Справа № 158/117/24
Номер провадження 2-зз/570/1/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2025 р. Рівненський районний суд Рівненської області у складі:

судді Гнатущенко Ю.В.

з участю секретаря судових засідань Іллюк С.Р.

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Курило Р.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Рівне клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Курило Р.М. про скасування захоів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Ківерцівської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу -

в с т а н о в и в :

У провадженні суду перебуває вищезазначена цивільна справа.

29.01.2025 р. до суду від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Курило Р.М. надійшло клопотання вх. 1465 від 29.01.2025 р., в якому він просить скасувати заходи забезпечення позову вжиті за клопотанням ОСОБА_2 на підставі ухвали Рівненського районного суду Рівненської області від 13.01.2025 р. у справі №151/117/24.

В обґрунтування клопотання вказує, що представник позивача ОСОБА_2 у своїй заяві про забезпечення позову голослівно припускав, що його довірителька за наслідками розгляду позову матиме право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю ОСОБА_3 , а наразі таку виплату одноособово отримує ОСОБА_1 .

Разом з тим, ОСОБА_1 державою було призначено до виплати 1/2 розміру ОГД в сумі 7,5 млн. грн. від загальної суми 15 млн. грн., яка передбачена законодавством.

При зверненні до суду представник позивача не повідомив тієї обставини, що існує механізм виплати ОГД, який затверджений п. 1.10 "Порядку і умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану", затвердженого Наказом МОУ №45 від 25.01.2023 р. : 1.10. Призначена сума ОГД у Міністерстві оборони України, військовій частині НОМЕР_1 , Державній спеціальній службі транспорту та підпорядкованих їм військових частинах виплачується поетапно: на першому етапі - 1/5 від призначеної суми ОГД; залишок невиплаченої суми ОГД (4/5 від призначеної суми) - щомісячно, частками впродовж 40 наступних місяців.

Станом на 28.01.2025 р. ОСОБА_1 отримала лише 6 виплат (1,5 млн. грн. та 5 виплат по 150 тис. грн.) з призначених 7,5 млн. грн.

Застосовані заходи забезпечення позову фактично позбавили ОСОБА_1 права на подальше щомісячне отримання призначеної їй половини від загальної суми ОГД (не виплаченими є 35 платежів).

Вважають, що висновок суду про те, що "вжиття заходів забезпечення позову не порушуватиме права відповідача ОСОБА_1 на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки вона вже це право реалізувала", є не досить об`єктивним і не враховує вказані обставини, що стосуються фактичного отримання виплати ОГД, яка не є спірною.

ОСОБА_1 призначено лише половину розміру ОГД від передбаченої законодавством суми, тому ОСОБА_2 не вправі претендувати на ці кошти, які виплачуються ОСОБА_1 як матері загиблого ОСОБА_4 .

Акцентує увагу на тому, що інша, не призначена нікому половину ОГД (7,5 млн. грн.) у разі існування підстав, може бути виплачена іншим особам, у тому числі ОСОБА_2 (хоча таке право у неї виникнути не може за жодних обставин і не зважаючи на результат розгляду справи).

Також ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 13.01.2025 р., суд окрім ОГД, заборонив МО проводити будь-які інші грошові виплати у зв`язку із загибеллю ОСОБА_3 , не зважаючи на те, що ні заява про забезпечення позову, ні мотивувальна частина ухвали, не містить жодних обґрунтувань щодо підстав для заборони здійснення "інших грошових виплат" та посилання на те, на які ще виплати може претендувати ОСОБА_2 , мотивуючи перед судом необхідність їх зупинення.

МО України практикує певні одноразові виплати матерям загиблих військовослужбовців до Дня матері, чи інших свят, тому лишається не зрозумілим, з яких підстав такі виплати обмежені судом для ОСОБА_1 . Очевидно, що це помилка, чи описка, які слід оперативно виправити.

Надають суду виписку по картковому рахунку ОСОБА_1 , з якої вбачається, що періодично мати загиблого ОСОБА_4 отримує різні виплати, передбачені чинним Законодавством (на які не вправі претендувати будь-які особи). Зокрема, це виплата від МО України для встановлення пам`ятника в сумі 80 тис. грн., отримана ОСОБА_5 25.11.2024 р., інші, не передбачені частини грошового забезпечення, які періодично донараховуються МО України, тому не зрозуміло взагалі, як такий захід забезпечення позову стосується ОСОБА_2 і чому він повинен діяти стосовно ОСОБА_1 .

У підготовчому судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 та її представник адвокат Курило Р.М. клопотання про скасування заходів забезпечення підтримали та просять його задовільнити.

У підготовче судове засідання позивач ОСОБА_2 та її представник адвокат Менік В.В. не з`явилися. У заяві вх. 1770 від 03.02.2025 р. адвокат Менік В.В. просить клопотання про скасування заходів забезпечення позову, провести без його участі. Підтримує подане заперечення та просить відмовити у задоволенні клопотання із підстав, викладених у запереченні.

