Справа № 466/7446/24
Провадження № 2/466/551/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2025 року м. Львів

в складі: головуючий суддя Едер П. Т.

секретар с/з Костюк В. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

у с т а н о в и в:

12 липня 2024 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Львова з позовом до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Стислий виклад позицій сторін.

Обґрунтування позивача.

Позивач в позові зазначила, що у відповідності до витягу із розпорядження №950 від 9 серпня 1999 року Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради її визнано із сім`єю у складі трьох осіб, наймачем квартири АДРЕСА_1 , що складається із трьох кімнат площею 35,6 кв.м. з кухнею площею 7,5 кв.м.

Вказана квартира не є приватизованою та перебуває у власності Львівської міської ради. За адресою АДРЕСА_2 зареєстровано п`ятеро осіб: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Позивач вказує, що протягом тривалого часу її внук, ОСОБА_2 не проживає за адресою АДРЕСА_2 , житлом не цікавиться, не сплачує комунальних платежів. Перешкод у користуванні житлом йому ніхто не чинив. Реєстрація відповідача у вказаній квартирі є формальною.

У відповідності до акту ЛКП «Балатон-409» від 07 червня 2023 року, складеного у складі комісії майстра дільниці Лози Н. М., майстра дільниці ОСОБА_6 , майстра дільниці ОСОБА_7 , сусідами підтверджено факт не проживання ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2 .

Згідно акту ЛКП «Балатон-409» від 12 жовтня 2023 року, складеного у складі комісії майстра дільниці Худик Н. Я., майстра дільниці ОСОБА_8 , майстра дільниці ОСОБА_9 , сусідами підтверджено, що ОСОБА_2 зареєстрований, однак не проживає за адресою АДРЕСА_2 .

Актом ЛКП «Балатон-409» від 29 листопада 2023 року, складеного у складі комісії майстра дільниці Лози Н. М., майстра дільниці ОСОБА_6 , майстра дільниці ОСОБА_8 , сусідами підтверджено факт не проживання ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2 .

У відповідності до акту ЛКП «Балатон-409» від 13 березня 2024 року, складеного у складі комісії майстра дільниці Лози Н. М., майстра дільниці ОСОБА_6 , майстра дільниці ОСОБА_8 , встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрований, однак не проживає за адресою АДРЕСА_2 .

Позивач наголошує, що жодним чином не чинила та не чинить перешкод у користуванні квартирою за адресою АДРЕСА_2 .

Державна реєстрація ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2 перешкоджає Позивачу, як наймачеві квартири реалізувати її право на приватизацію у порядку визначеному наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України «Про затвердження Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян» №396 від 16 грудня 2009 року. Отже, сам факт реєстрації Відповідача за адресою АДРЕСА_2 без фактичного проживання, враховуючи намір Позивача здійснити приватизацію житла, перешкоджає у повноцінній реалізації права власності, передбаченого статтею 13 Конституції України.

Враховуючи, те що Відповідач понад шість місяців у житловому приміщенні за місцем реєстрації не проживає без поважних причин, участь в утриманні житла не приймає, особисті речі в квартирі не зберігає, просить суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Обґрунтування заперечень відповідача.

Відповідачем ОСОБА_2 відзив на позовну заяву у встановлений судом строк та порядок подано не було.

Пояснення третьої особи.

Третіми особами ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пояснень щодо позову суду не надано.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова Донченка Ю. В. від 06 серпня 2024 року провадження у даній справі відкрито та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

У зв`язку з рішенням Вищої ради правосуддя від 07.11.2024 року про відставку судді ОСОБА_10 , та суддя виключений зі штату Шевченківського районного суду м. Львова з 20.11.2024 року.

На підставі Розпорядження заступника керівника апарату суду «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ», протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.12.2024 року справу № 466/7446/24 передано для розгляду судді Едеру П. Т.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 09 грудня 2024 року справу прийнято до свого провадження та постановлено розглядати в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 15 січня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Фактичні обставини встановлені судом, зміст спірних правовідносин, оцінка доказів та висновки суду.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, на адресу суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явився, на адресу суду подав заяву про визнання позову, у якій не заперечив щодо задоволення позовних вимог, просив розгляд справи проводити у його відсутності.

Треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судове засідання повторно не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Третя особа ОСОБА_5 на адресу суду подала заяву про розгляд справи без її участі.

