КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2025 року м. Київ

Унікальний номер справи № 369/6722/16-ц

Апеляційне провадження № 22-ц/824/2554/2025

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Дячук І.М.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2024 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором кредиту, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2016 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з вказаним позовом на обґрунтування якого зазначив, що 7 травня 2008 року АКБСР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є позивач АТ «Сенс Банк», уклав з ОСОБА_1 договір кредиту №030.29-50/342-К. За цим договором АКБСР «Укрсоцбанк» надав кредит в розмірі 63175 доларів США 00 центів для придбання житла, а відповідач зобов`язався щомісячно до 6 квітня 2021 року повертати кредит частинами та сплачувати проценти за користування ним в розмірі 13,5% річних. У випадку неналежного виконання грошових зобов`язань ОСОБА_1 зобов`язалась сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення. 18 червня 2009 року АКБСР «Укрсоцбанк» уклав з відповідачем додаткову угоду №1 про внесення змін до договору кредиту №030.29-50/342-К від 7 травня 2008 року. За цією додатковою угодою розмір процентів за користування кредитом з 3 листопада 2008 року був збільшений до 14% річних. У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 неналежним чином виконувала грошові зобов`язання за договором кредиту, у неї виник борг по поверненню кредиту в розмірі 41000 доларів США 00 центів, борг по сплаті процентів за користування кредитом в розмірі 15247 доларів США 61 цент та пеня в загальному розмірі 9053 доларів США 89 центів (3844,85 + 5209,04). Загальний розмір боргу за договором кредиту становить 65301 долар США 50 центів, що еквівалентно грошовим коштам в розмірі 1 635 423 гривень 63 копійок. Відповідач ухиляється від добровільного повернення цього боргу. Тому АТ «Сенс Банк» просив суд стягнути з ОСОБА_1 борг за договором кредиту № 030.29-50/342-К від 7 травня 2008 року в розмірі 1 635 423 гривень 63 копійок. та 24 531 грн. 35 коп. судового збору (т. 1 а.с.1-3 т. 9 а.с. 176-177).

11 квітня 2018 року від відповідачки ОСОБА_1 до районного суду надійшли письмові заперечення, в яких не заперечувала факту укладення кредитного договору. Зазначала, що за пунктом 1.2 Договору, кредит надавався позичальнику на фінансування будівництва відповідно до договору ФФБ- 98 від 24 березня 2008 року.

За пунктом 2.1 Договору, порядок надання кредиту на цілі, визначені п. 1.2 здійснюється шляхом перерахування Банком кредитних коштів в іноземній валюті - доларах США, з позичкового рахунку позичальника № НОМЕР_1 на поточний рахунок з наступною конвертацією (обміном) через операційну касу Кредитора в гривні зарахуванням на зазначений поточний рахунок Позичальника та перерахуванням їх на поточний рахунок № НОМЕР_2 , який належить ТОВ «Союз Інвест К» Таким чином, зазначала, що Банк розписав процедуру здійснення кредитної операції і підтвердив, що валюта на рахунок Позичальника не зарахована та не підтвердив надання кредитних коштів відповідачці. Зазначаючи умови надання кредиту в іноземній валюті Банк порушив чинне законодавство, зокрема постанову НБ України від 10 травня 2007 року №200. Не повідомивши позичальника про зміну відсоткової ставки, Банк допустив обман та надав неправдиві відомості нарахування процентів за користування кредитними грошима. Кредитний договір не враховував валютних ризиків, зокрема підвищення курсу долара США до гривні. Враховуючи вищевказане, відповідачка ОСОБА_1 просила відмовити в задоволенні позову (т. 9 а.с. 92-98, 118-122).

03 грудня 2019 року в ЄДР було здійснено державну реєстрацію припинення діяльності АТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого був АТ «Альфа-Банк». Зі змісту протоколу позачергових зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» №2/2022 від 18 серпня 2022 року вбачається, що найменування АТ «Альфа-Банк» було змінено на АТ «Сенс Банк» (т. 10 а.с.175-180).

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2024 року позов АТ «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором кредиту - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк» борг за договором кредиту № 030.29-50/342-К від 7 травня 2008 року в розмірі 1 635 423 гривень 63 копійок та витрати на оплату судового збору в розмірі 18 845 гривень 49 копійок (т. 11 а.с. 184-190).

Не погодившись з рішенням районного суду, 10 вересня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Самчук М.В. подала апеляційну скаргу просила скасувати оскаржуване рішення районного суду і ухвалити нове яким у задоволенні позову Банку відмовити (т. 11 а.с. 192-205).

На обґрунтування скарги зазначив, що оскаржуване рішення районного суду є незаконним і необґрунтованим, суд першої інстанції не дотримав принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом та судом. Зазначала, що Банк порушив процедуру надання кредитних коштів та не підтвердив надання ОСОБА_1 кредиту в доларах США. Крім того, суд першої інстанції помилково вважав, що заява на отримання кредиту від 07 травня 2008 року підтверджує факт видачі кредитних коштів, оскільки така заява не вважається первинним бухгалтерським документом, а у наданих Банком виписках зазначено особові рахунки, які не мають відношення до ОСОБА_1 . Також суд першої інстанції проігнорував подані позивачкою копії документів, які підтверджують надання ОСОБА_1 кредиту у гривні. Розрахунок кредитної заборгованості апелянт вважав необґрунтованим і неправильним. Суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, а саме не розглянув клопотання ОСОБА_1 про застосування ч. 10 ст. 84 ЦПК України, не визнав неповажними причини неподання Банком докази на виконання ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 січня 2024 року (т. 11 а.с. 192-205).

