Справа № 953/1392/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2025 р.

Київський районний суд м. Харкова у складі судді Вітюка Р.В.

розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід судді Київського районного суду м. Харкова Колесник Світлани Андріївни

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_3 ,

ОСОБА_1 ,

приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу та державного реєстратора Луніної Тетяни Анатоліївни,

приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу та державного реєстратора Шатернікової Тетяни Миколаївни

про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання недійсним договору купівлі-продажу та скасування рішення державного реєстратора, визнання недійсним договору іпотеки та скасування рішення державного реєстратора

УСТАНОВИВ:

У січні 2022 року ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 ) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі ОСОБА_3 ), приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Луніної Тетяни Анатоліївни про витребування у ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_1 з незаконного володіння, визнання недійсним договору купівлі-продажу та скасування рішення державного реєстратора.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.01.2022 справу передано для розгляду судді Колесник С.А.

Київський районний суд м. Харкова у складі судді Колесник С.А. ухвалою від 01.02.2022 відкрив провадження у справі і призначив її до розгляду.

У лютому 2022 року представник позивача звернувся до суду із заявою про зміну предмету позову, у якій просив витребувати у ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 та повернути у володіння ОСОБА_2 ; визнати недійсним договір купівлі-продажу № 1125 від 17.06.2021, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Луніною Тетяною Анатоліївною; скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Луніної Тетяни Анатоліївни № 58818641 від 17.06.2021 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 ; визнати недійсним договір іпотеки № 115 від 26.01.2022, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Оніщенко Світланою Володимирівною, реєстровий номер об`єкту нерухомого майна 101, номер запису про іпотеку 46355946; витребувати у ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_1 та повернути у володіння ОСОБА_2 ; скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Оніщенко Світлани Володимирівни № 63065730 від 26.01.2022 про державну реєстрацію договору іпотеки № 115 від 26.01.2022.

У матеріалах справи відсутня ухвала щодо прийняття або відмову у прийнятті вказаної заяви про зміну предмету позову.

У листопаді 2022 року (під час підготовчого провадження) представник позивача звернувся до суду із заявою про зміну предмету позову, у якій просив, зокрема, витребувати у ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) квартиру АДРЕСА_1 та повернути у володіння ОСОБА_2 .

У вказаній заяві позивач визначає одним з відповідачів ОСОБА_1 , оскільки той є стороною договору іпотеки, за яким у іпотеку передано спірне майно.

Київський районний суд м. Харкова ухвалою від 28.03.2023 прийняв до розгляду заяву представника позивача про зміну предмета позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Луніної Тетяни Анатоліївни, ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Шатернікової Тетяни Миколаївни про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання недійсним договору купівлі-продажу та скасування рішення державного реєстратора. Вирішив розглядати справу з урахуванням заяви про зміну предмету позову.

16.08.2024 Київський районний суд м. Харкова ухвалив заочне рішення у справі, яким задовольнив позовні вимоги ОСОБА_2

21.11.2024 представник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про ознайомлення з матеріалами справи.

22.11.2024 ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами справи в повному обсязі, що підтверджується його розпискою (т. 4, а.с. 72).

26.12.2024 Київський районний суд м. Харкова постановив ухвалу, якою, зокрема, задовольнив заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Харкова від 16.08.2024 у справі № 953/1392/22; скасував заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 16.08.2024; справу призначив до розгляду в поряду загального позовного провадження.

13.02.2025 представник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про відвід судді Колесник С.А., в якій заявив відвід указаній судді. Також заявник просив поновити процесуальний строк на подання такої заяви.

Заяву про відвід мотивовано наявністю обставин, що викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді Колесник С.А. з огляду на наявність підстав, передбачених пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України (є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді). Зокрема заявник зазначає, що:

-було порушено порядок залучення його до участі у справі, як відповідача, а саме в порядку, передбаченому статтею 51 ЦПК України (відсутня ухвала суду про залучення його до участі у якості співвідповідача чи ухвала суду про заміну первісного відповідача ОСОБА_5 на належного ОСОБА_1 ). А тому позовні вимоги до нього розглядаються з порушенням його прав як особи, яку суд не залучив у законний спосіб співвідповідачем;

-відсутня ухвала про залучення у якості співвідповідача приватного нотаріуса ХМНО Шатернікової Т.М., не визначені конкретні вимоги до неї, як до відповідача у справі, що має наслідком залишення заяви без руху;

-порушено статтю 53 ЦПК України, оскільки суд неправильно відмовив ОСОБА_1 у задоволенні заяви про залучення його у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача, оскільки його не було залучено належним чином залучено до участі у справі, як учасника справи;

-суддя допустив бездіяльність, оскільки не роз`яснив позивачу правових наслідків не заявлення клопотання про залучення ОСОБА_1 в якості співвідповідача у порядку, передбаченому статтею 51 ЦПК України;

-не залучення ОСОБА_1 , як відповідача у порядку, передбаченому законом, не залучення його, як третьої особи без самостійних вимог на предмет спору за його клопотанням, на переконання заявника, викликають сумнів у неупередженість та об`єктивності судді.

