Справа № 445/2249/24
провадження № 2-о/445/38/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Сивака В. М.

секретаря судового засідання Захарчук Н.Я.

з участю:

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

представника заінтересованої особи ОСОБА_14

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Золочеві Львівської області, в порядку окремого провадження, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 заінтересована особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України про встановлення факту, що має юридичне значення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування заяви посилалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок збройної агресії рф проти України загинув її батько ОСОБА_3 . Вказане підтверджується Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 06.10.2022 №1728 "Про загибель ОСОБА_3 під час участі у воєнних діях"13.01.2024 року заявниця ОСОБА_1 звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_12 із заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у зв`язку із загибеллю ІНФОРМАЦІЯ_2 батька заявниці ОСОБА_1 - солдата ОСОБА_4 при виконанні бойового завдання за призначенням під час воєнних дій на території України внаслідок артилерійського обстрілу поблизу населеного пункту Богородичне, Краматорського району, Донецької області.

Листом ІНФОРМАЦІЯ_12 від 16.07.2024 №7757 повідомлено, що згідно протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 21 червня 2024 року №17/д, комісія дійшла висновку про повернення на доопрацювання документів для призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю ІНФОРМАЦІЯ_2 батька заявниці ОСОБА_1 - солдата ОСОБА_4 ».

Витягом з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 21 червня 2024 року №17/д, встановлено наступне:

«Розглянувши подані документи, комісія дійшла висновку про повернення на доопрацювання документів для призначення одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 2 постанови КМУ від 28 лютого 2022 року №168 заявниці ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , - дочки загиблого ІНФОРМАЦІЯ_2 у період дії воєнного стану солдата ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), що підтверджено свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 від 04.11.2023 та листом Кадрового центру Збройних Сил України від 10.05.2024№321/КЦ/4748.

Без надання документів, які відповідно до Сімейного кодексу Україні підтверджують, що повнолітня дочка була членом сім`ї загиблого (судове рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема про факт спільного проживання, ведення спільного господарства та наявність між ними взаємних прав та обов`язків) або перебування на його утриманні відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (копії документів, виданих Пенсійним фондом України, які підтверджують право на призначення пенсії в разі втрати годувальника або факт призначення пенсії за загиблого, судового рішення про встановлення факту перебування на його утриманні на дату загибелі, документи, що підтверджують навчання на денній формі на дату загибелі військовослужбовця), неможливо встановити право заявниці на отримання частки одноразово їгрошової допомоги відповідно до п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, у зв`язку з чим документи ОСОБА_6 повернути на доопрацювання.»

Підлягає встановленню факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 з її батьком ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце народження: м.Львів, смт.Брюховичі), ведення ними спільного господарства та наявності між ними взаємних прав та обов`язків, з 01.07.2021 року по 23.01.2022 року за адресою: АДРЕСА_1 , і з 24.01.2022 року по момент загибелі ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 .

Встановлення вищевказаного факту має юридичне значення для доопрацювання заявницею ОСОБА_1 документів про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у зв`язку із загибеллю ІНФОРМАЦІЯ_2 батька заявниці ОСОБА_1 - солдата ОСОБА_4 при забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації під час воєнних дій на території України (пов`язане із захистом Батьківщини), при виконанні обов`язків військової служби.

26.12.2024 представником заінтересованої особи Міністерства оборони України - ОСОБА_15 подано до суду письмові пояснення, де зокрема зазначено, що правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-ХІІ від 25.02.1993 р., який також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

За приписами ст. 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII від 20.12.1991 р. (далі Закон №2011-Х1І) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, і гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону №2011-ХІІ, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Згідно ст. 16-1 Закону № 2011-ХІІ (в редакції Закону на час виникнення спірних відносин, тобто дня загибелі військовослужбовця - ІНФОРМАЦІЯ_6 ), визначено коло осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, а саме: члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно ч.8 та 9 ст. 16-3 Закону № 2011-ХІІ особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права. Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

28.02.2022 р. Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», згідно з п. 2 якої сім`ям загиблих осіб, зазначених у п. 1 цієї Постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у ст. 16-1 Закону України від 20.12.1991 р. №2011-ХІІ, крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.

Відповідно до абз. 2 п. 2 вказаної Постанови № 168 особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.

У разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на одноразову грошову допомогу. Особам, які мають право на одноразову грошову допомогу, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами (абз. 3 п. 2 Постанови №168).

