Справа № 465/5782/20 Головуючий у 1 інстанції: Марків Ю.С.
Провадження № 22-ц/811/2913/24 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Матяш С.І.,

з участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Франківського районного суду м. Львова від від 01 серпня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Кредобанк» про стягнення безпідставно набутого майна,

встановив:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з акціонерного товариства (далі АТ) «Кредобанк» 467498 грн. 70 коп. безпідставно набутих коштів та 114959 грн. 66 коп. штрафних санкцій, а також сплачений судовий збір в розмірі 5824 грн. 60 коп.

Позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 22.05.2017 між ним та ПАТ «Кредобанк» укладено кредитний договір №8557/2017, відповідно до якого він отримав кредитні кошти в сумі 638352 грн. на придбання транспортного засобу марки «KIA Sportage 2.0 EX 4WD 5 dr 6AT/T f1 W52G61GG», 2017 року випуску, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , під заставу цього транспортного засобу, відповідно до укладеного між сторонами 22.05.2017 року договору застави, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Ширяєвою О.В.

У 2019 році позивач дізнався, що 01.10.2019 року постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Корольова М.А. відкрито виконавче провадження №60143802 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. №2536 від 03.09.2019 року про звернення стягнення на рухоме майно та задоволення вимог АТ «Кредобанк» за кредитним договором в розмірі 531993 грн. 69 коп., з яких: основний борг 522568 грн. 43 коп., проценти 2951 грн. 31 коп., пеня 4473 грн. 95 коп. та плата за вчинення виконавчого напису нотаріусом 2000 грн.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області у справі №285/4752/19 від 25.05.2020 року, яке набрало законної сили 02.07.2020 року, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 03.09.2019 року, зареєстрований в реєстрі за №2536, щодо звернення стягнення на рухоме майно, а саме: автотранспорт «KIA Sportage 2.0 EX 4WD 5 dr 6AT/T f1 W52G61GG», 2017 року випуску, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 .

Позивач вважає, що після ухвалення рішення суду про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, відпала підстава, на якій АТ «Кредобанк» стягнув з позивача початковий внесок (аванс) в розмірі 113456 грн. 43 коп., сплачений ним згідно з умовами п.2.2.1 договору купівлі-продажу автомобіля з використанням банківського кредиту від 12.05.2017 року, сплачені страхові платежі по КАСКО на загальну суму 42528 грн. 43 коп., оплату за монтаж і підключення сигналізації на суму 1713 грн. 84 коп., щомісячні платежі в період з 01.06.2017 року по 01.09.2019 року на суму 309800 грн., а всього грошових коштів на загальну суму 467498 грн. 70 коп.

Окрім цього, вважає, що він має право на відшкодування відповідачем штрафних санкцій, а саме: пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за період з 01.10.2019 року (з наступного місяця після здійснення останнього платежу на користь відповідача) по 01.09.2020 року (дату закінчення нарахування у зв`язку із звернення до суду з позовом) в розмірі 91277 грн. 52 коп.; інфляційних втрат у розмірі 10806 грн. 19 коп.; процентів за користування грошовими коштами в розмірі 12875 грн. 95 коп.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 01 серпня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач ОСОБА_1 , просив його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач покликався на те, що суд першої інстанції проігнорував рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області 25.05.2020 року у справі №285/4752/19, яке залишене без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 12.05.2021 року, яким визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №2536, вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. 03.09.2019 року, про звернення стягнення на рухоме майно, а саме автотранспорт.

Наголошує, що вказане рішення ухвалене судом у справі між тими самими сторонами, набрало законної сили у встановленому законом порядку, відтак, у розумінні частини четвертої статті 82 ЦПК України, має преюдиційний характер відносно даної справи.

Звертає увагу, що в рішенні Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 25.05.2020 року у справі №285/4752/19 було встановлено, що грошові кошти з погашення заборгованості за кредитним договором ним вносилися вчасно і в належних сумах, що підтверджується графіком погашення заборгованості та відповідними квитанціями, тому правові підстави для звернення стягнення на заставне майно були відсутні.

