевого самоврядування.
На підставі статтей 47, 69 Закону України ''Про охорону навколишнього природного середовища'' для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються фонди охорони навколишнього природного середовища. Ці фонди утворюються у складі відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди за рахунок, у тому числі, частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.
Згідно з ч. 1 ст. 69 Закону України ''Про охорону навколишнього природного середовища'' шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.
Відповідно до ч. 3 ст. 29, ч. 1 ст. 69-1 Бюджетного кодексу України грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, сплачуються у визначеному вказаними нормами співвідношенні на рахунки спеціальних фондів Державного, обласних та місцевих бюджетів в розмірах 30, 20 та 50 відсотків відповідно.
Зазначена норма означає, що завдані природним ресурсам збитки сплачуються на єдиний розподільчий казначейський рахунок відповідної місцевої ради в користь зведеного бюджету, із якого місцевим органом Державної казначейської служби в подальшому розподіляються конкретні суми коштів до Державного, обласного та місцевого бюджетів у вищевказаному співвідношенні.
Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно приписів частин 1 - 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно частин 1 та 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Статтями 76-89 ЦПК України визначено поняття доказів, їх належності, допустимості, достовірності та достатності, обов`язок доказування і подачі доказів, а також підстави звільнення від доказування, порядок подачі доказів, витребування доказів та оцінки доказів.
Відповідно до частин 1 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною 6 ст. 82 ЦПК України визначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Питання відшкодування відповідачем майнової шкоди, яка була заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища не вирішено під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Якщо питання про відшкодування винним майнової шкоди, завданої в результаті вчинення адміністративного правопорушення не вирішено, відповідно до частини 1 або частини 2 ст. 40 КУпАП, то згідно частини 3 ст. 40 КУпАП питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства.
Враховуючи викладене, суд вважає, обґрунтованою вимогу позивача про стягнення з відповідача відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок негативного впливу на навколишнє середовище в сумі 3 446 гривень 20 копійок.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
При зверненні з позовом до суду, позивачем сплачено судовий збір згідно платіжної інструкції № 539 від 22.11.2024 року в сумі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень, який відповідно до ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись статтями 40, 41 Закону України ''Про рослинний світ'' статтями 67, 68, 69 Закону України ''Про охорону навколишнього природного середовища'' статтями 12, 13, 76-89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280 ЦПК України,-
УХВАЛИВ:
Позовну заяву - задовольнити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цивільним процесуальним Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним Кодексом.
Повне найменування (ім`я) сторін та їх місцезнаходження:
Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , картка платника податків НОМЕР_1 , місце реєстрації : АДРЕСА_1 ).
Суддя Людмила ТОКАРЧУК