Київський районний суд м. Харкова ухвалою від у складі судді Колесник С.А. ухвалою від 14.02.2025 заяву про відвід визнав необґрунтованою, а справу передав на автоматизований розподіл з метою визначення судді для вирішення питання про відвід у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.02.2025 заяву передано для розгляду судді Вітюку Р.В.

Суд, розглянувши заяву про відвід, дійшов висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Щодо суті заяви

Так, заявник визначив підставою відводу пункт 5 частини першої статті 36 ЦПК України (є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді), оскільки суд не залучив його до участі у справі.

Відповідно до частини третьої статті 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Суд відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України звертається до висновків щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду від 13.12.2024 у справі № 490/10490/19, від 11.12.2023 у справі № 461/2017/21, від 22.07.2021 у справі № 910/18389/20, від 10.11.2021 у справі № 916/1988/20 та ін.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Предмет позову кореспондується із способами захисту права, які визначені, зокрема, у статті 16 ЦК України, а тому зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/них способу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.

Необхідність у зміні предмета позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не повною мірою забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів.

Зміна предмета позову можлива, зокрема, у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

Так, з матеріалів справи вбачається, що суд ухвалою від 28.03.2023 прийняв до розгляду заяву представника позивача про зміну предмета позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Луніної Тетяни Анатоліївни, ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Шатернікової Тетяни Миколаївни про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання недійсним договору купівлі-продажу та скасування рішення державного реєстратора. Вирішено розглядати справу з урахуванням заяви про зміну предмету позову.

Тобто суд постановив здійснювати розгляд справи з урахуванням заяви про зміну предмету позову, відповідно до якої відповідачем, зокрема, визначено ОСОБА_1 . Відповідно, було постановлено ухвалу про розгляд справи з урахуванням нового суб`єктного складу учасників справи.

При застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції (постанова Верховного Суду від 10.04.2024 у справі № 754/12484/20).

Так, суд виходить з того, що заявник у заяві не наводить жодних обставин щодо неможливості реалізації своїх прав, як учасник справи відповідача.

Навпаки, з матеріалів справи вбачається, що саме за заявою ОСОБА_1 було скасовано заочне рішення у цій справі і справу призначено до розгляду. При цьому відповідно до частини першої статті 284 ЦПК України саме за заявою відповідача може бути скасовано заочне рішення, що додатково вказує на те, що ОСОБА_1 , звертаючись із заявою про скасування заочного рішення, користувався статусом учасника справи відповідача і саме з такого статусу особи виходив і суд скасовуючи заочне рішення.

Суд також виходить із того, що визначення суб`єктного складу учасників справи ухвалою про прийняття заяви про зміну предмету позову (тобто постановленням окремої ухвали) без зазначення (окремого залучення) кола таких суб`єктів є формальним недоліком та не впливає на правовий результат вирішення справи. У матеріалах справи відсутні будь-які докази неможливості реалізації ОСОБА_1 своїх прав, як відповідачем (не допуск до участі у справі, не надання матеріалів справи для ознайомлення, тощо). Навпаки, як зазначено вище ОСОБА_1 було надано можливість ознайомитись з матеріалами справи, за його ж заявою, як відповідача, скасовано заочне рішення у справі, тощо. Тобто заявником не наведено яке саме його право порушено, що могло б вказувати на сумнів в неупередженості та об`єктивності судді.

Крім того, заявник, як підставу для відводу, не зазначає неправильне прийняття заяви про зміну предмету позову щодо визначення нового кола відповідачів у справі та зміни підстав позову, тощо. Тобто не спростовує факту своєї участі у спірних правовідносинах і статусу процесуального суб`єкта (відповідача) у цій справі. При цьому незгода з прийняттям / відмовою у прийнятті заяви про зміну предмету чи підстави позову може бути підставою для оскарження судового рішення в апеляційному порядку, а не підставою для відводу, оскільки за своїм змістом є фактично незгодою з процесуальним рішенням судді.

Суд вважає безпідставними посилання заявника щодо необхідності залучення його новим відповідачем замість ОСОБА_5 з огляду на те, що останній взагалі не залучався до участі у справі в якості відповідача, перша заява про зміну предмету позову взагалі не розглядалась судом (така була перед початком повномасштабного вторгнення). Суд розглянув другу подану позивачем заяву про зміну предмету позову (подану 29.11.2022) і вирішив питання щодо прийняття такої. Відповідно підстав для заміни ОСОБА_5 на ОСОБА_1 не було, оскільки перший не залучався до участі у справі взагалі.

Також суд вважає необґрунтованими посилання заявника на відсутня ухвала про залучення у якості співвідповідача приватного нотаріуса ХМНО Шатернікової Т.М. з огляду на наведені вище мотиви. Посилання на необхідність залишення позову без руху через не визначення конкретних вимоги до нотаріуса зводяться до власного суб`єктивного сприйняття змісту уточнених позовних вимог. При цьому суд не надає їм оцінку, оскільки вирішення питання щодо суті заявлених вимог є завданням суду, який розглядає позов по суті.

Доводи щодо не роз`яснення позивачу правових наслідків не заявлення клопотання про залучення ОСОБА_1 в якості співвідповідча також не заслуговують на увагу, оскільки визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, а встановлення належності відповідачів та обґрунтованості позову обов`язком суду. Так, позивач скористався наданим йому правом на визначення відповідача, а встановлення його належності є обов`язком суду під час розгляду справи. Наведені заявником доводи зводяться до формальних недоліків. При цьому заявник не мотивує, яким чином не роз`яснення позивачу права щодо залучення відповідача / співвідповідача впливає на його права та обов`язки і чим це обумовлює сумнів в неупередженості та об`єктивності судді.

Доводи заявника щодо відмови у залученні його до участі у справі в якості третьої особи та вказані процесуальні рішення судді є незгодою з процесуальними рішенням судді, що відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України не може бути підставою для відводу.

За встановлених обставин суд вважає необґрунтованими посилання заявника на упередженість та необ`єктивність судді у справі.

Інших підстав для відводу, передбачених пунктами 1 4 частини першої статті 36 ЦПК України заявник не наводив і суд не встановив.

Щодо строку звернення із заявою та клопотання про поновлення такого строку

ОСОБА_1 , звертаючись із заявою про відвід, просив поновити процесуальний строк на звернення з такою, мотивуючи це тим, що він переніс повторний ішемічний інсульт, з 10.01.2025 по 17.01.2025 проходив стаціонарне лікування, на підтвердження вказаної обставини надав виписку із медичної картки стаціонарного хворого № 9.705.

Відповідно до частини третьої статті 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Тобто закон встановлює десятиденний строк для подання заяви про відвід з моменту відкриття провадження у справі.

З матеріалів справи вбачається, що кореспонденція, яка надсилалась на адресу ОСОБА_1 до ухвалення заочного рішення у цій справі поверталась до суду.

Водночас 22.11.2024 ОСОБА_1 ознайомився з усіма матеріалами справи, що підтверджується відповідною розпискою. Тобто з указаного моменту був обізнаний з процесуальними документами у справі та ухваленим щодо нього рішенням, як до відповідача. Жодних заяв про відвід з 22.11.2024 і до 13.02.2025 (тобто більше двох місяців) не подавав. Нечитайло перебував на стаціонарному лікуванні з 10.01.2025 до 17.01.2025 (тобто з моменту обізнаності з обставинами справи і до перебування на лікуванні минуло більше місяця). При цьому він не наводить обставин, які перешкоджали йому подати відповідну заяву після ознайомлення з матеріалами справи (22.11.2024), призначення до розгляду заяви про скасування заочного рішення (29.11.2024), після скасування заочного рішення (26.12.2024) до моменту перебування на стаціонарному лікуванні (10.01.2025).

Суд враховує вказані обставини в контексті дій ОСОБА_1 щодо строку заявленого відводу та можливості заявити такий після звернення із заявою про скасування заочного рішення або після його скасування, оскільки на вказаний час він був обізнаний з процесуальними діями суду у справі і за наявності відповідного сумніву щодо неупередженості та об`єктивності судді міг про це заявити. Однак, ані на момент звернення із заявою про скасування заочного рішення, ані після скасування заочного рішення у справі ОСОБА_1 не заявляв про наявність сумнів в неупередженості та об`єктивності судді щодо визначення його процесуального статусу у справі, будучи обізнаним з процесуальними рішеннями у справі та їх відсутністю (як він про це заявляє). Наведене є додатковою підстави для відмови у задоволенні заяви про відвід.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 0411.1950 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що під час вирішення того, чи є в цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення в справі "Білуха проти України", № 33949/02, § 49-52, від 09.11.2006).

Суд, оцінюючи наявність обґрунтованих підстав для відводу щодо суб`єктивного критерію, дійшов висновку про відсутність підстав стверджувати, що суддя Колесник С.А. виявляє особисту упередженість. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

За об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані (постанова Верховного Суду від 24.12.2024 у справі № 753/20125/21).

Згідно з об`єктивним критерієм оцінки безсторонності суду відсутні встановлені факти, які можуть ставити під сумнів безсторонність судді Колесник С.А., адже не встановлено обставин, які унеможливлювали б ухвалення нею об`єктивного рішення у справі.

Враховуючи викладене, дослідивши обставини, викладені в заяві про відвід, оцінивши наведені доводи, суд вважає, що передбачені статтею 36 ЦПК України підстави для задоволення заявленого відводу відсутні.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 2, 36, 39, 40, 259 261, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про відвід судді Київського районного суду м. Харкова Колесник Світлани Андріївни у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу та державного реєстратора Луніної Тетяни Анатоліївни, Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу та державного реєстратора Шатернікової Тетяни Миколаївни про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання недійсним договору купівлі-продажу та скасування рішення державного реєстратора, визнання недійсним договору іпотеки та скасування рішення державного реєстратора.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя Роман ВІТЮК