Дата документу 12.02.2025 Справа № 752/1360/24
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 752/1360/24 Пр. № 22-ц/807/60/25Головуючий у 1-й інстанції: Апаллонова Ю.В. Повний текст складено: 12.07.2024 року. Суддя-доповідач: Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Кочеткової І.В., Подліянової Г.С.

за участі секретаря Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД «ГЕОС ІНВЕСТ» на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08 липня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД «ГЕОС ІНВЕСТ» (надалі - ПАТ «ЗНВКІФ «ГЕОС ІНВЕСТ»), ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СІРІУС ІНВЕСТ ГРУП» (надалі - ТОВ «СІРІУС ІНВЕСТ ГРУП»), треті особи, які не заявляють самостійних позовних вимог щодо предмета спору,: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АЗИМУТ ТРЕЙДІНГ ГРУП» (надалі ТОВ «АЗИМУТ ТРЕЙДІНГ ГРУП»), КОМУНАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО «УПРАВЛІННЯ КАПІТАЛЬНОГО БУДІВНИЦТВА» (надалі КП «УКБ») про розірвання договору та відшкодування шкоди, завданої неналежним виконанням умов договору

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з вищезазначеним позовом (т.с. 1 а.с.1-6), в якому просила - розірвати Інвестиційний договір №ЗП/Б2/0021 від 11.06.2019 року, укладений між ПАТ «ЗНВКІФ «ГЕОС ІНВЕСТ», від імені якого діяла ТОВ «СІРІУС ІНВЕСТ ГРУП» та ОСОБА_1 , - стягнути з ПАТ «ЗНВКІФ «ГЕОС ІНВЕСТ» на користь ОСОБА_1 суму, сплачену за Інвестиційним договором № ЗП/Б2/0021 від 1 1.06.2019 року у розмірі 1165470,29 грн., 3 відсотки річних 93685,00 гри. та індекс інфляції 451210,71 грн., а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

В обґрунтування свого позову позивач зазначала, що відповідно до Інвестиційного договору № ЗП/Б2/0021 від 11.06.2019 року укладеного між ПАТ «ЗНВКІФ «ГЕОС ІНВЕСТ», від імені якого діяла ТОВ «СІРІУС ІНВЕСТ ГРУП» та ОСОБА_1 передбачено, що інвестор зобов`язалась інвестувати Об`єкт - квартиру АДРЕСА_1 , фонд зобов`язався забезпечити будівництво Будинку, а також після оформлення та реєстрації права власності Фонду на Об`єкт передати його у власність інвестора шляхом укладення нотаріально - посвідченого договору купівлі - продажу.

За пунктом 3.1 Договору вартість об`єкту на дату укладання Договору становить 1165470,00 грн. й визначається шляхом множення загальної проектної площі Об`єкту на базову ціну одного квадратного метру, який дорівнює 15900,00 грн. В свою чергу пунктом 4.1 Договору було встановлено графік та порядок оплати вартості об`єкту, кінцевий платіж повинен був бути внесений інвестором до 20.06.2021 року. Відповідно до п. 6.2 Договору строк здачі будинку в експлуатацію 1 квартал 2021 року. Відповідно до довідки серії ЗП/Б2/002 станом на 22.06.2021 року Інвестор ОСОБА_1 сплатила суму 1165470,29 грн. на користь Фонду, що було передбачено п. 3.1. Договору. Разом з цим, об`єкт - квартира АДРЕСА_1 у володінні інвестора не перебувають, оскільки сам об`єкт будівництва не добудований та не введений в експлуатацію.

На адвокатські запити ТОВ «СІРІУС ІНВЕСТ ГРУП» 28.09.2023 року повідомило, що підставами не введення Об`єкту будівництва в експлуатацію за адресою АДРЕСА_2 , є те, що місто Запоріжжя перебуває в безпосередній близькості до території введення активних бойових дій, що становить загрозу життю та здоров`ю працівників компанії забудовника.

В зв`язку із тим, що договором № ЗП/Б2/0021 від 11.06.2019 року передбачена можливість досудового врегулювання спору 23.10.2023 року ОСОБА_1 направлено лист-претензію на адреси відповідачів, та відповідно до пункту 5.6.4 зазначено реквізити для повернення грошових коштів Інвестору. Разом з цим, станом на 23.12.2023 року відповідачами не повернені грошові кошти за невиконаним договором № ЗП/Б2/0021 від 11.06.2019 року.

Позивач, взявши на себе зобов`язання інвестувати в будівництво квартири Об`єкт будівництва, які позивач виконала в повному обсязі, мала підстави розраховувати, що відповідач виконає свої зобов`язання щодо завершення виконання Замовником будівництва у термін планового завершення будівельних робіт - 1 квартал 2021 року.

При цьому, у 1 квартал 2021 року, строк визначений п. 6.2 Договору будинок в експлуатацію за адресою м. Запоріжжя, вулиця Перемоги/бульвар Центральний буд. 2 не введений.

