ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року м. Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Анапріюк С.П.,

за участю секретаря Куценко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

встановив:

У січні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою про стягнення аліментів з ОСОБА_2 .

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2025 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду на 17 лютого 2025 року о 14 годині 00 хвилин.

17.02.2025 через систему «Електронний суд» від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Будової Н.М. надійшло клопотання про залишення позовної заяви без руху в зв`язку з невідповідністю її вимогам ст. 175 ЦПК України.

Позивач в судовому засіданні зазначила про те, що не потребує додаткового часу для підготовки заперечень на вказане клопотання та заперечила проти викладених у ньому доводів з тих підстав, що, на її думку, зазначені представником відповідача у клопотання відомості не є настільки важливою. Просила врахувати, що позивач зареєстрований за місцем її проживання, однак на теперішній час їй невідоме точне місце перебування відповідача, оскільки з початку повномасштабного вторгнення він перебуває у Франції.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, день і час судового розгляду спрррави повідомлений належним чином.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримала подане клопотання з підстав, що викладені у ньому.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України визначено вимоги до загального змісту та форми позовної заяви.

Статтею 185 ЦПК України врегульоване питання залишення позовної заяви без руху та її повернення.

З огляду на вказані приписи процесуального права суд критично ставиться до доводів клопотання сторони відповідача, оскільки вони містять надмірний формалізм.

Європейський суд з прав людини зазначив, що надмірний формалізм може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (рішення у справах «Zubac v. Croatia», «BelesandOthers v. theCzechRepublic», №47273/99, пп. 50-51 та 69, та «Walchli v. France», № 35787/03, п. 29).

При цьому Європейський суд з прав людини розмежував поняття «формалізм» та «надмірний формалізм». Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Надмірний же формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.

Верховний Суд в постанові від 18.12.2018 у справі № 761/5894/17 вказав на неприпустимість надмірного формалізму, зазначивши, що суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення ЄСПЛ у справі Перес де Рада Каванил`ес проти Іспанії від 28 жовтня 1998 року).

Крім цього, суд бере до уваги, що перевірка дотримання позивачем вимог ст.. 175, 177 ЦПК України здійснена судом під час вирішення питання про наявність підстав для відкриття провадження у цій справі.

За наслідками цього, відповідно до вимог ч. 1 ст. 187 ЦПК України, суд постановив ухвалу від 22 січня 2025 року та відкрив провадження у цій справі.

Зазначеною ухвалою суд резюмував, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів подана з додержанням вимог статей 175, 177 ЦПК України. Відсутні підстави, визначені статтями 185-186 ЦПК України, для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження у справі.

Отже, під час вирішення питання про відкриття провадження у цій справі суд надав правову оцінку позовній заяві на предмет її відповідності вимогам процесуального законодавства, встановлених до змісту та форми позовної заяви, а також переліку документів, що додаються до неї.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення цього клопотання.

Керуючись ст. 185, 260 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 адвоката Будової Наталії Миколаївни про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Сніжана АНАПРІЮК