У запереченні на клопотання про скасування заходів забезпечення позову вх. 1689 від 31.01.2025 р. представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Менік В.В. вказує, що не погоджуючись із ухвалою суду про забезпечення позову від 13.01.2025 р., представником ОСОБА_6 адвокатом Курило Р.М. було подано 21.01.2025 р. апеляційну скаргу до Рівненського апеляційного суду. На даний час апеляційна скарга ще не розглянута. Аргументи, наведені у клопотанні, не підтверджують наявність передбачених законом підстав для скасування заходів забезпечення позову, а самі доводи відповідача є надуманими та спрямованими виключно на ускладнення розгляду справи.

Сам по собі Витяг з протоколу від 05.07.2024 р. за №144/168 не доводить, що відповідачці ОСОБА_1 було призначено виключно 1/2 частину одноразової грошової допомоги, оскільки може існувати інше рішення щодо другої половини суми.

Витяг лише підтверджує призначення 7 500 000 грн. матері загиблого, проте не містить жодної інформації про те, чи було прийнято окреме рішення стосовно решти 7 500 000 грн. Відсутність заяви ОСОБА_1 , з якою вона зверталася по вказану виплату, доводить, що твердження відповідача не мають належного підтвердження.

З матеріалів справи випливає, що ОСОБА_1 не визнає факт перебування позивача ОСОБА_2 у статусі цивільної дружини загиблого ОСОБА_7 .

Це свідчить про те, що вона намагається створити враження, що планує отримати лише половину суми, хоча документальних доказів цього не надає.

Згідно з наданою інформацією, вона вже отримала 6 виплат, що свідчить про те, що виплата ОГД вже розпочалася, і що ухвала суду про забезпечення позову була доцільною та законною на момент її винесення.

Адже, в той час, коли було ухвалено рішення про забезпечення позову, ще не було здійснено повну виплату призначеної суми, і заходи забезпечення були необхідні для гарантування прав позивача.

Також наводить положення п.63 Положення "Про організацію бухгалтерського обліку в банках України", затвердженого Постановою Правління НБУ від 26.09.2022 р. №209 та вважає, що виписка не може вважатися належним первинним документом для підтвердження фактів списання / зарахування коштів, що у свою чергу ставить під сумнів її допустимість як доказ у суді.

У запереченні на клопотання (заяву) від 19.01.2025 р. адвокат Курило Р.М. зазначив, що ОСОБА_1 отримала свідоцтва про право на усе спадкове майно, що увійшло до складу спадщини, після смерті (загибелі) її сина ОСОБА_3 . Наведене свідчить, що відповідач ОСОБА_1 діяла недобросовісно та свідомо приховала від приватного нотаріуса інформацію щодо наявного спору, що стосується спадкового майна, після смерті ОСОБА_3 .

Вважає таке клопотання відповідача необгрунтованим, яке суперечить процесуальному законодавству та не може бути задоволене, оскільки не містить жодного мотивування щодо окремих заходів забезпечення позову, зокрема щодо заборони нотаріусу вчиняти дії у спадковій справі.

Скасування заходів забезпечення позову до розгляду справи по суті та ухвалення судом відповідного рішення, суперечитиме меті заходів забезпечення позову.

Представник відповідача Ківерцівської міської ради у підготовче засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце його проведення. Заяв не подано.

Вислухавши учасників справи, розглянувши клопотання, дослідивши матеріали справи в межах заявленого клопотання, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 158 ЦПК України 1. Суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

2. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

4. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

5. Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена.

6. Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

11. Примірник ухвали про скасування заходів забезпечення позову невідкладно після набрання такою ухвалою законної сили надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також державним та іншим органам, які повинні були та (або) виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 13.01.2025 р. зяву представника позивача адвоката Меніка В.В. про забезпечення позову задоволено; вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони приватному нотаріусу Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Чумак Т.В. (адреса нотаріальної контори: 33023, м. Рівне, вул. Грушевського, 41) вчиняти будь-які дії у спадковій справі за №99/02-14 щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони Міністерству оборони України вчиняти дії щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги чи будь-яких інших грошових виплат у зв`язку загибеллю ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 поблизу с. Тернові Поди Миколаївської області.

29.01.2025 р. представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Курило Р.М. подав клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема забороною вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Відповідно п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Інститут забезпечення позову є сукупністю установлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду та повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Предметом позову є встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Встановлення вказаного факту необхідно позивачу для оформлення її спадкових справ на спадкове майно після смерті її ОСОБА_3 . Необхідність вжиття забезпечення позову представник позивача мотивував тим, що відповідачка позовні вимоги не визнає, невжиття заходів щодо забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим надалі виконання рішення суду.

Як убачається з Витяг з протоколу засідання комісії МОУ з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 05.07.2024 р. за №144/168, відповідачці ОСОБА_1 матері загиблого ОСОБА_3 відповідно до п.2 постанови КМУ від 28.02.2022 р. №168 призначено одноразову грошову допомогу в розмірі 1/2 частини 15 000000 грн., в сумі 7500000 грн.

Наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 № 45 затверджений Порядок і умови призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану.

Виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі під час дії воєнного стану здійснюється відповідно до Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Постанови КМ України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Згідно із ч.6 ст. 16-3 вказаного Закону, одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Відповідно до ч.2 ст.16-4 Закону України Про соціальний та правовий захист військовослужбовців за наявності спору між особами, які мають право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги, або між особами і органами, уповноваженими призначати та здійснювати виплату одноразової грошової допомоги, щодо права на призначення і виплату одноразової грошової допомоги та/або її розміру орган, уповноважений здійснювати виплату одноразової грошової допомоги, призупиняє її виплату до вирішення спору у судовому порядку та набрання судовим рішенням законної сили.

Отже чинним законодавством України прямо передбачений обов`язок органу, що уповноважений здійснювати виплату одноразової грошової допомоги, призупинити її виплату до вирішення спору у судовому порядку та набрання судовим рішенням законної сили.

Отже, частиною 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням необхідності саме такого заходу, ціну позову, про забезпечення якого просить заявник, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Як зазначено в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 за № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи питання про забезпечення позову, суд має пересвідчитися зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір, а також існує реальна загроза унеможливлення чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

За своєю правовою природою правовий інститут забезпечення позову покликаний гарантувати особам, які беруть участь у справі, реальну можливість ефективного захисту свого права шляхом дійсного виконання можливого рішення суду у разі задоволення позовних вимог. Саме тому такі заходи покликані забезпечити можливість охорони матеріально-правових інтересів позивача від потенційних недобросовісних дій інших учасників, направлених на ухилення від реального та ефективного виконання судового рішення, в тому числі з метою запобігання труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії».

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу (постанова Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 509/2765/19).

Зважаючи на наведені положення, при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд має дослідити, чи є спір між сторонами реальним, чи існує небезпека ускладнення можливості виконання рішення суду, чи запропонований вид забезпечення є співмірним із заявленими вимогами та чи забезпечує він досягнення мети, задля якої ставиться питання про забезпечення позову. Єдиною передбаченою законом підставою для застосування заходів забезпечення позову є виключно ризик ускладнення/унеможливлення виконання рішення суду у справі або ефективного поновлення прав та інтересів позивача. При цьому жодного питання по суті спору, в тому числі й щодо обґрунтованості позовних вимог, суд на даній стадії не вирішує.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року у справі № 914/1570/20 зазначено, що під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову (постанова Верховного Суду від 21.02.2024 в справі № 201/9686/23, провадження № 61-18173св23).

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 квітня 2024 року в справі № 754/5683/22 сформульовано правовий висновок, відповідно до якого як характер спору (майновий або немайновий), так і те, чи підлягає судове рішення у конкретній справі примусовому виконанню, не мають вирішального значення при дослідженні судом питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову. Ключовим є встановлення судом: 1) наявності спору між сторонами; 2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3) співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами та 4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про доцільність задоволення клопотання представника відповідача щодо скасування заходів забезпечення позову в частині щодо вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Міністерству оборони України вчиняти дії щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги чи будь-яких інших грошових виплат у зв`язку загибеллю ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 поблизу с. Тернові Поди Миколаївської області.

Виходячи з положень ч.1 ст. 158 ЦПК України, суд вважає, що вжиті ухвалою суду від 13.01.2025 р. заходи забезпечення позову в частині щодо вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони приватному нотаріусу Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Чумак Т.В. (адреса нотаріальної контори: 33023, м. Рівне, вул. Грушевського, 41) вчиняти будь-які дії у спадковій справі за №99/02-14 щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 не підлягають скасуванню, оскільки відповідачем у клопотанні про скасування заходів забезпечення позову не наведено жодного аргументу на його обґрунтування у цій частині.

На підставі наведеного, керуючись ст. 158 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Курило Р.М. про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Ківерцівської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу задоволити частково.

Скасувати захід забезпечення позову в частині заборони Міністерству оборони України вчиняти дії щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 (мешканці АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) одноразової грошової допомоги чи будь-яких інших грошових виплат у зв`язку загибеллю ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 поблизу с. Тернові Поди Миколаївської області, що був вжитий ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 13.01.2025 р. у справі № 158/117/24 (Номер провадження 2-з/570/5/2025) шляхом скасування заборони Міністерству оборони України вчиняти дії щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 (мешканці АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) одноразової грошової допомоги чи будь-яких інших грошових виплат у зв`язку загибеллю ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 поблизу с. Тернові Поди Миколаївської області.

У задоволенні решти вимог клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Курило Р.М. про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Ківерцівської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу відмовити.

Відповідно до ч.11 ст.158 ЦПК України, примірник ухвали про скасування заходів забезпечення позову невідкладно після набрання такою ухвалою законної сили надіслати заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також державним та іншим органам, які повинні були та (або) виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом 15 днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали суду виготовлено 07.02.2025 р.

Суддя Гнатущенко Ю.В.