Наголошує, що судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання, є правовою підставою для виникнення зобов?язання з повернення майна, як такого, що набуте без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту ця підстава вважається такою, що відпала.

Додає, що у такому випадку набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно.

Звертає увагу, що рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області набрало законної сили 12.05.2021 року, а отже, саме з цього часу почалось безпідставне користування відповідачем грошовими коштами.

30.10.2024 року від відповідача АТ «Кредобанк» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечуються доводи та вимоги апелянта. Зокрема, звертається увага на те, що сума коштів, яку позивач вважає безпідставно набутими коштами, була отримана АТ «Кредобанк» на законних підставах, а саме: щомісячні платежі за період з 01.06.2017 року по 01.09.2019 року в розмірі 309800 грн. сплачувались ОСОБА_1 згідно з умовами кредитного договору №8557/2017 від 22.05.2017 року, до вчинення виконавчого напису нотаріуса від 03.09.2019 року; кошти в сумі 42528 грн. 43 коп. також були видані АТ «Кредобанк» в якості кредиту, згідно з п.2.2 кредитного договору, в якому вказано, що «кредит видається на наступні цілі: для повної/часткової оплати за договором купівлі-продажу транспортного засобу марки КІА, модель Sportage, дата випуску 2017, № кузова НОМЕР_2 , укладеного між позичальником та ПрАТ «Житомир-Авто», для оплати страхового платежу по КАСКО в сумі 42528 грн. 43 коп.»; авансовий внесок в розмірі 113456 грн. 43 коп., які ОСОБА_1 сплатив згідно умов п.2.2.1 договору купівлі-продажу автомобіля з використанням банківського кредиту від 12.05.2017 року, взагалі не були отримані АТ «Кредобанк», оскільки сплачувались ОСОБА_1 безпосередньо продавцю; кошти за оплату монтажу і підключення сигналізації на суму 1713 грн. 84 коп. також не були отримані АТ «Кредобанк».

Зауважує, що кредитний договір ОСОБА_1 не оспорювався, умови його недійсними не визнавалися, станом на даний час, кредитний договір №8557/2017 від 22.05.2017 року є дійсним й таким, що породжує права та обов`язки для сторін.

Звертає увагу суду на те, що позовні вимоги ОСОБА_1 взагалі не пов`язані з виконавчим написом нотаріуса та сумою, яка була стягнута АТ «Кредобанк» внаслідок реалізації автомобіля, оскільки виконавчий напис нотаріуса був вчинений внаслідок порушення зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором №8557/2017 від 22.05.2017 року, а кошти, які просить стягнути позивач, як безпідставно набуті, були отримані банком на підставі дійсного кредитного договору.

Зазначає, що набуття однією із сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним, тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Заслухавши пояснення сторони позивача в підтримання апеляційної скарги, заперечення сторони відповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12.05.2017 між ПрАТ «Житомир-Авто» (продавцем) та ОСОБА_1 (покупцем) укладено договір №214135-Y03222 купівлі-продажу автомобіля із використанням банківського кредиту, за умовами якого продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець з використанням банківського кредиту оплатити і прийняти автомобіль, що знаходиться на складі продавця.

Пунктом 2.1 вказаного договору купівлі-продажу визначено, що на дату підписання цього договору повна ціна автомобіля становить з ПДВ 709280 грн.

У пункті 2.2.1 договору зазначено, що за рахунок власних грошових коштів покупець сплачує суму власного внеску (надалі аванс) в розмірі 113456 грн. 43 коп. з урахуванням ПДВ 18909 грн. 40 коп., що становить 16,00% повної ціни автомобіля.