Оскільки інший строк завершення будівництва в Інвестиційному договорі не вказаний, слід дійти висновку, що термін планового завершення будівельних робіт - 1 квартал 2021 року» і є таким строком.

Зважаючи, що відповідачами не виконані зобов`язання за договором № ЗП/Б2/002/1 від 01.06.2019 року, позивач вимушена звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Машкевич К.В.(т.с. 1 а.с.35-36). Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 23 січня 2024 року (т.с. 1 а.с.39-40) дану справу передано на розгляд до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Апаллонову Ю.В.(т.с. 1 а.с.46). Ухвалою суду першої інстанції (т.с. 1 а.с.47)провадження у цій справі відкрито в порядку загального позовного провадження.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08 липня 2024 року (т.с. 1 а.с.143-148) позов ОСОБА_1 у цій справі задоволено частково.

Розірвано Інвестиційний договір № ЗП/Б2/0021 від 11.06.2019 року укладений 11.06.2019 року між ПАТ «ГЕОС ІНВЕСТ» від імені якого діяла ТОВ «Сіріус Інвест Груп» та ОСОБА_1 .

Стягнуто з ПАТ «ЗНВКІФ «ГЕОС ІНВЕСТ» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) грошові кошти сплачені за Інвестиційним договором № ЗП/Б2/0021 від 11.06.2019 року у розмірі 1165470, 29 грн., 3 відсотки річних 93685,00 грн., та інфляційні втрати 451210,71 грн., а всього стягнуто 1710366,00 грн.

Стягнуто з ПАТ ««ЗНВКІФ ГЕОС ІНВЕСТ» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору 13420,00 грн. та витрати на правничу допомогу 30500,00 грн.

В задоволенні позову до ТОВ «СІРІУС ІНВЕСТ ГРУП» відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції (фактично в частині задоволення позовних вимог позивача), посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, відповідач ПАТ «ЗНВКІФ «ГЕОС ІНВЕСТ» у своїй апеляційній скарзі (т.с.1 а.с.154-158) просило рішення суду першої інстанції скасувати; прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі; судові витрати покласти на позивача.

В автоматизованому порядку 12.08.2024 року для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Кочеткову І.В. та Кухаря С.В.(т.с.1 а.с.162). Ухвалою апеляційного суду від 13.08.2024 року (т.с.1 а.с.163) витребувано у суду першої інстанції справу, яка надійшла до апеляційного суду 21.08.2024 року (т.с.1 а.с.166). Ухвалою апеляційного суду скаргу апелянта залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків (т.с.1 а.с.167), які було усунуто 02.09.2024 (т.с.1 а.с.169-172). В автоматизованому порядку 04.09.2024 року суддями Бєлкою В.Ю. і Подліяновою Г.С. у цій справі замінено суддів Кочеткову І.В. та Кухаря С.В.у зв`язку із тривалою відпусткою останніх (т.с.1 а.с.173-174). Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою у цій справі відкрито 04.09.2024 року (т.с.1 а.с.175), дану справу за апеляційною скаргою призначено до апеляційного розгляду (т.с.1 а.с.176), з урахуванням відповідного навантаження судді-доповідача і колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, які за рішенням загальних зборів суддів Запорізького апеляційного суду з липня 2021 року також приймають участь у розгляді кримінальних проваджень, та відповідного штат суддів Запорізького апеляційного суду взагалі.

Позивач через свого представника подала апеляційному суду письмові пояснення у цій справі (т.с.1 а.с.188-195). Інший відповідач ТОВ «СІРІУС ІНВЕСТ ГРУ» своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу відповідача ПАТ «ЗНВКІФ «ГЕОС-ІНВЕСТ» у цій справі не скористався. Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом. Апелянт подав апеляційному суду через «Електронний суд» письмові пояснення у цій справі (т.с.1 а.с.196-206).

В автоматизованому порядку 18.11.2024 року суддею Кочетковою І.В. у цій справі замінено суддю Бєлку В.Ю. у зв`язку із звільненням останнього у відставку, рішення ВРП від 24.09.2024 року (т.с.1 а.с.207-208).

