Справа №243/8754/24
Провадження №2/243/440/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя Соловйова О.О.,

за участю секретаря судового засідання Малахової К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої дії адвокат Прокопцев С.В. до Святогірської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

29 жовтня 2024 року позивач звернулась до суду з позовною заявою про визнання права власності за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Мстиславлі Могильовської області, РНОКПП НОМЕР_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , права власності на житловий будинок літ. А-1 загальною площею 49,7 кв. м., житловою площею 14,4 кв. м з господарськими будівлями і спорудами: літня кухня літ. Б, погріб літ. В, сарай літ. Г, сарай літ. Д, огорожа №1, розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла матір позивача ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшли житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_2 та земельна ділянка кадастровий № :07:000:0356. Позивач звернулась у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, видачі свідоцтва про право на спадщину. Нотаріус видала їй свідоцтво про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку, однак відмовила у видачі свідоцтва на житловий будинок, оскільки відсутній документ, що підтверджує право власності на будинок. Без цього документа право власності позивача на будинок не визнається, вона позбавлена можливості зареєструвати будинок. З наведених підстав позивач просить суд визнати за нею право власності на вказаний будинок в порядку спадкування за законом після смерті матері.

Ухвалою суду від 07.11.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження, сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті позову, призначено підготовче засідання.

У встановлений судом строк представник відповідача надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Ухвалою суду від 05.12.2024 підготовче провадження у справі закінчено, розгляд справи призначено на 16 січня 2025 року.

Сторони в судове засідання не з`явились, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

У судовому засіданні встановлені наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, досліджені докази, на підставі яких встановлені ці обставини.

Згідно копії свідоцтва про народження, виданого 18 липня 1955 року Мстиславським бюро ЗАГС Могильовської області, ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , її матір`ю в свідоцтві зазначена ОСОБА_2 .

Відповідно до наданих позивачем документів встановлено, що 13 січня 1978 року ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_4 , прийнявши прізвище чоловіка ОСОБА_5 .

Копією свідоцтва про смерть, виданого виконкомом Долинської сільської ради Слов`янського району Донецької області, встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Долина, Слов`янського району, Донецької області.

В зв`язку зі смертю ОСОБА_2 01 жовтня 2018 року відповідно до ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина, до складу якої увійшли: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_2 та земельна ділянка кадастровий №:07:000:0356.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 20 березня 2014 року ОСОБА_2 залишила заповіт, яким право на земельну ділянку площею 5,420 га, розташовану на території Долинської сільської ради, Слов`янського району, Донецької області, та право на земельну ділянку площею 0,940 га, розташовану на території Долинської сільської ради, Слов`янського району, Донецької області, заповідала у власність ОСОБА_4 (чоловіка позивача).

Заявою від 01 березня 2019 року ОСОБА_4 на підставі ст. 1273 ЦК України відмовився від прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

Оскільки зазначений у заповіті ОСОБА_4 відмовився від спадщини спадкування здійснюється за законом.

Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

В судовому засіданні встановлено, що єдиним спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_2 є її дочка ОСОБА_1 позивач.

Відповідно до ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

За приписами ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У судовому засіданні встановлено, що 19 лютого 2019 року позивач у встановлений законодавством строк звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини і видачі свідоцтва про право на спадщину.

16 травня 2019 року позивач отримала в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину, до складу якої увійшла земельна ділянка загальною площею 0,9447 га, кадастровий № :07:000:0356, місце розташування: Донецька область, Слов`янський район, Долинська сільська рада.

Постановою державного нотаріуса Другої слов`янської державної нотаріальної контори Донецької області від 10 жовтня 2024 року позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_2 на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку з відсутністю документу, що встановлює право власності спадкодавця на будинок.

Згідно довідки Долинської сільської ради Слов`янського району Донецької області від 16 травня 2019 року житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , рахується за ОСОБА_2 , право власності на вказаний житловий будинок не зареєстроване.

Довідкою Долинської сільської ради Слов`янського району Донецької області від 16 травня 2019 року у зазначеному житловому будинку по день смерті була зареєстрована ОСОБА_2 , зареєстровані по цей час ОСОБА_1 , ОСОБА_4 .

Таким чином, позивач після смерті матері успадкувала житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, однак позбавлена можливості оформити спадщину на це нерухоме майно шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні документи, які б підтверджували право власності на нерухоме майно у її матері

Вирішуючи спір, суд приймає до уваги наступне законодавство.

Згідно зі ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, передбаченому законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

У ст. 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з приписами ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Враховуючи викладене вище, визнати право власності на успадковане майно, а також захистити своє право власності на нього позивач може лише в судовому порядку.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення в нотаріальному порядку. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, у постанові від 22 вересня 2021 року (справа № 227/3750/19).

Суд приймає до уваги, що позивач отримала відмову нотаріуса в оформленні права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу. Отже, у позивача відсутня можливість оформити в нотаріальному порядку своє право власності на житловий будинок, який станом на день смерті ОСОБА_2 належав саме їй. Вказане є підставою для визнання за позивачем права власності на спірний житловий будинок в порядку спадкування за законом після смерті матері.

З огляду на викладене та керуючись ст. ст. 316, 321, 328, 392, 1218, 1261, 1270 ЦК України, ст. ст. 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якої дії адвокат Прокопцев С.В. до Святогірської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Мстиславлі Могильовської області, РНОКПП: НОМЕР_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на житловий будинок літ. А-1 загальною площею 49,7 кв. м., житловою площею 14,4 кв. м з господарськими будівлями і спорудами: літня кухня літ. Б, погріб літ. В, сарай літ. Г, сарай літ. Д, огорожа №1, розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя О.О. Соловйова