Номер провадження 2/404/3253/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року місто Кропивницький

Суддя Кіровського районного суду міста К іровограда Людмила Дмитріївна Кулінка, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), органу опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького (місцезнаходження: 25006, місто Кропивницький, вулиця Велика Перспективна, будинок № 41), про встановлення факту перебування дитини на утриманні, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про встановлення факту перебування ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утриманні ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для розгляду справи № 404/11494/24, № провадження 2/404/3253/24 визначено суддю Кіровського районного суду міста Кіровограда Кулінка Л.Д.

При цьому судом з`ясовано, що відповідно до відомостей із системи документообігу суду «Д-3», ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда Павелко І.Л. від 08 січня 2025 року відкрито провадження у справі № 404/11553/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , органу опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького, про встановлення факту перебування дитини на утриманні.

Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 13 січня 2025 року у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , органу опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького, про встановлення факту перебування дитини на утриманні, відмовлено. Визнано дії позивача ОСОБА_1 , щодо подання аналогічних позовних заяв про встановлення факту перебування дитини на утриманні, зловживанням процесуальними правами. Стягнуто з ОСОБА_1 штраф у розмірі 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908,40 грн. на користь держави в особі Державної судової адміністрації України.

Крім того, ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 17.02.2025 року у відкритті провадження у справі також відмовлено (єдиний унікальний номер судової справи 404/11494/24) на підставі 3 частини першої статті 186 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 186 Цивільного процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

При цьому, відповідно до пункту 2 частини першої статті 44 Цивільного процесуального кодексу України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Суд зазначає, що Європейський суд з прав людини застосовує положення, передбачене частиною третьою статті 35 Європейської Конвенції з прав людини, де вказано, що суд оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на подання заяви.

Питання щодо наявності чи відсутності зловживання правом на подання заяви вирішується судом у кожному конкретному випадку окремо. Проте, за загальним правилом, яке міститься у справі «Миролюбов та інші проти Латвії» (рішення від 15 вересня 2009 року), про зловживання правом у розумінні пункту 3 статті 35 Конвенції мова йде у тих випадках, коли поведінка заявника, яка явно не відповідає призначенню гарантованого Конвенцією права на звернення до суду, порушує встановлений порядок роботи суду або ускладнює належний перебіг розглядів справ. При цьому, суд наголошує, що визнання заяви неприйнятною з мотивів зловживання правом на подання заяви є винятковим процедурним заходом (пункти 62, 65).

Зловживання правом це особливий вид правової поведінки, який полягає у використанні особою своїх прав у недозволені способи, що суперечать призначенню права, внаслідок чого завдаються збитки (шкода) суспільству, державі, окремій особі.

Стримування зловживання правом - це боротьба не з самою поведінкою, а з конкретними проявами правової поведінки, що завдають шкоди суспільству й особі.

Європейський суд з прав людини визнає неприйнятними заяви, на підставі зловживання правом, якщо вони позбавлені серйозних підстав та є явно сутяжними, тобто повторюють зміст тих скарг, щодо яких судом раніше було прийнято рішення про їх неприйнятність. Зокрема, у справі «Філіс проти Греції» (рішення від 17 жовтня 1996 року) Комісія встановила, що заявник уже неодноразово подавав скарги щодо аналогічних або пов`язаних одне з одним питань та відмітила, що такі дії є умисними, так як в багатьох випадках заявник був докладно проінформований особисто про дію Конвенції. Комісія стверджує, що вирішення низки необґрунтованих і сутяжних заяв обумовлюють непотрібну роботу, яка є несумісною з реальними функціями Суду та заважає їх здійсненню, а тому вказані вище дії заявника є зловживанням правом.

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що в даному випадку подання ідентичних позовів про встановлення факту перебування дитини на утриманні, є очевидним зловживанням учасниками справи своїми процесуальними правами, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Враховуючи вищевикладене, суд розцінює дії позивача як такі, що вчинені з метою маніпуляції автоматизованим розподілом справ між суддями.

Суд додатково роз`яснює, що частиною четвертою статті 44 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 148 Цивільного процесуального кодексу України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

В свою чергу, у випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд з урахуванням конкретних обставин стягує у дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина друга статті 148 Цивільного процесуального кодексу України).

Враховуючи установлений факт зловживання процесуальними правами позивачем, що полягає у неодноразовому зверненні до суду з аналогічним позовом до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав, суд приходить до висновку про необхідність вжиття заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами позивачем застосування до позивача заходу процесуального примусу у вигляді штрафу.

Зважаючи на повторність зловживання процесуальними правами суд стягує у дохід державного бюджету з позивача штраф у сумі одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028,00 грн), що відповідає приписам частини другої статті 148 Цивільного процесуального кодексу України.

За таких обставин, оскільки позивачем подано до Кіровського районного суду міста Кіровограда іншу аналогічну позовну заяву про встановлення факту перебування дитини на утриманні і ухвалою суду відкрито провадження у справі, зважаючи на приписи статті 186 Цивільного процесуального кодексу України, вважаю за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , органу опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького, про встановлення факту перебування дитини на утриманні.

На підставі вищевикладеного, керуючись статями 44, 148, 186, 260-261 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,-

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), органу опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького (місцезнаходження: 25006, місто Кропивницький, вулиця Велика Перспективна, будинок № 41), про встановлення факту перебування дитини на утриманні, відмовити.

Визнати дії позивача ОСОБА_1 , щодо подання аналогічних позовних заяв про встановлення факту перебування дитини на утриманні,- зловживанням процесуальними правами.

Стягнути з ОСОБА_1 штраф у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 3028,00 грн на користь держави в особі Державної судової адміністрації України.

Боржник: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 );

Стягувач Державна судова адміністрація України (; місцезнаходження: 01601, місто Київ, вулиця Липська, будинок № 18/5).

Ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом.

Ухвала може бути пред`явлена до примусового виконання протягом 3 (трьох) місяців з дня набрання нею законної сили.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст судового рішення складено 17.02.2025 року.

Суддя Кіровського районного

суду міста Кіровограда Людмила КУЛІНКА

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда Л. Д. Кулінка