У судовому засіданні 20.11.2024 року апеляційним судом було розпочато розгляд цієї справи по суті (т.с.1 а.с.226-230): заслухано доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін адвокатів: позивача ОСОБА_1 Лупінос Є.А. (т.с.1 а.с.193) та відповідача ПАТ «ЗНВКІФ «ГЕОС ІНВЕСТ» Галіченка Б.В. (т.с.1 а.с.203), досліджено матеріали справи, у розгляді цієї справи оголошено перерву, ухвалою апеляційного суду (т.с.1 а.с.239-241) залучено до участі у цій справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних позовних вимог щодо предмета спору: ТОВ «АЗИМУТ ТРЕЙДІНГ ГРУП» та КП «УПРАВЛІННЯ КАПІТАЛЬНОГО БУДІВНИЦТВА»; витребувано для долучення до матеріалів цієї справи у ТОВ «АЗИМУТ ТРЕЙДІНГ ГРУП» та КП «УКБ БУДІВНИЦТВА», як замовників будівництва будинку АДРЕСА_2 згідно із п. 1.1.3 інвестиційного договору № ЗП /Б2/002/1 від 11 червня 2019 року, укладеного між ПАТ «ЗНВКІФ «ГЕОС ІНВЕСТ», від імені якого діяла ТОВ «СІРІУС ІНВЕСТ ГРУП» та ОСОБА_1 , відносно квартири АДРЕСА_2 у цьому будинку, інформацію про таке: - хто (назва особи, ЄДРПОУ, юридична адреса) є будівельником (виконавцем, підрядником тощо) будівництва будинку АДРЕСА_2 ? - хто (назва особи, ЄДРПОУ, юридична адреса) мав здавати і не здав в експлуатацію будинок АДРЕСА_2 у 1 (першому) кварталі 2021 року ? - які причини та хто винний у тому, що вищезазначений будинок (квартира) не був побудований та зданий в експлуатацію у 1 (першому) кварталі 2021 року відповідно до п. 6.2 інвестиційного договору № ЗП /Б2/002/1 від 11 червня 2019 року, укладеного між ПАТ «ЗНВКІФ «ГЕОС ІНВЕСТ», від імені якого діяла ТОВ «СІРІУС ІНВЕСТ ГРУП» та ОСОБА_1 ,? - чи є у небудівництві та нездачі вищезазначеного будинку у 1 (першому) кварталі 2021 року вина ПАТ «ЗНВКІФ «ГЕОС ІНВЕСТ»? в яких саме діях вона виражена ? що останній зробив несвоєчасно за вищезазначеним договором сторін чи іншими договорами із забудовниками, будівельниками, виконавцями, підрядниками тощо? - надати апеляційному суду належним чином завірені копії письмових доказів на підтвердження вищезазначених обставин (договорів між замовниками будівництва цього будинку та будівельниками, виконавцями, підрядниками, відповідний сертифікат торгово - промислової палати на підтвердження форс-мажору, акти будь-яких перевірок (аудиту) тощо)?

На виконання вказаної ухвали строк третя особа - ТОВ «АЗИМУТ ТРЕЙДІНГ ГРУП» надало апеляційному суду письмові пояснення із додатками (т.с. 2 а.с. 1-36), із змісту яких вбачається таке: «...На виконання вказаної ухвали Суду від 20.11.2024 надаємо із цією заявою копію Договору № 19 від 19.07.2018, укладеного між ТОВ «Азимут Трейдінг Груп» (Замовник) та ТОВ «ГЕОС-УКБ» (Генпідрядник), відповідно до п. 1.1. якого Генпідрядник зобов`язується відповідно до проектно-кошторисної документації у визначені цим Договором строки, виконати у повному обсязі будівництво багатоповерхового житлового комплексу з вбудованими офісними приміщеннями по вул. Перемоги/бул. Центральний в м. Запоріжжя (надалі Об`єкт), здати роботи Замовнику. Об`єкт має бути готовий до прийняття в експлуатацію. Замовник зобов`язується прийняти виконані Генпідрядником належним чином Роботи з будівництва Об`єкту та здійснити їх оплату на умовах, визначених цим Договором. В частині поставлених Судом питань пояснюємо наступне: - Генеральним підрядником будівництва багатоповерхового житлового комплексу з вбудованими офісними приміщеннями по вул. Перемоги/бул. Центральний в м. Запоріжжя (I, II, ІІІ, IV черги будівництва) є ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ГЕОС-УКБ», Україна, 03035, місто Київ, ВУЛИЦЯ ПЕТРОЗАВОДСЬКА, будинок 2 ЛІТЕРА А, ; - Відповідно до Додаткової угоди від 30.09.2020 до Договору № 19 від 19.07.2018, Сторони домовились викласти п. 2.1. Договору у наступній редакції: «2.1. Строк виконання Робіт за Договором: закінчення Робіт по I, II черзі будівництва здійснюється у IV кварталі 2023 р. Строки виконання Робіт по III, IV черзі будівництва погоджується Сторонами окремо»; - Відповідно до Додаткової угоди від 29.12.2023 до Договору № 19 від 19.07.2018, Сторони домовились викласти п. 2.1. Договору у наступній редакції: «2.1. Строк виконання Робіт за Договором: закінчення Робіт по I, II черзі будівництва здійснюється у I кварталі 2026 р. Строки виконання Робіт по III, IV черзі будівництва погоджується Сторонами окремо»; - Відповідно до пункту 8.5. та 8.6. Договору № 19 від 19.07.2018, Замовник здійснює контроль за ходом, якістю, вартістю та обсягами виконання робіт відповідно до частини першої статті 849 Цивільного кодексу України. Для здійснення авторського та технічного нагляду і контролю за виконанням робіт (будівництвом об`єкта) Генпідрядник зобов`язаний на вимогу Замовника чи осіб, які відповідно до договорів здійснюють авторський та технічний нагляд, надавати необхідні інформацію та документи. У разі виявлення невідповідності виконаних робіт установленим вимогам Замовник приймає рішення про усунення Генпідрядником допущених недоліків. Реалізація Сторонами вказаних зобов`язань спрямована на забезпечення якості та відповідності робіт та матеріальних ресурсів установленим вимогам і має безпосередній вплив на строк виконання робіт та приймання-здачі Об`єкту в експлуатацію; - Щодо наявності або відсутності вини ПАТ «ГЕОС ІНВЕСТ» то дане питання залишаємо на вирішення Суду …».