Якщо після призначення та виплати одноразової грошової допомоги у повному розмірі, зазначеному в абзаці першому цього пункту, за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право, питання щодо перерозподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку (абз. 4 п. 2 Постанови №168).

Якщо сім`я загиблої особи одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, та одноразової грошової допомоги або компенсаційної виплати, встановлених іншими актами законодавства, здійснюється одна з таких виплат за її вибором.

Так, для встановлення факту проживання однією сім`єю необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України де визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Обов`язковою умовою для визнання факту проживання однією сім`єю, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю потрібно враховувати в сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню.

Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно-правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв.

При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин (спільне проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України), оскільки самі по собі, наприклад, факти спільної присутності на святах, або пересилання коштів, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, факт реєстрації за такою адресою при відсутності інших наведених вище ознак не можуть свідчити, що між особами усталені відносини, притаманні сім`ї.

Факт спільного проживання та/або реєстрації місця проживання без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, не може свідчити про те, що мали місце усталені відносини, які притаманні сім`ї та, що заявник проживала однією сім`єю і була членом сім`ї ОСОБА_3 .

На думку представника, у заяві не зазначено та не наведено доказів спільного проживання, наявності взаємних прав і обов`язків між повнолітньою донькою ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , відповідно, відсутні підстави для визнання такого факту доведеним.

Враховуючи викладене, представник просить суд у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення спільного проживання відмовити повністю.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала подану нею заяву та просила встановити зазначений нею факт.

Представник заявника адвокат Муравська О.І. у судовому засіданні підтримала заяву, просив задовольнити.

Представник заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_7 - ОСОБА_16 у судовому засіданні зазначив, що позиція ІНФОРМАЦІЯ_7 висловлена у письмових поясненнях, які долучені до справи, в обґрунтування посилався на викладені у поясненнях обставини. Враховуючи викладене, вважають, що даний факт із поданих заявником документів недоведений, тому у задоволенні вказаної заяви просять відмовити. З огляду на все вищенаведене, зокрема сказане учасниками справи, досліджені докази, вважають що підстав для задоволення даної заяви немає.

Вислухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення заяви з таких підстав.

Пунктом 1.33. Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 27.02.2022 №44 встановлено, що ОСОБА_4 , відповідно до розпорядження з мобілізаційного розгортання командування ДШВ ЗСУ від 24.02.2022 №М/117/1/2/675 згідно із указом Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №69/2022 прибули із районних центрів комплектування та соціальної підтримки для подальшого проходження військової служби, з 27 лютого 2022 року призначено на посаду стрільця-номера обслуги 4 десантно-штурмового відділення 1 десантно-штурмового взводу 4 десантно-штурмової роти 2 десантно-штурмового батальйону, ВОС-101915Д/533, присвоєно військове звання солдата відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», який 27 лютого 2022 року вибув до

району виконання бойових завдань.

ІНФОРМАЦІЯ_8 помер батько заявниці ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , про що 06.10.2022 року складено відповідний актовий запис №5953, місце державної реєстрації: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), що підтверджено Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 04.11.2023 року Золочівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Золочівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 06.10.2022 №1728 "Про загибель ОСОБА_3 під час

участі у воєнних діях"встановлено, що солдат ОСОБА_7 , який перебував у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 при виконанні бойового завдання за призначенням під час воєнних дій на території України внаслідок артилерійського обстрілу поблизу населеного пункту Богородичне, Краматорського району, Донецької області.

Загибель солдата ОСОБА_4 , який перебував у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , настала при забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації під час воєнних дій на території України (пов`язане із захистом Батьківщини), при виконанні обов`язків військової служби.

Пунктом 13 Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.10.2022 №273 встановлено, що солдата призваного по мобілізації ОСОБА_4 , колишнього стрільця-номера обслуги 4 десантно-штурмового відділення 1 десантно-штурмового взводу 4 десантно-штурмової роти НОМЕР_3 десантно-штурмового батальйону, вважати таким, що загинув ІНФОРМАЦІЯ_8 , с.Богородичне Донецької обл. Причина смерті: вибухове руйнування тіла, ушкодження внаслідок військових дій від інших вибухів та осколків. Смерть пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.

