Номер провадження 6/754/51/25
Справа № 754/129/24
У Х В А Л А

Іменем України

17 лютого 2025 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Буша Н.Д.,

секретаря судових засідань Шклярської К.Ю.,

заявника Гненного Д.А. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Гненного Дмитра Анатолійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника-фізичної особи ОСОБА_2 ,-

В С Т А Н О В И В:

До Деснянського районного суду міста Києва через систему «Електронний суд» з поданням звернувся приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Гненний Д.А. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника-фізичної особи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні приватний виконавець вимоги заяви підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

На підставі ч. 4 ст. 441 ЦПК України боржник та стягувач у судове засідання не викликались.

Розглянувши подані документи та матеріали, заслухавши пояснення заявника, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги подання, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду зазначеного подання, суд дійшов такого висновку.

Статтею 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом, як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Так, відповідно до п. 2 ч.1 ст. 6 цього Закону, громадянинові України у випадку, якщо діють неврегульовані договірні зобов`язання, то до виконання зобов`язань або розв`язання спору може бути відмовлено у видачі паспорта для виїзду за кордон.

Згідно з ч. 2, 4 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п. 1-9 ч. 1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Отже, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання таких зобов`язань. Зазначеною статтею не передбачено здійснення таких дій як встановлення тимчасового обмеження судом права виїзду громадянина за межі України.

Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України орієнтує суди на те, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, підлягає з`ясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання у повному обсязі або частково.

Слід зазначити, що право виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

На вищевказані обставини звертає увагу Верховний Суд України в узагальненнях від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України».

Розглянувши матеріали справи судом установлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Гненного Д.А. перебуває виконавче провадження № НОМЕР_5 від 13.11.2024 року з виконання виконавчого листа № 754/129/24 від 07.10.2024 року, виданого Деснянським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь громадянки Німеччини ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) заборгованості у розмірі 350 000,00 євро основного боргу, судового збору у розмірі 15 140 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 72 000 грн.

13.11.2024 року приватним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчого провадження, арешт майна боржника, арешт коштів боржника, стягнення основної винагороди приватного виконавця, розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

З метою перевірки майнового стану боржника до реєструючих органів направлено відповідні запити.

Згідно з відповіддю Державної фіскальної служби України (далі - ДФС), боржник має п`ять відкритих рахунків в АТ «КРЕДОБАНК».

Згідно відповіді від фінансових установ, боржник має відкриті рахунки в АТ КБ "ПРИВАТБАНК" та АТ «КРЕДОБАНК».

Згідно інформації, отриманої приватним виконавцем через Автоматизовану систему виконавчих проваджень, залишок коштів на рахунках боржника недостатній для погашення боргу за виконавчим провадженням.

В подальшому раз на два тижні виконавцем здійснюються запити для виявлення місця роботи боржника, відкритих рахунків та інформації щодо отримання боржником пенсії. З моменту відкриття виконавчого провадження по дату направлення цього подання боржник офіційно не працює, не є отримувачем пенсії.

За інформацією Головного управління Держпраці у Київській області, боржник не є власником великотонажних та інших технологічних транспортних засобів, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування, підіймальних споруд, парових і водогрійних котлів, посудин, що працюють під тиском, трубопроводів пари та гарячої води, об`єктів нафтогазового комплексу не зареєстрований.

За інформацією Держпродспоживслужби за боржником не зареєстровано жодної сільськогосподарської техніки.

Відповідно до інформації МВС України за боржником не зареєстровані транспортні засоби.

Згідно відповіді Державної інспекції архітектури та містобудування України (ДІАМ) інформації та документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, та документів, що засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів за боржником не виявлено.

Згідно відповіді Національної комісії цінних паперів та фондового ринку щодо боржника відсутні відомості серед власників пакетів голосуючих акцій акціонерних товариств.

Відповідно до відповіді Держгеокадастру у м. Києві та Київській області за боржником земельні ділянки не зареєстровані.

Згідно відповіді АТ «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» у боржника відсутні відомості щодо зареєстрованого за нею будь-якого майна.

Згідно відповіді Відділу контролю за обігом зброї Національної поліції у м. Києві боржник не є власником зареєстрованої мисливської нарізної, гладкоствольної, газової, холодної зброї та власником зареєстрованого пристрою вітчизняного виробництва для відстрілу патронів споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії.

06.12.2024 року надійшла відповідь з Державної міграційної служби України, згідно якої встановлено, що на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлено паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 , виданий 23.06.2018 органом видачі 8027, другий діючий паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_4 , виданий 22.10.2024 року органом видачі 8018.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта встановлено, що за боржником на право власності зареєстроване нерухоме майно, а саме: Земельна ділянка (кадастровий номер: :01:004:0020) площею 0.25 га за адресою: Київська обл., Макарівський р-н, с. Липівка. Дане майно перебуває в іпотеці у Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія Альфа Гранд» (), а тому звернути стягнення за вищевказане майно не є можливим.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 05.08.2024 року до теперішнього часу не виконано, вимоги приватного виконавця боржником не виконуються, на виклики приватного виконавця боржник не з`являється, що спонукало приватного виконавця до вжиття заходів примусового виконання - направлення до суду подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа.

В рамках виконавчого провадження НОМЕР_5 приватним виконавцем отримано Відповідь на запит № 250713369 від 11.02.2025 року з Державної прикордонної служби України щодо перетину боржником державного кордону, з якої слідує, що ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з 13.11.2024 року по 11.02.2025 року чотири рази перетинала державний кордон України, що свідчить про можливість боржника регулярно витрачати значні кошти, які могли бути направлені на погашення заборгованості перед стягувачем за виконавчим документом.

Таким чином, боржник ОСОБА_2 умисно не виконує виконавчий лист, виданий Деснянським районним судом міста Києва у справі № 754/129/24 від 07.10.2024 року, будучи обізнаною із наявністю відкритого виконавчого провадження ВП № НОМЕР_5 від 13.11.2024 року, при цьому достовірно знаючи і розуміючи свої зобов`язання, ухиляється від виконання рішення суду.

Згідно з ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Приватним виконавцем вжито усіх можливих заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», однак рішення суду боржником до даного часу не виконується, що підтверджується матеріалами, доданими до подання.

Судом установлено, що обмеження у праві виїзду за кордон, за вищенаведених обставин є справедливим обмеженням, воно носить тимчасовий характер та є дієвою юридичною санкцією, яка зумовить припинення нехтування своїми обов`язками та змусить боржника віднайти способи для принаймні часткового виконання рішення суду.

Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити боржнику ОСОБА_2 , що відповідно до ч. 5 ст. 441 ЦПК України, суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення подання.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст. 260-261, ст. 441 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Гненного Дмитра Анатолійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника-фізичної особи ОСОБА_2 - задовольнити.

Встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 до виконання зобов`язань за рішенням суду, покладених згідно виконавчого провадження № НОМЕР_5.

Суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Копію ухвали направити приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Гненному Дмитру Анатолійовичу для подальшої організації її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Деснянський районний суд міста Києва протягом 15 днів з дня її підписання.

Повний текст ухвали суду складено 18.02.2025 року.

Суддя Н.Д.Буша