Третя особа КП «УКБ» не надало апеляційному суду будь яких письмових пояснень чи документів на виконання вищезазначеної ухвали апеляційного суду у цій справі взагалі.

У дане судове засідання належним чином повідомлені апеляційним судом про дату, час і місце розгляду цієї справи (т.с.1 а.с.232-232А, 245-248), у тому числі відповідач ПАТ «ЗНВКІФ «ГЕОС ІНВЕСТ» через свого представника - адвоката Галіченка Б.В. (т.с.1 а.с.232), що узгоджується із вимогами ст. 130 ч. 5 ЦПК України, всі учасники цієї справи не з`явились, окрім представника позивача ОСОБА_1 адвоката Лупінос Є.А. (т.с.1 а.с.193) та представника відповідача ПАТ «ЗНВКІФ «ГЕОС ІНВЕСТ» адвоката Галіченка Б.В. (т.с.1 а.с.203), про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи не подавали.

Третя особа ТОВ «АЗИМУТ ТРЕЙДІНГ ГРУП» надало апеляційному суду письмові пояснення із додатками (т.с. 2 а.с. 1-36), в якій просило розгляд даної справиздійснювати за відсутності представника ТОВ «АЗИМУТ ТРЕЙДІНГ ГРУП».

За змістом ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом. В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів із дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

При вищевикладених обставинах, на підставі ст. 371-372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив заяву третьої особи ТОВ «АЗИМУТ ТРЕЙДІНГ ГРУП» задовольнити, розглядати справу у даному судовому засіданні за відсутності всіх учасників цієї справи, які не з`явились, за присутності представника позивача ОСОБА_1 адвоката Лупінос Є.А. (т.с.1 а.с.193) та представника відповідача ПАТ «ЗНВКІФ «ГЕОС ІНВЕСТ» адвоката Галіченка Б.В. (т.с.1 а.с.203).

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши у даному судовому засіданні доповідь судді доповідача, додаткові пояснення представників сторін адвокатів: Лупінос Є.А. (в інтересах позивача ОСОБА_1 ) та Галіченка Б.В. (в інтересах відповідача ПАТ «ЗНВКІФ «ГЕОС ІНВЕСТ»), які у тому числі на запитання апеляційного суду визнали, що будь-яка додаткова угода до вищезазначеного інвестиційного договору сторін про внесення будь-яких змін в останній та зокрема у п. 6.2 договору «строк здачі будинку в експлуатацію 1 квартал 2021 року» до теперішнього часу не укладалась, зміни у договір не вносились, примирення сторін є неможливим, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши надані у цій справі вищезазначені пояснення із додатками третьою особою ТОВ «АЗИМУТ ТРЕЙДІНГ ГРУП» та матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга відповідача ПАТ «ЗНВКІФ «ГЕОС ІНВЕСТ» справі підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Судовими рішеннями є: … рішення, постанови… (ст. 258 ч. 1 п.2,3 ЦПК України).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України в редакції Закону України № 4173-IX від 19.12.2024, який набрав законної сили з 08.02.2025 року суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи позов позивача у цій справі частково при вищевикладених обставинах, керувався ст.ст. 4,5,12, 81, 83, 89, 133,137, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України та виходив із обґрунтованості та доведеності позовних вимог позивача лише в частині їх задоволення.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції, вважає його правильним, а рішення суду першої інстанції таким, що ухвалене із додержанням вимог закону, є правильним та законним.

Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Рішення суду першої інстанції вимогам ст. ст. 263-264 ЦПК України у цій справі відповідає.

Так, при вирішенні цієї справи суд першої інстанції правильно виходив із такого.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.

Судом першої інстанції було правильно встановлено, що відповідно до Інвестиційного договору № ЗП/Б2/0021 від 11.06.2019 року укладеного між ПАТ «ЗНВКІФ «ГЕОС ІНВЕСТ» від імені якого діяла ТОВ «СІРІУС ІНВЕСТ ГРУП» та ОСОБА_1 (т.с. 1 а.с. 13-19), передбачено, що інвестор зобов`язалась інвестувати Об`єкт - квартиру АДРЕСА_1 , фонд зобов`язався забезпечити будівництво Будинку, а також після оформлення та реєстрації права власності Фонду на Об`єкт передати його у власність інвестора шляхом укладення нотаріально - посвідченого договору купівлі - продажу.