Довідкою від 24.07.2023 №3048, виданою командиром військової частини НОМЕР_1 встановлено, що солдат ОСОБА_7 дійсно в період з 27.02.2022 по ІНФОРМАЦІЯ_2 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

13.01.2024 року заявниця ОСОБА_1 звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_12 із заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у зв`язку із загибеллю ІНФОРМАЦІЯ_2 батька заявниці ОСОБА_1 - солдата ОСОБА_4 при виконанні бойового завдання за призначенням під час воєнних дій на території України внаслідок артилерійського обстрілу поблизу населеного пункту Богородичне, Краматорського району, Донецької області.

Листом ІНФОРМАЦІЯ_12 від 16.07.2024 №7757 повідомлено, що згідно протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 21 червня 2024 року №17/д, комісія дійшла висновку про повернення на доопрацювання документів для призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю ІНФОРМАЦІЯ_2 батька заявниці ОСОБА_1 - солдата ОСОБА_4 ».

Витягом з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 21 червня 2024 року №17/д встановлено наступне: «Розглянувши подані документи, комісія дійшла висновку про повернення на доопрацювання документів для призначення одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 2 постанови КМУ від 28 лютого 2022 року №168 заявниці ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , - дочки загиблого ІНФОРМАЦІЯ_2 у період дії воєнного стану солдата ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), що підтверджено свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 від 04.11.2023 та листом Кадрового центру Збройних Сил України від 10.05.2024№321/КЦ/4748.

Без надання документів, які відповідно до Сімейного кодексу Україні підтверджують, що повнолітня дочка була членом сім`ї загиблого (судове рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема про факт спільного проживання, ведення спільного господарства та наявність між ними взаємних прав та обов`язків) або перебування на його утриманні відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (копії документів, виданих Пенсійним фондом України, які підтверджують право на призначення пенсії в разі втрати годувальника або факт призначення пенсії за загиблого, судового рішення про встановлення факту перебування на його утриманні на дату загибелі, документи, що підтверджують навчання на денній формі на дату загибелі військовослужбовця), неможливо встановити право заявниці на отримання частки одноразової грошової допомоги відповідно до п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, у зв`язку з чим документи ОСОБА_6 повернути на доопрацювання.»

Підлягає встановленню факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 з її батьком ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце народження: м.Львів, смт.Брюховичі), ведення ними спільного господарства та наявності між ними взаємних прав та обов`язків, з 01.07.2021 року по 23.01.2022 року за адресою: АДРЕСА_1 , і з 24.01.2022 року по момент загибелі ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 .

Факт спільного проживання, ведення спільного господарства та наявності взаємних прав та обов`язків ОСОБА_1 з її батьком ОСОБА_3 однією сім`єю, до моменту його загибелі ІНФОРМАЦІЯ_2 , підтверджено наступними обставинами:

Заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , є дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , що підтверджено свідоцтвом про народження ОСОБА_8 НОМЕР_4 , виданим 25 липня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Самбірського РЦО Львівської області та свідоцтвом про шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 НОМЕР_5 , виданим 03 грудня 2016 року Золочівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

У графі 3 Облікової картки ОСОБА_3 до військового квитка НОМЕР_6 , виданого 10.02.2015 ІНФОРМАЦІЯ_13 з відміткою про виключення з обліку 25.02.2022 у зв`язку з мобілізацією і надсиланням до в/ч НОМЕР_1 встановлено адресу місця проживання ОСОБА_3 : АДРЕСА_1 .

Листом Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання від 13.10.2023 року №03/01-4535 встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , був зареєстрований з 24.01.2022 за адресою: АДРЕСА_2 і знятий з реєстрації 19.10.2022 як померлий.

Письмовим поясненням від 19.09.2024 заявниці ОСОБА_1 встановлено: «Я, ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_5 ), є дочкою ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 при забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації під час воєнних дій на території України (пов`язане із захистом Батьківщини), при виконанні обов`язків військової служби.

Батьки розлучені, тому в дитинстві я проживала з матір`ю, вітчимом та сестрою (дочка матері від другого шлюбу) в селі Підгорне, Золочівського району, Львівської області.