Пунктом 2.2.2 договору передбачено, що за рахунок грошових коштів отриманого у Банку банківського кредиту, покупець сплачує різницю коштів між повною ціною автомобіля та сплаченим покупцем авансом у розмірі: 595823 грн. 57 коп. з урахуванням ПДВ 99303 грн. 93 коп., що становить 84,00% повної ціни автомобіля.

Згідно Спеціифікації (додаток №1 до договору купівлі-продажу автомобіля №214135-Y03222 від 12.05.2017), предметом купівлі-продажу за цим договором є автомобіль марки «KIA Sportage 2.0 EX 4WD 5 dr 6A/T f1 W52G61GG», 2017 року випуску, чорного кольору, № кузова НОМЕР_2 .

Вказаний автомобіль переданий ОСОБА_1 19.05.2017 року на підставі акту передачі-прийняття автомобіля №69 та цього ж дня складено акт огляду реалізованого транспортного засобу №962/17/000134.

22.05.2017 між ПАТ «Кредобанк» (кредитодавцем) та ОСОБА_1 (позичальником) укладено кредитний договір №8557/2017, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит в сумі 638352 грн. для здійснення повної/часткової оплати за договором купівлі-продажу транспортного засобу марки «KIA», модель «Sportage», 2017 року випуску, № кузова НОМЕР_2 , укладеного між ОСОБА_1 та ПрАТ «Житомир-Авто», та для оплати страхового платежу по КАСКО в сумі 42528 грн. 43 коп.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 22.05.2017 року між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 укладено договір застави, зареєстрований за №455, посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Ширяєвою О.В.

Відповідно до п.1.2 договору застави, предметом застави є рухоме майно автотранспорт марки «КІА», модель «Sportage», тип загальний легковий універсал В, рік випуску 2017, № шасі НОМЕР_2 , об`єм двигуна 1998, колір чорний, д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 , видане Центром 1844 20.05.2017 року, вартість 709280 грн.

Пунктом 1.3 договору застави визначено заставну вартість предмета застави, яка визначається сторонами у сумі 567424 грн.

03.09.2019 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. вчинено виконавчий напис №2536, яким звернуто стягнення на рухоме майно, а саме: автотранспорт марки «КІА», модель «Sportage», тип загальний легковий універсал В, рік випуску 2017, № шасі НОМЕР_2 , об`єм двигуна 1998, колір чорний, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 .

Зі змісту виконавчого напису нотаріуса вбачається, що вищевказане рухоме майно на підставі договору застави, посвідченого 22.05.2017 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Ширяєвою О.В., за реєстровим №455, передане в заставу ПАТ «Кредобанк», правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є АТ «Кредобанк».

За рахунок коштів, отриманих від реалізації вищевказаного рухомого майна, запропоновано задовольнити вимоги АТ «Кредобанк» за період з 29.12.2018 року по 28.08.2019 року включно, у тому числі: 522568 грн. 43 коп. неповернута сума кредиту; 2951 грн. 31 коп. прострочені відсотки; 4473 грн. 95 коп. заборгованість по пені за період з 29.12.2018 року по 28.08.2019 року; 2000 грн. плата нотаріусу за вчинення виконавчого напису; загальна сума становить 531993 грн. 69 коп.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Корольова М.А. від 24.09.2019 року відкрито виконавче провадження №60143802 з примусового виконання виконавчого напису №2536, виданого приватним нотаріусом Барбуляк Х.М. 03.09.2019 року.

24.09.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Корольовим М.А. винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на майно транспортний засіб марки «КІА», модель «Sportage», тип загальний легковий універсал В, рік випуску 2017, № шасі НОМЕР_2 , об`єм двигуна 1998, колір чорний, д.н.з. НОМЕР_1 .

Також, постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Корольова М.А. від 24.09.2019 року оголошено в розшук майно боржника транспортний засіб марки «КІА», модель «Sportage», тип загальний легковий універсал В, рік випуску 2017, № шасі НОМЕР_2 , об`єм двигуна 1998, колір чорний, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить боржнику ОСОБА_1 .