За пунктом 3.1 Договору вартість об`єкту на дату укладання Договору становить 1165470,00 грн. й визначається шляхом множення загальної проектної площі Об`єкту на базову ціну одного квадратного метру, який дорівнює 15900,00 грн.

В свою чергу пунктом 4.1 Договору було встановлено графік та порядок оплати вартості об`єкту, кінцевий платіж повинен був бути внесений інвестором до 20.06.2021 року. Відповідно до п. 6.2 Договору строк здачі будинку в експлуатацію 1 квартал 2021 року.

Укладення вказаного договору визнано відповідачами (ст. 82 ч. 1 ЦПК України).

Відповідно до довідки серії ЗП/Б2/002 станом на 22.06.2021 року (копія т.с. 1 а.с. 20) Інвестор ОСОБА_1 сплатила суму 1165470,29 грн. на користь Фонду, що було передбачено п. 3.1. Договору. На підтвердження вказаних обставин позивачем суду першої інстанції у цій справі було надано платіжні інструкції про сплату внесків, які долучено до матеріалів справи (копії т.с. 1 а.с. 86-110).

Разом з цим, об`єкт - квартира АДРЕСА_1 у володінні інвестора не перебувають, оскільки сам об`єкт будівництва недобудований та не введений в експлуатацію, що визнається відповідачами (ст. 82 ч. 1 ЦПК України).

На адвокатські запити, ТОВ «СІРІУС ІНВЕСТ ГРУП» 28.09.2023 року (т.с. 1 а.с. 23) повідомило, що підставами не введення Об`єкту будівництва в експлуатацію за адресою АДРЕСА_2 , є те, що місто Запоріжжя перебуває в безпосередній близькості до території введення активних бойових дій, що становить загрозу життю та здоров`ю працівників компанії забудовника.

В зв`язку із тим, що договором № ЗП/Б2/0021 від 11.06.2019 року передбачена можливість досудового врегулювання спору 23.10.2023 року ОСОБА_1 направлено лист-претензію на адреси відповідачів, та відповідно до пункту 5.6.4 зазначено реквізити для повернення грошових коштів Інвестору.

Станом на 23.12.2023 року позивачу не повернені грошові кошти за невиконаним договором № ЗП/Б2/0021 від 11.06.2019 року.

При цьому у 1 квартал 2021 року, строк визначений п. 6.2 Договору будинок в експлуатацію за адресою м. Запоріжжя, вулиця Перемоги/бульвар Центральний буд. 2 не введений. Оскільки інший строк завершення будівництва в Інвестиційному договорі не вказаний, слід дійти висновку, що термін планового завершення будівельних робіт - 1 квартал 2021 року» і є таким строком.

Частиною 1 статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 3 статті 626 ЦК України передбачено, що договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 631 ЦК України визначено, що строком договору є час. протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Договір набирає чинності з моменту його укладання. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом Закону України «Про інвестиційну діяльність» (у редакції, чинній час укладення спірного договору), що визначає загальні правові, економічні та соціальні умови інвестиційної діяльності на території України, інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, що вкладаються в об`єкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (доход) або досягається соціальний ефект. Об`єктами інвестиційної діяльності може бути будь-яке майно.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про інвестиційну діяльність» всі суб`єкти інвестиційної діяльності незалежно від форм власності та господарювання мають рівні права щодо здійснення інвестиційної діяльності, якщо інше не передбачено законодавчими актами України. За рішенням інвестора права володіння, користування і розпорядження інвестиціями, а також результатами їх здійснення можуть бути передані іншим громадянам та юридичним особам у порядку, установленому законом. Взаємовідносини при такій передачі прав регулюються ними самостійно на основі договорів. Інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об`єктами та результатами інвестицій, включаючи реінвестиції та торговельні операції на території України, відповідно до законодавчих актів України.

Основним правовим документом, який регулює взаємовідносини між суб`єктами інвестиційної діяльності, є договір (угода). Укладення договорів, вибір партнерів, визначення зобов`язань, будь-яких інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України, є виключною компетенцією суб`єктів інвестиційної діяльності (стаття 9 Закону України «Про інвестиційну діяльність»).

При недодержанні договірних зобов`язань суб`єкти інвестиційної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, передбачену законодавством України і укладеними договорами (стаття 20 Закону України «Про інвестиційну діяльність»).

Інвестиційний договір, як окремий вид цивільно-правових договорів може містити положення різних видів цивільно-правових договорів залежно від предмету та цілей інвестування (договору про спільну діяльність, капітального будівництва, кредитування, купівлі-продажу, довірчого управління майном) (висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 січня 2019 року у справі № 916/4644/15, пункти 7.10-7.13).

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В силу вимог ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: І) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору: 2) зміна умов зобов`язання: 3) сплата неустойки: 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 615 ЦК України, у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється.