Із татом в мене завжди були дуже добрі відносини, він брав участь в моєму вихованні, купляв мені одяг, шкільне приладдя, часто приїжджав до мене ія жила у нього вдома під час шкільних канікул. З моїм чоловіком ми одружилася, коли нам було 16 і 18 років, і на той момент ми не мали власного житла, тому жили на орендованій квартирі, не мали вищої освіти і не мали роботи, і також ми утримували наших двох дітей. Упродовж всього часу мій тато допомагав нам фінансово, купляв своїм внукам одяг, дитяче харчування, часто навідував мене і дітей. При цьому, мій тато дуже просив мене здобути повну вищу освіту, тому що він турбувався про моє майбутнє. Але через сімейні обставини і побутові обов`язки, я не змогла добре підготуватися до складання вступних іспитів, і в червні 2021 році я не склала єдиного вступного іспиту. Через це мій батько дуже засмутився, і наполягав, щоб я все таки продовжила навчання в майбутньому. Тому в липні цього ж року я ще раз намагалася скласти той самий іспит, але набрала мало балів і іспит не склала. Тому, мій тато попросив мене переїхати до нього постійно проживати, щоб він допомагав мені у побуті, у догляді за дітьми, допомагав фінансово, і щоб я в той час могла навчатися, здобути повну вищу освіту і в майбутньому працювати. І моєму чоловіку мій батько теж намагався допомогти у пошуках роботи у Львові. На прохання мого тата, 01 липня 2021 року я переїхала жити до батька додому за адресою: АДРЕСА_1 , і 24 січня 2022 року ми разом переїхали в квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . Під час цього періоду ми спільно вели побут, тато допомагав у вихованні своїх внуків, я готувалася до наступних вступних іспитів, і тато допомагав мені з чоловіком фінансово, тому що на той час я і мій чоловік були безробітними і не мали жодних доходів. 27 лютого 2022 року мій батько ОСОБА_3 був мобілізований для несення військової служби, а 09 червня 2022 року з ним зник зв`язок. В подальшому мені повідомили, що його тіло виявлене, і 07 жовтня 2022 року відбувся чин похорону мого тата. Цього самого року після смерті тата, 30.09.2022 року я вступила на магістратуру в Тернопільський національний педагогічний університет імені Володимира Гнатюка на історичний факультет, заочну форму навчання, і 31.12.2023 року здобула повну вищу освіту ступеня магістра за професійною кваліфікацією «Вчитель історії», як цього просив мій тато. Також 28.10.2024 я вступила до Золочівського професійного ліцею на денну форму навчання. Хочу сказати, що мені дуже бракує підтримки мого тата, через його загибель не здійсняться наші спільні плани, після його смерті я переїхала зі ОСОБА_10 в Золочів, я до сих пір не знайшла роботу, а мій чоловік доїжджає із ОСОБА_11 до ОСОБА_10 на непостійні підробітки, які для нього ще за життя підшукав мій тато, мої діти часто згадують про дідуся і сумують за ним. Через загибель мого батька ОСОБА_3 я осиротіла. Мені відомо, що батьки мого тата померли багато років тому, рідних братів і сестер він не мав, на момент загибелі не був одружений, інших дітей не мав.»

Письмовим поясненням від 05.12.2023 року ОСОБА_12 (місце проживання: АДРЕСА_3 , тел.: НОМЕР_7 , на момент дачі пояснень проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_8 встановлено: «Я, ОСОБА_12 повідомляю, що ОСОБА_1 мені відома, оскільки Вона являється дочкою ОСОБА_3 .. Хочу зазначити, що ОСОБА_3 являвся моїм сусідом у с.м.т. Брюховичі та проживав у будинку АДРЕСА_1 . Мені відомо, що ОСОБА_1 проживала за вищевказаною адресою зі своїм батьком у 2021 році. В січні 2022 року ОСОБА_1 разом зі своїм батьком ОСОБА_3 переїхали на постійне проживання у АДРЕСА_2 , де проживала до смерті батька ІНФОРМАЦІЯ_2 . Додатково повідомляю, що я знайомий з ОСОБА_3 з дитинства, оскільки ми були сусідами і добрими друзями. Мені відомо, що батьки ОСОБА_3 давно померли, жодних рідних братів чи сестер у нього не було, неодружений, його єдиною дитиною є донька ОСОБА_1 . Мені відомо, що на прохання ОСОБА_3 в липні 2021 року його донька ОСОБА_1 переїхала до свого батька на постійне місце проживання, допомагала вести йому господарство, а батько допомагав їй отримати повну вищу освіту та фінансово утримував доньку у зв`язку з її безробіттям.»