В подальшому, постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Корольова М.А. від 01.10.2019 року в межах виконавчого провадження №60143802 з примусового виконання виконавчого напису №2536, виданого приватним нотаріусом Барбуляк Х.М. 03.09.2019 року, описано та накладено арешт на майно, а саме: транспортний засіб «КІА», модель «Sportage», універсал В, рік випуску 2017, об`єм двигуна 1998, колір чорний, д.н.з. НОМЕР_1 .

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Корольова М.А. від 08.10.2019 року призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання ТОВ «Експертна служба України», який має сертифікат суб`єкта оціночної діяльності, виданий 27.01.2017 року за №41/17 Фондом державного майна України (строк дії: 27.01.2020 року).

20.12.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Корольовим М.А. складено акт про проведені електронні торги та, відповідно до протоколу про проведені електронні торги від 04.12.2019 року №450313, переможцем визнано ОСОБА_3 ; ціна продажу майна 434434 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Корольова М.А. від 28.12.2019 року виконавче провадження №60143802 з примусового виконання виконавчого напису №2536, виданого приватним нотаріусом Барбуляк Х.М. 03.09.2019 року, закінчено.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 25.05.2020 року, залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 12.05.2021 року, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 03.09.2019 року, вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М., зареєстрований в реєстрі за №2536, щодо звернення стягнення на рухоме майно, а саме: автотранспорт «KIA Sportage 2.0 EX 4WD 5 dr 6AT/T f1 W52G61GG», 2017 року випуску, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 .

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 23.09.2021 року позовні вимоги АТ «Кредобанк» до ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором №8557/2017 від 22.05.2017 року в розмірі 228571 грн. 56 коп., з яких: 203862 грн. 51 коп. заборгованість за тілом кредиту; 24319 грн. 85 коп. заборгованість за процентами за користування кредитом; 389 грн. 20 коп. пеня за неналежне виконання грошових зобов`язань, та судовий збір в розмірі 4556 грн. 86 коп.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 30.11.2021 року рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 23.09.2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 207762 грн. 13 коп. та 3085 грн. 16 коп. судового збору; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено; стягнуто з АТ «Кредобанк» на користь ОСОБА_1 631 грн. 08 коп. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Вказаною постановою Житомирського апеляційного суду визнано безпідставними посилання в апеляційній скарзі на ту обставину, що рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 25.05.2020 року встановлений факт належного виконання зобов`язань за цим кредитним договором, оскільки виконавчий напис нотаріуса був визнаний таким, що не підлягає виконанню з тих підстав, що заборгованість не була безспірною. При цьому, зазначено, що суд не встановлював дійсну заборгованість за цим кредитним договором та не перевіряв правильність розрахунку.

В свою чергу, визначаючи вказаний вище розмір заборгованості до стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Кредобанк», апеляційний суд ураховував ту обставину, що кошти від реалізації автомобіля (заставного майна), отримані в порядку примусового виконання виконавчого напису нотаріуса від 03.09.2019 року, в розмірі 371693 грн. були перераховані на рахунок стягувача «Кредобанк», проте, цих коштів недостатньо для задоволення вимог стягувача.

Ухвалою Верховного Суду від 14.01.2022 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного суду від 30.11.2021 року.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вважає, що сплачені ним грошові кошти: початковий внесок (аванс) в розмірі 113456 грн. 43 коп. (згідно умов п.2.2.1 договору купівлі-продажу автомобіля з використанням банківського кредиту від 12.05.2017 року), страхові платежі по КАСКО на загальну суму 42528 грн. 43 коп., оплата монтажу і підключення сигналізації на суму 1713 грн. 84 коп., щомісячні платежі за кредитним договором у період з 01.06.2017 року по 01.09.2019 року на суму 309800 грн., а всього грошових коштів на загальну суму 467498 грн. 70 коп., набуті відповідачем без достатньої правової підстави і підлягають поверненню на підставі статті 1212 ЦК України.