За загальним правилом, визначеним у частині першій статті 651 ЦК України, розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Проте, відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним вважається таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Оцінка істотності порушення договору здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені законом.

Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. У такому випадку вина сторони, що припустилася порушення договору, (як суб`єктивний чинник) не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України.

Надаючи оцінку істотності порушення стороною договору, суди повинні встановити не лише наявність порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір. Проте йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Вирішальне значення має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона. Тобто суди повинні встановити, чи є насправді істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати. Аналогічні за змістом висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 вересня 2022 року у cправі № 910/277/21

Згідно із ч. 4, 5 ст. 653 ЦК України сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Позивач, взявши на себе зобов`язання інвестувати в будівництво квартири Об`єкт будівництва, які позивач виконала в повному обсязі, мала підстави розраховувати, що відповідач виконає свої зобов`язання щодо завершення виконання Замовником будівництва у термін планового завершення будівельних робіт - 1 квартал 2021 року.

Водночас, оскільки відповідачем не визнається право позивача на відмову від Інвестиційного договору в односторонньому порядку в силу вимог закону, суд першої інстанції врахував, що відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

При цьому істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувача при укладенні договору.

В силу ст.526,610,611 ЦК України у зв`язку з недотриманням забудовником строків будівництва, і відсутність доказів, які б доводили протилежне, відомостей щодо вчинення дій, які б перешкоджали одержувачу інвестицій виконувати інвестиційний договір, матеріали справи не містять і позивач має право вимагати від АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ГЕОС ІНВЕСТ» розірвання договору та виплати їй коштів.

Зважаючи на встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи, та правовідносини, що виникли між сторонами, суд першої інстанції дійшов висновку, що позов про розірвання договору та стягнення сплачених позивачем коштів, є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

За змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

У справі № 127/15672/16-ц Велика Палата Верховного Суду виклав наступні висновки щодо застосування норми права у спірних правовідносинах.

Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 4 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18).

Грошова сума обумовлена сторонами є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за житло на яке позивачка мала набути право власності. При цьому внесені грошові кошти підлягають поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання незалежно від того, з чиєї вини це відбулося».

Із зазначеного слідує, що грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

З огляду на зазначене, судом першої інстанції було правильно встановлено, що у відповідача (забудовника) виникло зобов`язання повернути позивачу (покупцю Інвестору) суму відповідно до частини першої статті 530 ЦК України з наступного дня після спливу строку здачі будинку в експлуатацію.

Частиною 1 ст. 1, ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно розрахунку позивача, загальна сума збитків від інфляції склала 451210,71 грн., 3 відсотки річних 93685,00 грн. Відповідачі не спростували наданий розрахунок, хоча такий процесуальний обов`язок передбачений ст.ст.12,13 ЦПК України. Отже, перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, суд першої інстанції визнав його правильним, а також врахував, що наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами, а також не надано альтернативного розрахунку.

Відповідачі у суді першої інстанції вважали, що якщо не передбачена можливість розірвання договору, оскільки такий договір діє до повного виконання зобов`язань сторонами та не може бути припинений в зв`язку із неналежним виконанням відповідачем його умов.

Разом з цим, суд першої інстанції правильно зазначав, що згідно з частиною першою статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також: із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до частин першої та другої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною першою статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За положеннями частини першої статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (частина перша статті 611 ЦК України).

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Відповідач порушив умови інвестиційного договору, а саме в частині строків завершення будівництва в зв`язку із чим не оформлено право власності за Інвестором.

ЦК України визначено підстави для розірвання договору в тому числі за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

З матеріалів справи судом першої інстанції було правильно встановлено та відповідачем ПАТ «ЗНВКІФ «ГЕОС ІНВЕСТ» у суді першої інстанції не оспорювався той факт, що на сьогоднішній день об`єкт будівництва не завершений та не зданий в експлуатацію (ст. 82 ч. 1 ЦПК України). Хоча умовами договору визначено кінцевий строк І квартал 2021 року.

Ця обставина є істотною, оскільки позивач три роки позбавлена права отримання у власність об`єкта, вартість за який була сплачена ще у червні 2021 року.

При цьому, судом першої інстанції також правильно було встановлено, що позивач не порушила умови договору в частині сплати платежів, що свідчить про відсутність її провини у виконанні договору відповідачами.

Суд першої інстанції правильно погодився з тим, що невиконання умов договору щодо термінів будівництва, введення в експлуатацію та передачі позивачеві закінченого будівництвом об`єкту інвестування є істотним порушенням, так як внаслідок завданої цим шкоди позивач позбавлена права власності на квартиру, в якій вона, при укладені договору розраховувала мешкати ще з першого кварталу 2021 року.

Беручи до уваги наведене, суд першої інстанції правильно вважав, що позовні вимоги про розірвання договору обґрунтованими, а тому правильно задовольнив їх у цій справі.

Частиною 1 ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Крім того, у п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України вказано, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Внаслідок невиконання відповідачами умов договору щодо будівництва, введення в експлуатацію та передачі позивачеві закінченого будівництвом об`єкту інвестування, позивачеві завдано збитки у розмірі 1165470,29 грн.

Посилання відповідача у відзиві, що підставою не введення об`єкта в експлуатацію за адресою м. Запоріжжя вул. Перемоги/ бул. Центральний 2, є те, що місто Запоріжжя перебуває в безпосередній близькості до території введення активних бойових дій, що становить загрозу життю та здоров`ю працівників компанії Забудовника є необґрунтованим, оскільки умовами договору визначено кінцевий строк здачі об`єкта в експлуатацію І квартал 2021 року, тобто до початку повномасштабного вторгнення, оскільки Указом Президента України № 64/2022 в Україні було введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

З наведеного вище судом першої інстанції також правильно було встановлено, що доводи, викладені у відзиві, не знайшли свого підтвердження, позивач виконала всі умови визначені Інвестиційним договором № ЗП/Б2/0021 від 11.06.2019 року, відповідач, в свою чергу, обов`язки передбачені договором не виконав, в зв`язку із чим, права позивача підлягають захисту в судовому порядку шляхом стягнення грошових коштів сплачені за Інвестиційним договором № ЗП/Б2/0021 від 11.06.2019 року у розмірі 1165470,29 грн., 3 відсотків річних 93685,00 грн., та інфляційні втрат 451210,71 грн.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що оскільки, кошти за договором мали перераховуватись та були перераховані АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ГЕОС ІНВЕСТ», останні не можуть бути стягнуті з ТОВ «СІРІУС ІНВЕСТ ГРУП», який у договорі брав участь лише як представник ПАТ «ЗНВКІФ «ГЕОС ІНВЕСТ», а тому права позивача відповідачем ТОВ «СІРІУС ІНВЕСТ ГРУП» не порушені, вимоги до нього не заявлено, проте його залучено відповідачем у справі, а відтак у задоволенні позову до ТОВ «СІРІУС ІНВЕСТ ГРУП», суд першої інстанції правильно відмовив.

Доводи апеляційної скарги відповідача ПАТ «ЗНВКІФ «ГЕОС ІНВЕСТ» є такими, що не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи та правильних висновків суду першої інстанції у цій справі, а лише відображають позицію цього відповідача, яку він та його представник вважають такою, що є єдино правильною та єдино можливою. Ці доводи є такими, що фактично дублюють доводи його заперечень проти позову позивача у цій справі у суді першої інстанції, яким суд першої інстанції вже надав належну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.

Суд першої інстанції на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному з`ясуванню обставин цієї справи. Суд першої інстанції розглянув дану справу з додержанням вимог ЦПК України, тобто в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів сторін, яким надав відповідну оцінку з дотриманням вимог ст. 89 ЦПК України. За змістом якої: «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)».

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12 ч. 3 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 81 ч. 6 ЦПК України). Підстави для звільнення від доказування відповідача ПАТ «ЗНВКІФ «ГЕОС ІНВЕСТ», передбачені ст. 82 ЦПК України, у цій справі відсутні. Відповідач ПАТ «ЗНВКІФ «ГЕОС ІНВЕСТ» та представник останнього не надали суду першої інстанції належних, допустимих доказів в обґрунтування своїх заперечень проти позову позивача та, відповідно, у спростування останнього у цій справі.

Апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги відповідача ПАТ «ЗНВКІФ «ГЕОС ІНВЕСТ». Так, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасник справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України). В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Проте, докази, передбачені ст. 367 ч. ч. 2,3 ЦПК України, у цій справі відповідачем ПАТ «ЗНВКІФ «ГЕОС ІНВЕСТ» апеляційному суду не надані.

Отримані апеляційним судом в порядку ст. 82 ч. 7 ЦПК України (суд не може збирати докази, що стосуються предмету спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів) від третьої особи у цій справі ТОВ «АЗИМУТ ТРЕЙДИНГ ГРУП», як замовника будівництва будинку АДРЕСА_2 згідно із п. 1.1.3 інвестиційного договору № ЗП /Б2/002/1 від 11 червня 2019 року, укладеного між ПАТ «ЗНВКІФ «ГЕОС ІНВЕСТ», від імені якого діяла ТОВ «СІРІУС ІНВЕСТ ГРУП» та ОСОБА_1 , відносно квартири АДРЕСА_2 у цьому будинку та яка була залучена до участі у цій справі в якості такової апеляційним судом на стадії апеляційного перегляду цієї справи (ухвала апеляційного суду від 20.11.2024 року - т.с. 1 а.с. 239-241), вищезазначені докази (т.с. 2 а.с. 1-36) лише додатково підтверджують правильність встановлених судом першої інстанції у цій справі фактичних обставин та правильність висновків суду першої інстанції у цій справі в частині того, що до теперішнього часу вищезазначений об`єкт будівництва не завершений та не зданий в експлуатацію, хоча саме умовами вищезазначеного інвестиційного договору сторін був визначено кінцевий строк І квартал 2021 року, та будь-яка додаткова угода до вищезазначеного інвестиційного договору сторін про внесення будь-яких змін в останній та зокрема у п. 6.2 договору «строк здачі будинку в експлуатацію 1 квартал 2021 року» до теперішнього часу не укладалась, зміни у договір не вносились виключно на власний розсуд відповідача ПАТ «ЗНВКІФ «ГЕОС ІНВЕСТ».

В силу вимог ст. 12 ч. 5 п. 2 ЦПК України апеляційний суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяв врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами.

Проте, на запитання апеляційного суду у даному судовому засіданні представники сторін у тому числі зазначали, що примирення сторін у цій справі є неможливим.

В силу вимог ст. 20 ч. 1 ЦК України право на захист ПАТ «ЗНВКІФ «ГЕОС ІНВЕСТ» у цій справі здійснює на свій розсуд. Проте, здійснюючи правосуддя, суд захищає права…фізичних осіб… у спосіб, визначений законом… (ст. 5 ч. 1 ЦПК України). В силу вимог ст. 13 ч. 1 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи… В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (ст. 367 ч. 6 ЦПК України).

Згідно із ст. 376 ч. 3 ЦПК України передбачені порушення норм процесуального судом першої інстанції, які є обов`язковою підставою для скасування або зміни рішення. В силу вимог ст. 376 ч. 2 ЦПК України лише порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, можуть бути підставою для скасування або зміни рішення. Встановлено, що у цій справі відсутні порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення, а також відсутні порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення цієї справи по суті.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги відповідача ПАТ «ЗНВКІФ «ГЕОС ІНВЕСТ» не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухваленим з додержанням вимог ЦПК України.

Крім того, апеляційним судом встановлено, що судом першої інстанції було правильно, з додержанням вимог ст. ст. 133, 137, 141 ЦПК України вирішено питання про розподіл між сторонами судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи судом першої інстанції, у тому числі понесених документально підтверджених судових витрат позивача у вигляді судового збору (платіжна інструкція т.с. 1 а.с. 31) та витрат на професійну правничу допомогу (договір про надання правової допомоги №б/н від 19.08.2023, ордер серії АР№1129006 (т.с. 1 а.с. 27-30), підписаний без зауважень між адвокатом Лупінос Є.А. та позивачем ОСОБА_1 акт №1 від 06.07.2024 року наданих послуг адвокатом позивачу у цій справі на загальну суму 30500,00 грн. (т.с. 1 а.с. 139), який є розумним, справедливим та співмірним із складністю цієї справи ціна позову 1710366,00 грн. (т.с. 1 а.с. 1) видом та часом виконаних адвокатом робіт у цій справі в інтересах позивача та відсутності заяви відповідача (відповідачів) у цій справі про зменшення останнього з будь - яких підстав (належні, допустимі докази протилежного у цій справі відсутні та відповідачами не надані), а саме: - аналіз обставин та підстав позову, правова оцінка спору, вивчення нормативно-правових актів, судової практики, - визначення пропозицій та рекомендацій клієнту (усно) щодо правової ситуації, з метою подачі позову, - підготовка та складання позову, - підготовка та складання адвокатських запитів та їх направлення; - складання листа/вимоги: - складання додаткових пояснень, - перебування адвоката в суді першої інстанції у цій справі, а саме: участь адвоката в судових засіданнях, як представника позивача, у цій справі; первісний платіж проведено в сумі 15500,00 грн. від 19.08.2023 року; наступний проведений 06.07.2024 року; ЦПК України не визначено конкретної форми документу, що надається до суду для підтвердження здійснення оплати витрат на оплату послуг адвоката, а також не встановлено форму такого документу. Адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (довідку тощо), який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта. Тому, надані стороною позивача у цій справі суду першої інстанції вищезазначені документи на підтвердження у тому числі понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, та зокрема вищезазначений акт виконаних робіт адвокатом, підписаний без зауважень позивачем та адвокатом Лупінос Є.П., є належними письмовими доказами понесення останніх позивачем у цій справі, що узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 16.04.2020 року у справі №727/4597/19, який є обов`язковим для врахування загальними судами в силу вимог ст. 263 ч. 4 ЦПК України).

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції у цій справі або ж його зміни.

Також, в силу вимог ст. 141 ЦПК України в разі відмови відповідачу ПАТ «ЗНВКІФ «ГЕОС ІНВЕСТ» у задоволенні його вищезазначеної апеляційної скарги у цій справі, останній не має права на компенсацію за рахунок позивача ОСОБА_1 будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом.

Керуючись ст. ст. 7, 12-13, 81-82, 89, 141, 367-369, 371-372, 374-375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД «ГЕОС ІНВЕСТ» залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08 липня 2024 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, проте, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова апеляційним судом складена 14.02.2025 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Кочеткова І.В.Подліянова Г.С.