Письмовим поясненням від 31.12.2023 року ОСОБА_13 ( ІНФОРМАЦІЯ_11 , місце проживання:

АДРЕСА_4 , тел.: НОМЕР_9 ) встановлено:

«Я, ОСОБА_13 , перебувала у шлюбі із ОСОБА_3 з 04 березня 2002 по 22 квітня 2005 роки. Під час шлюбу народилася наша спільна донька ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка, наскільки мені відомо, була єдиною донькою ОСОБА_3 . В липні 2021 року ОСОБА_3 запропонував донці ОСОБА_1 постійно проживати спільно з ним, запропонував, що він буде оплачувати вищу освіту доньки, а також запропонував, що він буде фінансово утримувати дочку, поки вона чи її чоловік не знайдуть роботу, оскільки дочка ОСОБА_1 була в скрутному фінансовому становищі через безробіття. Тому, ОСОБА_1 постійно проживала зі своїм батьком ОСОБА_3 із липня 2021 року по січень 2022 року за адресою: АДРЕСА_1 , а також з січня 2022 по червень 2022 за адресою: АДРЕСА_2 , де постійно проживала до смерті батька ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також мені відомо, що батьки ОСОБА_3 давно померли, жодних рідних братів чи сестер у нього не було, не одружений, інших дітей не було.»

Витягами з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків відповідно на запит у електронному вигляді відносно заявниці ОСОБА_1 та її чоловіка ОСОБА_9 за період з 01 кварталу 2021 року по 04 квартал 2022 року встановлено, що заявниця ОСОБА_1 та її чоловік з липня 2021 року і до моменту загибелі батька заявниці - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , жодних доходів не одержували.

Батько заявниці - ОСОБА_3 розлучений, що підтверджено свідоцтвом про розлучення , батько і матір померли, що підтверджено витягом з Державного реєстру актів цивільного стану про державну реєстрацію народження та свідоцтвами про смерть батьків.

Відповідно до ч. 1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У відповідності до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 2 статті 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Пунктом 2 Постанови КМУ №168 від 28.02.2022р. «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», передбачена одноразова грошова допомога виплачується сім`ям загиблих осіб зазначених в п. 1 цієї постанови, яка розподіляється рівними частинами на всіх отримувачів передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме: членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця.

Згідно ч. 2 ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України.

Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Таким чином, для того, щоб мати право на отримання грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця, особа, яка вважає себе членом сім`ї такого військовослужбовця, повинна довести: 1) факт проживання з загиблим; 2) наявність у такої особи і загиблого спільного побуту 3) наявність між особами взаємних прав і обов`язків.

При встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.

Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у осіб особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Статтею 16 цього Закону унормовано правила виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Умови та порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців врегульовані Наказом Про затвердження Порядку і умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану №45 від 25.01.2023 р.

Відповідно до пункту 1.4. Порядку і умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану, який затверджено Наказом ІПро затвердження Порядку і умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану №45 від 25.01.2023 р., особи, які мають право на отримання ОГД, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі (смерті) особи, зазначеної у пункті 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», що вказана у свідоцтві про смерть. Право осіб на отримання ОГД визначається станом на дату загибелі (смерті) військовослужбовця.

Згідно ст. 16-1 Закону № 2011-ХІІ (в редакції Закону на час виникнення спірних відносин, тобто дня загибелі військовослужбовця - ІНФОРМАЦІЯ_2 ), визначено коло осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, а саме: члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

В абзаці першому частини другої статті 3 СК України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства (частина четверта статі 3 СК України).

Як вказано у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18), що «згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення термінів «член сім`ї», членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки».

П. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Згідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформляють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом.

При співставленні усіх наявних у справі доказів, суд доходить висновку, що подана ОСОБА_1 заява про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає до задоволення. Із долучених до справи документів, пояснень свідків вбачається факт постійного спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 з її батьком ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), ведення ними спільного господарства та наявності між ними взаємних прав та обов`язків, з 01.07.2021 по 23.01.2022, за адресою: АДРЕСА_1 , і з 24.01.2022 по момент загибелі ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 .

Документально підтверджених фактів, які б заперечували наведені обставини, суду не надано.

Встановлення наведеного факту має для заявника юридичне значення, так як необхідне для реалізації права на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, як члену сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця.

Керуючись ст.ст. 76-81, 263-265, 268, 273, 293, 315 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

заяву ОСОБА_1 заінтересована особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 з її батьком ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), ведення ними спільного господарства та наявності між ними взаємних прав та обов`язків, з 01.07.2021 по 23.01.2022, за адресою: АДРЕСА_1 , і з 24.01.2022 по момент загибелі ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. М. Сивак