У Х В А Л А

Справа № 183/1104/25

№ 2-з/183/16/25

18 лютого 2025 року м.Самар

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Оладенко О.С., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Самарівського районного нотаріального округу Дейнего Світлана Іванівна, про визнання недійсним свідоцтва про право власності, скасування рішення про державну реєстрацію, визнання недійсним договору купівлі-продажу, витребування житлового будинку, -

В С Т А Н О В И В:

03.02.2025 через підсистему «Електронний суд» до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Самарівського районного нотаріального округу Дейнего Світлана Іванівна, про визнання недійсним свідоцтва про право власності, скасування рішення про державну реєстрацію, визнання недійсним договору купівлі-продажу, витребування житлового будинку.

До відкриття провадження у справі 17.02.2025 представник позивача адвокат Савко В.В. подав заяву про забезпечення позову, у якій просить вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви позивач вказує, що вищезазначений будинок належить позивачу як спадкоємцю. Позивачу стало відомо, що право власності на будинок зареєстровано за сторонніми особами - ОСОБА_3 , а в подальшому за ОСОБА_2 . Відповідач жодним чином не обмежений у розпорядженні житловим будинком, зокрема може відчужити його, що істотно ускладнить виконання судового рішення, яке буде ухвалене за наслідками розгляду позовної заяви.

Сторони у судове засідання, на підставі ч. 1 ст. 153 ЦПК України, не викликались.

Враховуючи, що розгляд заяви про забезпечення позову відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, ознайомившись з матеріалами цивільної справи №185/1104/25, дослідивши заяву та додані до неї документи, дійшов наступних висновків.

Як вбачається із позовної заяви, позивачем заявлено такі позовні вимоги:

1. Визнати недійсним свідоцтво про право власності, серія та номер: б/н, виданий 07.09.1997 року, видавник: Виконавчий комітет Новомосковської міської ради народних депутатів, на ім`я ОСОБА_3 та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на даний будинок, індексний номер: 70124664 від 08.11.2023 року, прийняте державним реєстратором Федоришиною Оксаною Володимирівною, Перещепинська міська рада,

2. Визнати недійсним договір купівлі-продажу, серія та номер: 263, виданий 29.02.2024, видавник: приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дейнего С.І.;, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 щодо житлового будинку АДРЕСА_1 , та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 71835867 від 29.02.2024 13:02:45, прийняте приватним нотаріусом Дейнего Світлана Іванівна, Самарівський районний нотаріальний округ, Дніпропетровська обл.

3. Витребувати на користь ОСОБА_1 з незаконного володіння ОСОБА_2 житловий будинок АДРЕСА_1 .

Зазначені позивачем в обґрунтування позову обставини свідчать про те, що між сторонами дійсно виник спір про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має право звернутися до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову для нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як вбачається з матеріалів, доданих до позовної заяви та підтверджується відповіддю №1128381 від 18.02.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на теперішній час право власності на спірний житловий будинок зареєстровано за відповідачем ОСОБА_2 , який має реальну можливість відчужити це майно, що в свою чергу призведе до неможливості виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 08.01.2024 у справі № 915/772/23, наявність у відповідача правомочностей власника спірного майна вказує на можливість у будь-який момент (в тому числі під час розгляду судом позову заявника, але до прийняття остаточного рішення) розпорядитися цим майном на користь третіх осіб, що може призвести до неможливості виконання рішення в цій справі про витребування спірного майна з володіння відповідача (в разі задоволення такого позову).

За наведених умов вимога щодо обов`язкового надання позивачем доказів на підтвердження намірів Відповідача про відчуження Спірного майна, враховуючи наявність у нього права розпорядитися ним у будь-який момент, свідчила б про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін (подібний за змістом висновок викладений, зокрема, у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.03.2023 у справі №905/448/22).

За своєю правовою природою правовий інститут забезпечення позову покликаний гарантувати особам, які беруть участь у справі, реальну можливість ефективного захисту свого права шляхом дійсного виконання можливого рішення суду у разі задоволення позовних вимог. Саме тому такі заходи покликані забезпечити можливість охорони матеріально-правових інтересів позивача від потенційних недобросовісних дій інших учасників, направлених на ухилення від реального та ефективного виконання судового рішення, в тому числі з метою запобігання труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Верховний Суд у своїй постанові від 31 січня 2019 року по справі №761/45074/17 зазначив, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Суд наголошує на тому, жодного питання по суті спору, в тому числі й щодо обґрунтованості позовних вимог, правомірності набуття відповідачем права власності на спірну квартиру, суд на даній стадії не вирішує. Разом з цим, враховуючи неодноразову зміну власника квартири, суд вважає обґрунтованими припущення заявника про те, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Суд погоджується з доводами позивача про те, що відчуження спірного житлового будинку може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

У відповідності до ч.3 ст.153 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії та забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з оцінки обґрунтованості доводів заявника; з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника про забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної заяви, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, суд вважає за необхідне задовольнити заяву та вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії, спрямовані на зміну права власності щодо спірного будинку.

Вирішуючи питання про необхідність застосування зустрічного забезпечення суд виходить з того, що на час вирішення клопотання про забезпечення позову, у суду відсутні відомості про існування визначених ч. 3 ст. 154 ЦПК України обставин, за наявності яких, суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення.

Відповідно до частини першої статті 157 ЦПК України, ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Керуючись статтями 149-153, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Заборонити власнику та особам, які діють від його імені, у будь-який спосіб відчужувати житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на який зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100, власник ОСОБА_2 .

Заборонити державним реєстраторам, нотаріусам, іншим особам, наділеним функціями державного реєстратора, вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією права власності щодо нерухомого майна: житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ., право власності на який зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100, власник ОСОБА_2 .

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк пред`явлення до виконання ухвали про забезпечення позову три роки.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Стягувач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ;

Боржник: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Ухвала суду складена і підписана 18 лютого 2025 року .

Суддя Оладенко О.С.