12 лютого 2025 року до апеляційного суду надійшла заява від ОСОБА_1 про відмову від апеляційної скарги, в якій просила прийняти відмову від апеляційної скарги на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2024 року у справі № 359/6722/16-ц та закрити апеляційне провадження, розглянути заяву за її відсутності. За змістом поданої заяви ОСОБА_1 зазначила, що керуючись ч. 3 ст. 13, ч. 4 ст. 364 ЦПК України відмовляється від апеляційної скарги, наслідки відмови від апеляційної скарги заявнику роз`яснені і зрозумілі (т. 12 а.с. 26-27).

12 лютого 2025 року до апеляційного суду в системі Електронний суд в ЄСІТС надійшла заява від представника ОСОБА_1 - адвоката Самчук М.В. про відмову від апеляційної скарги, в якій просила прийняти відмову ОСОБА_1 від апеляційної скарги на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2024 року у справі № 359/6722/16-ц та закрити апеляційне провадження, розглянути заяву без присутності апелянта та її представника. За змістом поданої заяви представник ОСОБА_1 - адвокат Самчук М.В. зазначила, що заяву ОСОБА_1 про відмову від апеляційної скарги підтримує повністю, керуючись ч. 3 ст. 13, ч. 4 ст. 364 ЦПК України відмовляється від апеляційної скарги, наслідки відмови від апеляційної скарги заявнику роз`яснені і зрозумілі (т. 12 а.с. 31-33).

В судовому засіданні представник АТ «СЕНС БАНК» - адвокат Подольський А.Ю. не заперечував проти задоволення заяви ОСОБА_1 .

Інші особи, які беруть участь у справі до суду не прибули, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином, про що у справі є докази. Так про розгляд справи апеляційним судом 13 лютого 2025 року апелянт ОСОБА_1 та її представник - адвокат Самчук М.В. були сповіщені 26 грудня 2024 року, кожна особа окремо, до Електронного кабінету в ЄСІТС із забезпеченням технічної фіксації такого повідомлення. Апелянт ОСОБА_1 та її представник - адвокат Самчук М.В.подали заяви в яких просили розглянути заяву про відмову від апеляційної скарги без присутності відповідачки та її представника (т. 12 а.с. 20-25, 26-27, 31-33).

Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т.ч. правом визначити свою участь в тому чи іншому судовому засіданні. Явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні цього суду у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 759/14068/19 (провадження № 61-8505св22).

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі «Шульга проти України», № 16652/04).

Зважаючи на вимоги п. 2 ч. 8 ст. 128, ч. 5 ст. 130, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про задоволення заявиОСОБА_1 про відмову від апеляційної скарги та закриття апеляційного провадження з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 364 ЦПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї, а інша сторона має право визнати апеляційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певній частині до закінчення апеляційного провадження. За відмови від апеляційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги, постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження особа, яка подала апеляційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги.

За змістом ч. 5 ст. 364 ЦПК України у разі закриття апеляційного провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги на судове рішення повторне оскарження цього рішення особою, що відмовилася від скарги, не допускається.

Як вбачається з матеріалів справи, апеляційна скарга та заява про відмову від апеляційної скарги були подані ОСОБА_1 .

Заява про відмову від апеляційної скарги надійшла до суду після відкриття провадження у справі і до його закінчення, підписана особистоОСОБА_1

12 лютого 2025 року до апеляційного суду в системі Електронний суд в ЄСІТС надійшла заява від представника ОСОБА_1 - адвоката Самчук М.В. про відмову від апеляційної скарги, в якій представник відповідачки ОСОБА_1 підтримала заяву і просила прийняти відмову ОСОБА_1 від апеляційної скарги на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2024 року у справі № 359/6722/16-ц та закрити апеляційне провадження. За змістом поданих заяв відповідачки ОСОБА_1 та її представника - адвокат Самчук М.В. зазначено, заявник ОСОБА_1 керуючись ч. 3 ст. 13, ч. 4 ст. 364 ЦПК України відмовляється від апеляційної скарги, наслідки відмови від апеляційної скарги заявнику роз`яснені і зрозумілі (т. 12 а.с. 26-27, 31-33).

Отже, обставини, які перешкоджали б прийняттю відмови від апеляційної скарги та закриттю провадження у справі, відсутні.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що заява про відмову від апеляційної скарги не суперечить вимогам закону, не порушує права та законні інтереси інших осіб, апелянт обізнаний про наслідки відмови від апеляційної скарги, передбачені ч. 5 ст. 364 ЦПК України, тому заява підлягає задоволенню, а апеляційне провадження закриттю.

Керуючись ст.ст. 362, 364 ЦПК України,

у х в а л и в :

Задовольнити заяву ОСОБА_1 про відмову від апеляційної скарги на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2024 року.

Прийняти відмову ОСОБА_1 від апеляційної скарги на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2024 року.

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2024 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення: 14 лютого 2025 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

О.В. Борисова

В.М. Ратнікова