З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку про підставність позовних вимог, їх відповідності закону та необхідності їх задоволення.

Так, судом встановлено та підтверджено належними та допустимими доказами наступне.

Цей спір виник з правових відносин щодо користування житловим приміщенням.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом ст. ст. 11, 15 ЦК України, цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміються закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Згідно зі статтею 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, установлених договором або актом цивільного законодавства.

Частиною 2 статті 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів, а також визначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що у відповідності до витягу із розпорядження №950 від 9 серпня 1999 року Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради визнано ОСОБА_1 із сім`єю у складі трьох осіб, наймачем квартири АДРЕСА_1 , що складається із трьох кімнат площею 35,6 кв.м. з кухнею площею 7,5 кв.м.

Вказана квартира не є приватизованою та перебуває у власності Львівської міської ради.

Згідно довідки виданої ЛКП «Балатон-409» №450 від 18 березня 2024 та довідки з місця проживання про склад сім`ї та прописку ЛКП «Балатон-409» №248 від 22 січня 2009 року за адресою АДРЕСА_2 зареєстровано п`ятеро осіб: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У відповідності до акту ЛКП «Балатон-409» від 07 червня 2023 року, складеного у складі комісії майстра дільниці Лози Н. М., майстра дільниці ОСОБА_6 , майстра дільниці ОСОБА_7 , сусідами підтверджено факт не проживання ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2 .

Згідно акту ЛКП «Балатон-409» від 12 жовтня 2023 року, складеного у складі комісії майстра дільниці Худик Н. Я., майстра дільниці ОСОБА_8 , майстра дільниці ОСОБА_9 , сусідами підтверджено, що ОСОБА_2 зареєстрований, однак не проживає за адресою АДРЕСА_2 .

Актом ЛКП «Балатон-409» від 29 листопада 2023 року, складеного у складі комісії майстра дільниці Лози Н. М., майстра дільниці ОСОБА_6 , майстра дільниці ОСОБА_8 , сусідами підтверджено факт не проживання ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2 .

У відповідності до акту ЛКП «Балатон-409» від 13 березня 2024 року, складеного у складі комісії майстра дільниці Лози Н. М., майстра дільниці ОСОБА_6 , майстра дільниці ОСОБА_8 , встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрований, однак не проживає за адресою АДРЕСА_2 .

Позивач наголошує, що жодним чином не чинила та не чинить перешкод у користуванні квартирою за адресою АДРЕСА_2 .

Державна реєстрація ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2 перешкоджає Позивачу, як наймачеві квартири реалізувати її право на приватизацію у порядку визначеному наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України «Про затвердження Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян» №396 від 16 грудня 2009 року. Отже, сам факт реєстрації Відповідача за адресою АДРЕСА_2 без фактичного проживання, враховуючи намір Позивача здійснити приватизацію житла, перешкоджає у повноцінній реалізації права власності, передбаченого статтею 13 Конституції України.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник вправі вимагати усунення перешкод, пов`язаних з володінням, користуванням та розпорядженням своїм майном.

Відповідно до ст. 150 ЖК України та ст. 383 ЦК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», відомості про зняття з реєстрації вносяться до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Відповідно до ст. 7 вищевказаного Закону, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Виходячи з того, що вказаний Закон є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Відповідно до ст. 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Згідно ст. 71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

У ст. 72 Житлового кодексу України зазначено: визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

У ч. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.04.1985 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» зазначено наступне: «Відповідно до ст.107ЖК наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред`явлення позову про це. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресація кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо)».

З огляду на вищевикладене, надавши правову оцінку доводам та доказам у справі, суд дійшов висновку, що позов є підставним, вимоги Позивача ґрунтуються на вимогах закону, докази на які позивач посилається є належними та допустимими, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, з державного бюджету слід повернути позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову - 605,60 грн.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основних свобод, ст. ст. 3, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. 316, 317, 319, 321, 383, 391 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76, 81, 141, 258-259, 263-265, 273, 280-283, 289, 352, 354 ЦПК України,-

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , 50 відсотків сплаченого судового збору в розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , з державного бюджету 50 відсотків судового збору у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок), згідно платіжної інструкції від 12.08.2024.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя П. Т. Едер