Зважаючи на наведене, колегія суддів виходить з того, що виключною правовою проблемою у спірних правовідносинах є встановлення обставин щодо наявності чи відсутності підстав для повернення позивачу спірних грошових коштів.

За змістом статті 3 ЦК України, однією з засад цивільного законодавства є свобода договору.

Згідно зі статтею 627 ЦК України, свобода договору полягає у тому, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Стаття 1212 ЦК України передбачає, що особа, яка набула майно або зберігала його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Виходячи зі змісту статті 1212 ЦК України, зазначена норма закону застосовується лише у випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто з допомогою інших, спеціальних способів захисту.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав, договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень ч.1 ст.1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому.

Така правова позиція сформульована у постанові Верховного Суду України від 24.09.2014 року у справі №6-122цс14 та підтримана Верховним Судом у постановах: від 10.09.2018 року у справі №638/11807/15-ц (провадження №61-1215св17), від 12.09.2018 року у справі №154/948/16 (провадження №61-4497ск18), від 12.12.2018 року у справі №205/3330/14-ц (провадження №61-1133св18), які є обов`язковими для судів при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин (ч.2 ст.214 ЦПК України).

Положення цієї статті застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Статтею 1213 ЦК України передбачено, що набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Вимога про «повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні» (п. 3 частини 3 статті 1212 ЦК України) означає, що у разі припинення зобов`язання через неможливість його виконання, яке виникло внаслідок обставин, за які жодна із сторін не відповідає, або у зв`язку із добровільною відмовою від зобов`язання обох сторін, сторона, що виконала своє зобов`язання повністю або частково, має право вимагати повернення виконаного.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

В свою чергу, майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення учасниками вiдповiдних правовідносин у майбутньому породження певних цивільних прав та обов`язків, зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, прямо передбачених частиною другою статті 11 ЦК України.

Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання, є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до статті 1212 ЦК України, набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно за скасованим виконавчим написом.

Аналогічний правовий висновок щодо застосування статті 1212 ЦК України міститься у постановах Верховного Суду від 06.03.2019 року у справі №910/1531/18, від 28.01.2020 року у справі №910/16664/18.

Разом з тим, у пункті 86 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року в справі №917/1739/17 (провадження №12-161гс19) вказано, що «саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту».

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 у період з 01.06.2017 року по 01.09.2019 року сплатив на виконання умов кредитного договору №8557/2017 від 22.05.2017 року кошти щомісячні платежі, на загальну суму 309800 грн. Дана обставина сторонами не заперечується та визнається.

Тобто, виконанням протягом тривалого часу умов кредитного договору позивач фактично вчиняв дії на схвалення укладеного правочину, чим фактично підтверджував намір на подальше виконання умов договору та відсутність порушення його законних прав та інтересів при укладенні договору.

Не заперечується сторонами й те, що на виконання вимог п.2.2 кредитного договору №8557/2017 від 22.05.2017 року АТ «Кредобанк» для здійснення повної/часткової оплати за договором купівлі-продажу транспортного засобу макри «KIA Sportage 2.0 EX 4WD 5 dr 6AT/T f1 W52G61GG», 2017 року випуску, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , видав кредит для оплати страхового платежу по КАСКО в сумі 42528 грн. 43 коп.

Окрім того, як правильно зауважив суд першої інстанції, такі кошти були сплачені позивачем до вчинення виконавчого напису нотаріуса №2536, яким звернуто стягнення на рухоме майно, а саме: автотранспорт «KIA Sportage 2.0 EX 4WD 5 dr 6AT/T f1 W52G61GG», 2017 року випуску, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , на виконання умов кредитного договору.

У постанові Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі №753/20633/15-ц викладено правовий висновок, що системний аналіз положень частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частини першої статті 177, частини першої статті 202, частин першої та другої статті 205, частини першої статті 207, частини першої статті 1212 ЦК України дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).

У разі виникнення спору щодо набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, в тому числі, й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому.

