Провадження №2/524/2065/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2025 року місто Кременчук

Автозаводський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Мельник Н.П., за участі секретаря судового засідання Стешиної В.О., розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в залі суду цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

29.10.2024 АТ «Універсал Банк» (далі банк) звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У обгрунтування позивних вимог позивачем зазначено, що 07.09.2018 ОСОБА_1 звернулася до банку із метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору банківських послуг від 07.09.2018 (далі договір). При підписанні анкети-заяви відповідачка підтвердила про ознайомлення із умовами та правилами надання банківських послуг (далі - Умови та Правила), паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення загальної вартості кредиту, тарифами банку, довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб та інших додатків, повністю зрозуміла їх зміст та свої права і обов`язки, погодилась із викладеним. Положеннями анкети-заяви визначено, що ця анкета-заява разом із Умови та Правилами, паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення загальної вартості кредиту складають договір про надання банківських послуг. Таким чином, підписавши зазначену анкету-заяву відповідачка підтвердила ознайомлення із зазначеними документами, отримала їх примірники у мобільному додатку та зобов`язалась виконувати.

У позові позивач посилається також на те, що пунктом 6 анкети-заяви визначено наступне:

вважати наведений зразок власноручного підпису відповідачки або його аналогів, у тому числі електронний підпис, обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті їй банком,

засвідчено, що генерація ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, зазначеним у анкеті, використовуватиметься для накладання удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку з метою засвідчення її дій згідно договору,

усі наступні правочини можуть вчинятися відповідачкою та/ або банком із використання удосконаленого електронного підпису,

усе листування здійснюватиметься через мобільний додаток або через інші дистанційні канали відповідно до умов договору,

під удосконаленим електронним підписом розуміється вид електронного підпису, створений за результатами криптографічного перетворення електронних даних, з якими пов`язаний цей підпис, із використанням засобу удосконаленого електронного підпису та особистого ключа, і який дає змогу здійснити електронну ідентифікацію підписувала та виявити порушення цілісності електронних даних, з якими пов`язаний цей підпис. Сторони погодились використовувати ЕП без сертифіката ключа,

генерація ключової пари (особистого та відкритого ключів) здійснюється за допомогою смартфона клієнта, де встановлений мобільний додаток, лише після ідентифікації клієнта та з використанням його смартфона. Згенерований особистий ключ захищається паролем та може бути розміщений у хмарному сховищі,

відкритий ключ розміщується у анкеті-заяві, що підписується клієнтом.

На підставі укладеного договору відповідачка отримала кредит у розмірі 100000 грн 00 коп у вигляді кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 .

Станом на 27.11.2023 у відповідачки прострочення зобов`язань зі сплати щомісячного мінімального платежу за договором становить понад 90 днів, у зв`язку із чим відбулось істотне порушення клієнтом зобов`язань на підставі п. п. 5.15 п. 5 розділу ІІ Умов, а тому уся заборгованість за кредитним договором є простроченою. 27.11.2023 банком направлене повідомлення «пуш» для відповідачки про необхідність погашення суми боргу, однак остання не вчинила жодної дії та на контакт не виходила. Як наслідок, відповідно до п. п. 5.18, 5.19 кредит 27.12.2023 перебуває у формі «на вимогу». З урахуванням зазначеного, просять стягнути залишок заборгованості за наданим кредитом, а саме тіло кредиту у розмірі 112871 грн 23 коп та сплачений позивачем судовий збір за подання позову у розмірі 3028 грн.

08.11.2024 судом отримана інформація на підставі частини 1 ст. 187 ЦПК України про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача.

11.11.2024 ухвалою судді відкрите провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін.

20.11.2024 до суду надійшла заява представника відповідачки (адвоката) Пузіна Д.М. про ознайомлення із матеріалами справи.

02.12.2024 до суду представником відповідачки (адвокатом) Пузіним Д.М. наданий відзив на позовну заяву. У обгрунтування своїх заперечень щодо позовних вимог зазначають, що позов не підлягає задоволенню із наступних підстав. Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє юридична особа, у цьому випадку АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК». Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. З огляду на зміст ст. ст. 633, 634 ЦК України споживач банківських послуг лише приєднується до тих умов, із якими він ознайомлений.

У відзиві зазначають, що 07.09.2018 відповідачка звернувся до АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» для отримання банківських послуг та підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 07.09.2018. До позовної заяви, крім анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, яка підписана відповідачкою особисто, позивачем додані Умови і Правила обслуговування фізичних осіб в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів. Додатками до яких є паспорт споживчого кредиту «Картка monobank», який відповідачкою не підписаний. Тарифів, які діяли на час підписання заяви позивач не надав.

Згідно з наданим банком розрахунком заборгованості за договором б/н від 07.09.2018 станом на 11.07.2024 сума заборгованості відповідачки становить 112871,23 грн, з яких: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 112871,23 грн, загальний залишок заборгованості за відсотками - 0 грн, загальний залишок заборгованості по пені - 0 грн; судовий збір 0 грн, заборгованість за порушення грошового зобов`язання - 0 грн. При цьому, заборгованість за відсотками позивачем визначено у розмірі 0 грн, проте з розрахунку заборгованості, долученої АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» до позову, слідує, що відповідачці нараховувались відсотки за кредитним договором, що відображене у графах розрахунку № 6, 7, 8, 13 за ставками 37,2 %, 76,8 %, 38.4 %. Із розрахунку також слідує, що кошти, внесені відповідачкою за договором, спрямовувалися на погашення нарахованої заборгованості за відсотками.

Натомість, у заяві, підписаній відповідачкою 07.09.2018, відсутні відомості про погодження відсоткової ставки за користування кредитними коштами. У заяві зазначено, що відповідачка ознайомлена та погодилася із Умовами та Правилами, тарифами банку, примірники яких отримала в мобільному додатку.

Зазначена заява не містить відомостей про умови надання кредитних коштів позивачем.

Долучені до позову Умови та Правила не підписані відповідачкою, а отже відсутні підстави стверджувати, що саме такі умови діяли на час укладення договору, та відповідно з ними ознайомлена відповідачка.

Як зазначено у відзиві, неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та Правила, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату процентів, пені та комісії, надані банком Умови та Правила не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору. Зазначені документи, на думку відповідачки, достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Умови та Правила, розміщені на офіційному сайті позивача, не слід приймати до уваги, оскільки останні неодноразово змінювалися банком із часу виникнення спірних правовідносин та до моменту звернення до суду із позовом, а тому кредитор міг додати до позову витяг з тарифів (довідку) та Умови та Правила у будь-яких редакціях, найбільш сприятливих для задоволення його позовних вимог. Зокрема, порядок ознайомлення з документами, що банк визнає складовими договору, не може підмінювати у кредитних правовідносинах необхідність фактичного підписання договору відповідно до приписів ст. 1055 ЦК України, у той час як вони не підписані у передбаченому ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» порядку.

А тому, на підставі наданих позивачем доказів, відповідачка вважає про відсутність підстав стверджувати, що при укладенні договору із нею, позивачем дотримані вимоги, передбачені частиною 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо повідомлення споживача про умови кредитування, а також узгодження із нею саме тих умов, про які зазначено у позові. З урахуванням зазначеного просять задовольнити частково позов, стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 53884 грн 40 коп.

03.12.2024 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, згідно якої зазначають, що до позову додані докази на підтвердження факту укладення договору про надання банківських послуг: копія анкети-заяви, витяг з Умов і Правил обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank (Universal Bank), витяг з тарифів за карткою Monobank. Також у позові міститься посилання на офіційний інтернет ресурс АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» https://www.monobank.ua/terms, де у вільному доступу опубліковані Умови і Правила, які опубліковані і є безперервно доступними у їх поточній редакції, а також архів редакцій за весь період їх існування, зокрема в чинній на момент укладення договору між позивачем та відповідачкою від 30.08.2018 за посиланням https://monobank.ua/terms?file=umovy-2018-08-30.pdf. Відповідачка мала безперешкодний доступ до них в момент укладення договору та в подальшому.

П.п.7.1 тарифів, розділу ІІ Умов і Правил в редакції, чинній на момент укладення договору, сторонами узгоджені: базова відсоткова ставка, що нараховується на максимальну заборгованість на день за умови непогашення заборгованості в повному обсязі в пільговий період, за кожний день з моменту виникнення заборгованості 3,2 % на місяць (38,4 % річних), збільшена відсоткова ставка у випадку наявності простроченої заборгованості 6,4 % на місяць (76,8 % річних). П.п. 4.19 розділу ІІ встановлено, що у випадку істотного порушення клієнтом зобов`язань та його не усунення протягом строку, зазначеного у пункті 4.18, кредит стає у формі на вимогу, а банк не пізніше наступного робочого дня за допомогою мобільного додатку направляє клієнту вимогу про повне повернення усієї суми заборгованості за кредитом з урахуванням відсотків та штрафних санкцій. З моменту направлення вимоги і до повного погашення на залишок суми заборгованості нараховується штраф у розмірі 100 грн та пеня у розмірі 6,4 % на місяць за кожен день прострочення. Упродовж дії договору з 01.09.2020 процентна ставка змінилась і становила 3,1 % на місяць (37,2 % річних).

Частиною 2 ст. 639 ЦК України передбачається, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Підписанням відповідачка засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем 02419ec98ad3cc7ede45332db63c25f2c4381b1be42463ed26bdc6b5b5ed0d6ff6, що використовуватиметься для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення дій відповідачки згідно договору. З метою підтвердження згоди споживача із умовами надання банківських послуг у момент реєстрації АТ УНІВЕРСАЛ БАНК генерує і відправляє на вказаний особою мобільний номер OTP-пароль. Фактом підтвердження згоди є введення споживачем у мобільному додатку Monobank OTP-паролю, який попередньо надісланий Банком на зазначений номер телефону. Відповідачка повідомила про свою згоду із умовами надання банківських послуг АТ УНІВЕРСАЛ БАНК за договором, на підтвердження чого у мобільному додатку нею введено OTP-пароль, попередньо надісланий на зазначений нею мобільний номер телефону. Успішно пройшовши процедуру ідентифікації, відповідачка 07.09.2018 пройшла процедуру верифікації та підписала анкету-заяву до договору, чим підтвердила прийняття умови надання кредиту станом на 07.09.2018, засвідчила про повідомлення банком про всі необхідні умови.

Використання кредитних коштів підтверджується випискою, а отже, на переконання позивача, боржниця намагається приховати фактичні обставини справи про погодження із Умовами і Правилами надання банківських послуг у застосунку monobank, інакше вона не мала б технічної можливості користуватися додатком monobank жодним чином. З деталізованої виписки про рух коштів по картковому рахунку відповідачки та наданого разом із позовом розрахунку заборгованості слідує, що відповідачка користувалася отриманою кредитною карткою та частково погашала утворену заборгованість, однак станом на момент подання позову заборгованість становить 112871 грн 23 коп. Відповідно до виписки про рух коштів на рахунку кредитний ліміт боржниці складає 100000 грн, баланс становить мінус 12871 грн 23 коп, а тому загальна заборгованість становить 112871 грн 23 коп, яка складається із повністю використаного боржницею кредитного ліміту у сумі 100000 грн та суми овердрафту (мінусу по картці) у розмірі 12871 грн 23 коп.

Овердрафт це кредитування банком розрахункового рахунку клієнта для оплати ним розрахункових документів при недостачі або відсутності на розрахунковому рахунку клієнта-позичальника коштів. Таким чином, у разі якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати заборгованості, то заборгованість збільшується на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення, по неустойці. При цьому банк надає кредит згідно з договором у розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної заборгованості: відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з тарифами, платежі розстрочки.

Пункту 5.20 (4.20) розділу ІІ Умов та Правил термін повернення овердрафту в повному обсязі протягом 30 днів з моменту виникнення овердрафту. У зв`язку із тим, що відповідачка частково здійснювала операції з поповнення своєї банківської карти, розмір яких був значно меншим за поточні витрати по картковому рахунку на власний розсуд, виникла заборгованість. Процентна ставка (поточна) - базова процентна ставка становить 3,1 % в місяць (37,2 % річних). Процентна ставка (прострочена) - збільшена відсоткова ставка на місяць на суму загальної заборгованості (у випадку наявності простроченої заборгованості) становить 6,2 % у місяць (74,4 % річних). У випадку сплати боржником щомісячних платежів, нараховується процентна базова ставка у розмірі 3,1 % в місяць. У випадку не сплати боржником щомісячних платежів, нараховується збільшена відсоткова ставка на місяць на суму загальної заборгованості у розмірі 6,2 % у місяць (74,4% річних). Відповідно до пункту п. 5.13 (4.13) п. 5 (4) «Надання на обслуговування кредиту», розділу ІІ Умов та Правил погашення заборгованості клієнта за договором здійснюється коштом, що надходить на рахунок клієнта в наступному порядку: у першу чергу - прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом; у другу чергу - сума кредиту та проценти за користування кредитом; у третю чергу - неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, передбачені договором. У випадку наявності у клієнта заборгованості по сплаті більше ніж один місячний мінімальний платіж, погашення його грошових зобов`язань за такими щомісячними платежами відбувається згідно зі строками виникнення заборгованості, починаючи з найдавнішого за строком виникнення щомісячного платежу і включно до поточного щомісячного платежу, дотримуючись черговості погашення стосовно кожного окремого щомісячного мінімального платежу. У випадку переказу/ перерахування грошових коштів на погашення будь-яких грошових зобов`язань клієнта за договором з порушенням зазначеної черговості, банк вправі самостійно перерозподілити кошти, що надійшли на погашення таких грошових зобов`язань.

Відповідно до п. 7 розділу ІІ Умов і Правил комісія за зняття готівки на суму, що перевищує залишок власних коштів, у банкоматах і пунктах видачі готівки, операції з quasi-валютою за карткою становить 4 % від суми зняття. Переказ із картки на картку або поточний рахунок особи в іншому банку по Україні становить також 4 % за рахунок кредитних коштів. Збільшена відсоткова ставка на місяць за карткою на суму загальної заборгованості у випадку наявності простроченої заборгованості становить 6,2 % на місяць. Якщо заборгованість більше 121 (211) дня (до повного погашення), нараховується штраф у розмірі 100 грн та пеня - 6,2 % на місяць від суми загальної заборгованості за кожен день прострочення, при цьому діє ставка 0,00001 % річних. Строк, після спливу якого формується фінальний рахунок, визначається банком в односторонньому порядку, але не менше 120 днів з моменту настання прострочення виконання зобов`язання та не більше 210 днів. У разі закінчення у клієнта пільгового періоду та не внесення ним мінімального платежу, з першого дня пільгового періоду, коли клієнт розпочав використовувати кредитні кошті нараховується пеня, яка підлягає повному відшкодуванню.

Відповідно до тарифів, дійсних на дату підписання: пільговий період за карткою - до 62 днів, діє з моменту виникнення заборгованості до кінця місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, при умові її погашення в повному обсязі, розмір обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитними коштами 4 % від заборгованості (не менше 100 грн, але не більше залишку заборгованості).

Як зазначає позивач, п.п. 5.16 (4.16) п. 5 (4), п.п. 5.19 (4.19), п. 5 (4) розділу ІІ Умов та Правил, у разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів уся заборгованість за кредитом вважається простроченою та є істотним порушенням клієнтом зобов`язань. У випадку неусунення істотного порушення, кредит стає у формі на вимогу, банк не пізніше наступного робочого дня за допомогою мобільного додатку направляє клієнту вимогу про повернення усієї суми боргу з відсотками, штрафними санкціями. Сума регулярного платежу, який клієнт вчасно не сплачує власними коштами, списується за рахунок кредитних коштів та відноситься до тіла кредиту. Якщо кошти на погашення заборгованості клієнт не вносить, заборгованість за тілом кредиту зростає.

Заявами клієнта визначені розміри щомісячних платежів. Списання зазначених платежів, які відповідачка не здійснювала за рахунок власних коштів, простежуються у виписці про рух коштів по її картковому рахунку. За весь час користування карткою боржницею проведено поповнень карткового рахунку на суму 286194 грн 79 коп, зроблено витрат на суму 399066 грн 02 коп, сума коштів, яка не повернута банку становить 112871 грн 23 коп (399066,02 286194,79). Усі поповнення використовувалися відповідачкою на власні потреби і на рахунку не залишалися, а тому повернутими їх вважати не є можливим. Відповідачка лише частково здійснювала операції поповнення своєї банківської карти, розмір яких значно менший за поточні витрати по картковому рахунку, а тому виникла заборгованість.

12.12.2024 до суду надійшла відповідь (заперечення) на відзив, відповідно до якої сума неправомірно списаних з відповідачки неузгоджених платежів за користування кредитом перевищує загальний залишок заборгованості за кредитом, заявленим банком та відповідно позовні вимоги банку є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

16.12.2024 згідно наданих позивачем додаткових пояснень по справі просять задовольнити позовні вимоги.

20.12.2024 до суду представником відповідачки надано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із підготовкою та наданням суду додаткових доказів по справі.

23.12.2024 ухвалою суду залишено без задоволення клопотання представника відповідачки, оскільки порядок подання доказів регламентовано ст. 83 ЦПК України, зокрема частинами 3, 4, 5, 8 цієї статті. Судове засідання по справі відкладене на 10.01.2025, визнано явку відповідачки у судові засідання обов`язковою.

06.01.2025 представником відповідачки надано заяву про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, яка залишена без задоволення ухвалою від 08.01.2025 по причині недотримання ним частини 2 ст. 212 ЦПК України (не надання доказів направлення заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції іншим учасникам справи) із роз`ясненням відповідачці та її представнику право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції шляхом подання відповідної заяви до суду з дотриманням порядку, визначеного частиною 2 ст. 212 ЦПК України.

10.01.2025 у судове засідання не з`явились сторони, повідомлені належним чином. Відповідачка, явка якої визнана судом обов`язковою, до суду не з`явилась, причини не явки суду не повідомила. Представник відповідачки також не з`явився. Заяв по суті справи, заяв із процесуальних питань, клопотань до суду не надходило. Канцелярією суду на час розгляду справи зазначених документів суду також не передавалось.

10.01.2025 ухвалою суду судове засідання по справі відкладене на 13.02.2025, явка відповідачки у судові засідання є обов`язковою, застосовано до ОСОБА_1 заходи процесуального примусу у виді штрафу за ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству (неявки у судове засідання за обов`язкової участі та неповідомлення суду причин неявки) із роз`ясненням можливості скасування судом постановленої ухвали про стягнення штрафу, якщо особа, стосовно якої її постановлено, виправила допущені порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків.

13.02.2025 у судове засідання відповідачка, явка якої визнана судом обов`язковою, до суду не з`явилась, причини не явки не повідомила. Представник відповідачки також не з`явився. Крім того, відповідачка не скористалась своїм правом стосовно виправлення допущеного порушення процесуального обов`язку явки до суду та не надала доказів поважності причин невиконання відповідних вимог суду щодо своїх процесуальних обов`язків.

Разом з тим, від представника відповідачки надійшов відзив на позов, згідно якого зазначено про розгляд справи за відсутності відповідачки та її представника без обгрунтування причин неможливості з`явитись у судове засідання, заперечують проти задоволення позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступних висновків.

Установлено, що 07.09.2018 ОСОБА_1 звернулася до позивача із метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписала анкету-заяву до договору банківських послуг б/н від 07.09.2018, про що зазначено також і у поданому представником відповідачки відзиві на позов.

У підписаній відповідачкою анкеті-заяві відсутні умови договору про розмір тіла кредиту, процентну ставку та відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання, проте зазначено, що відповідачка згодна з тим, що анкета-заява разом з Умовами та Правилами, тарифами банку становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також про ознайомлення та згодою із Умовами та Правилами, тарифами банку.

На підтвердження укладення між сторонами кредитного договору, крім підписаної відповідачкою анкети-заяви, позивачем надано витяг з Умови і Правила обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо продуктів «Monobank» (Universal Bank), витяг з тарифів за карткою «Monobank».

Згідно з випискою з карткового рахунку відповідачки, таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживачки надано кредит у розмірі 100000 грн у вигляді кредитного ліміту на поточний картковий рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 . Статус картки станом на 02.12.2024 - активна.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідачки за вказаним кредитним договором (тіло кредиту) становить 112871 грн 23 коп .

Разом з тим, надані позивачем витяги з Умов і Правил та тарифи банку не містять підпису позичальниці, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви, яка не містить умов щодо нарахування суми овердрафту та умов користування зазначеними коштами.

Ознайомлення із паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачкою не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки у паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Таким чином, анкета-заява про приєднання до Умов та Правил, паспорт споживчого кредиту, тарифи банку не дають підстав вважати, що позичальниця ознайомлена з усіма умовами кредитування, включаючи зокрема, але не виключно, нарахуванням суми овердрафту, а тому зазначене суд визнає неузгодженим між сторонами договору. Підстави для стягнення із відповідачки суми овердрафту (мінусу по картці) у розмірі 12871 грн 23 коп відсутні.

Водночас, надані позивачем виписки з особового рахунку відповідачки підтверджують факт отримання та користування кредитними коштами. Так, станом на дату звернення до суду з позовом у ОСОБА_1 виникла заборгованість перед банком із фактично отриманих та неповернутих кредитних коштів у загальному розмірі 100000 грн, які підлягають стягненню на користь позивача.

За відсутності достатніх підтверджень про конкретно запропоновані відповідачці Умови та Правила, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про нарахування суми овердрафту та умови користування ними, надані банком документи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достеменно не підтверджують обставин узгодження зазначеного між сторонами кредитного договору. Наведені документи не дають підстави достеменно стверджувати про обізнаність відповідачки із зазначеними умовами договору.

У зв`язку із цим, до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила частини 1 ст. 634 ЦК України, які регламентують правові засади договору приєднання.

Паспорт споживчого кредитування не є доказом по справі. Ознайомлення із паспортом споживчого кредиту, його підписання не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки у паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Витяг з Умов та Правил, тарифів обслуговування кредитних карток, які містяться у матеріалах цієї справи, не визнаються відповідачкою, не містять її підпису, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви. Підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді нарахування суми овердрафту та користування такими коштами, відсутні та не підтверджені позивачем, а тому суд приходить до висновку, що оскільки нарахування банком овердрафту не відповідає умовам, погодженим сторонами під час надання кредитних коштів, відповідно до підписаної ОСОБА_1 анкети-заяви, підстави для стягнення зазначених коштів не встановлені.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.ст. 626, 628 ЦК України).

За змістом ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У частині 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

Частинами 1, 2 ст. 207 ЦК України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною 2 ст. 639 ЦК України передбачається, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 ст. 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Ст. ст. 3, 11 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах та може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.

Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі та вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному цією статтею.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 зазначеного Закону, заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Ст.12 зазначеного Закону визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Аналогічна правова позиція сформована у цілому ряді постанов Верховного Суду. Так, у постанові від 16.12.2020 по справі № 561/77/19, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув. Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 23.03.2020 по справі № 404/502/18, від 12.01.2021 по справі № 524/5556/19 та від 10.06.2021 по справі № 234/7159/20.

Таким чином, спірний договір є укладеним. Зазначене не заперечувалось сторонами, не спростовувалось відповідачкою, нею не оскаржувалось.

Відповідно до частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені ст. 203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У силу частини 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

За правилами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач посилався на укладення із відповідачкою договору, за умовами якого позичальниця отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 100000 грн. Під час підписання анкети-заяви відповідачка підтвердила свою згоду на те, що така заява разом із Умовами та Правилами, тарифами банку, які викладені на його офіційному веб-сайті, складає між сторонами договір про надання банківських послуг, а також те, що він зобов`язується виконувати його умови. Відповідачка належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання, унаслідок чого утворилась заборгованість.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 не спростувала наявність кредитних зобов`язань перед АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» шляхом отримання кредиту у розмірі 100000 грн у вигляді кредитного ліміту на поточний картковий рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка № НОМЕР_1 .

Доказами, які можуть підтверджувати наявність кредитної заборгованості боржника перед банком та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаними положеннями Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Виписка по картковому рахунку може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судами у сукупності з іншими доказами. До такого правового висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 16.09.2020 по справі № 200/5647/18.

Суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог позивача стосовноіснування між сторонами кредитних прав та зобов`язань та підтвердження факту отримання позичальником кредитних коштів у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 100000 грн.

Як слідує із матеріалів справи, відповідачкою не спростоване часткове погашення боргу у розмірі 46115 грн 60 коп, як зазначено у відзиві на позов, не надано будь-яких підтверджуючих документів стосовно цього, оскільки відповідачко частково здійснювались операції з поповнення належній їй банківської карти на власний розсуд, розмір яких був меншим за поточні витрати відповідачки по картковому рахунку, як наслідок виникла зазначена заборгованість, а а тому прохання відповідачки щодо стягнення з неї на користь позивача 53884 грн 40 коп є не доведеним належними, допустимими доказами по справі та задоволенню не підлягає.

Згідно з частиною 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку банк), а оскільки умови договору приєднання розроблені банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, саме банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. З огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач банківських послуг) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Банк, обґрунтовуючи свої вимоги про стягнення заборгованості, у тому числі її розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилався на витяг з Тарифів банку та витяг з Умов та Правил, розміщених на сайті (https://privatbank.ua), як невід`ємні частини спірного договору. При цьому матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з Умов та Правил розуміла відповідачка, ознайомилась та погодилась із ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг банку.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка вносить відповідні зміни до умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015, постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 по справі № 342/180/17 і не спростовано позивачем при розгляді цієї справи.

Оскільки тарифи обслуговування кредитних карток та витяг з Умов та Правил, які містяться у матеріалах справи, не визнаються відповідачкою, не містять її підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви. Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 по справі № 342/180/17, у постанові Верховного Суду від 16.07.2024 по справі № 686/9664/21.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного Суду від 23.05.2022 по справі № 393/126/20 вказано про розмежування форми правочину та способу підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та Правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про умови нарахування овердрафту, надані банком тарифи та Витяг з Умов і Правил не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують обставин ознайомлення із Умови та Правила, паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення загальної вартості кредиту, тарифами банку, довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб та інших додатків, розуміння їх змісту, погодження із ними та розуміння своїх прав і обов`язків.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 100000 грн.

Щодо стягнення із відповідачки судових витрат, суд керується частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України, згідно яких судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ураховуючи, що позовні вимоги позивача задоволено частково у розмірі 100000 грн, тобто на 88,6 % від суми 112871 грн, тому на підставі частини 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 2682 грн 81 коп (3028 грн х 88,6 %).

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини 2 ст. 247 ЦПК України.

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення, суд вважає за необхідне скласти вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 10 -13, 18, 76 - 81, 83, 133, 141, 258, 259, 263- 265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» заборгованість за кредитним договором у розмірі 100000 грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» сплачений судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2682 грн 81 коп пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Повний текст рішення складено 17.02.2025.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК», , місцезнаходження: 04114, м Київ, вул Автозаводська, 54/19.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Н.П. Мельник