Отже, встановивши, що зобов`язання зі сплати вказаних коштів виникло на підставі кредитного договору, який не визнаний недійсним, не змінений, не припинений, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав для їх стягнення з АТ «Кредобанк» в порядку статті 1212 ЦК України.

Заявляючи вимогу про стягнення в порядку статті 1212 ЦК України грошових коштів у сумі 113456 грн. 43 коп., сплачених позивачем на виконання умов пункту 2.2.1 договору №214135-Y03222 купівлі-продажу автомобіля із використанням банківського кредиту, позивач в достатній мірі врахував, що вказаним пунктом передбачено: «За рахунок власних грошових коштів покупець сплачує суму власного внеску (надалі аванс) в розмірі 113456 грн. 43 коп. з урахуванням ПДВ 18909 грн. 40 коп., що становить 16,00% повної ціни автомобіля». Згідно з п.2.2.2 договору, за рахунок грошових коштів отриманого у Банку банківського кредиту, покупець сплачує різницю коштів між повною ціною автомобіля та сплаченим покупцем авансом в розмірі 595823 грн. 57 коп. з урахуванням ПДВ 99303 грн. 93 коп., що становить 84,00% повної ціни автомобіля.

Зміст наведених положень договору №214135-Y03222 купівлі-продажу автомобіля із використанням банківського кредиту від 12.05.2017 року свідчить, що сплачена сума (аванс), внесена позивачем на виконання пункту 2.2.1 договору за рахунок власних коштів, а не за рахунок кредитних коштів. Окрім того, отримувачем вказаної суми (113456 грн. 43 коп.) був ПрАТ «Житомир-Авто», не АТ «Кредобанк».

Аналогічно, як свідчать матеріали справи, АТ «Кредобанк» не був отримувачем коштів за монтаж та підключення сигналізації на суму 1713 грн. 84 коп. Згідно акту виконаних робіт №за-0002584 від 23.05.2017 року, отримувачем коштів на суму 1713 грн. 84 коп. є ПрАТ «Житомир-Авто, що також стверджується квитанцією від 23.05.2017 року №0022.

Надаючи правову оцінку зібраним у справі доказам, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 взагалі не пов`язані з виконавчим написом нотаріуса та сумою, яка була стягнута АТ «Кредобанк» внаслідок реалізації автомобіля, оскільки виконавчий напис нотаріуса був вчинений внаслідок порушення зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором №8557/2017 від 22.05.2017 року, а кошти, які просить стягнути позивача, як безпідставно набуті, були отримані Банком на підставі дійсного кредитного договору, до того, як був вчинений виконавчий напис, та який, в подальшому, був скасований.

Набуття однією із сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 25.05.2020 року, яким визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 03.09.2019 року, вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М., зареєстрований в реєстрі за №2536, не встановлено факту безпідставності отримання АТ «Кредобанк» від ОСОБА_1 грошових коштів за регулярні платежі, страхові платежі по КАСКО, оплату монтажу і підключення сигналізації, в розумінні статті 1212 ЦК України. Вказаний виконавчий напис було скасовано у зв`язку з тим, що заборгованість позичальника ОСОБА_1 не була безспірною.

Враховуючи, що позивачем не доведено факту безпідставного отримання відповідачем коштів, про стягнення яких він просить у своїй позовній заяві, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції і про відсутність визначених законом підстав для стягнення на користь ОСОБА_1 штрафних санкцій, пені, інфляційних збитків та 3% річних.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для застосування до спірних правовідносин статті 1212 ЦК України та задоволення позовних вимог позивача.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив характер спірних правовідносин та фактичні обставини справи, давши належну правову оцінку доказам у справі, не допустив порушень норм матеріального та/або процесуального права, які б були підставою для скасування чи зміни рішення, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду по суті вирішення даного спору, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст.367, 374 ч.1 п.1, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд

ухвалив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 01 серпня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 18 лютого 2025 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич