печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2025 р. Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Бусик О. Л.

при секретарі судового засідання - Романенко Ю. О.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

представників відповідача - Штіфонова П.С., ОСОБА_12.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - Орган опіки та піклування Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дітей з матір`ю та стягнення аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи: орган опіки та піклування адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради, Орган опіки та піклування Печерської районної у м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дітей з батьком,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа - Орган опіки та піклування Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, в якому просила визначити місце проживання малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за фактичним місцем проживання матері ОСОБА_2 : АДРЕСА_1 ); стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання позивачки в розмірі 10 000,00 Євро з моменту подання цього позову та до моменту досягнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , віку трьох років; стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 9 580 Євро з моменту подання цього позову та до досягнення повноліття дітей.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 06 липня 2017 року між сторонами було укладено шлюб, у період якого у сторін народилось двоє дітей: донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У зв`язку з військовою агресією російської федерації, подружжя разом із дітьми проживають в м. Будва в Чорногорії. Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 09 лютого 2023 року.

Вважає, що місце проживання доньки та сина, доцільно визначити разом із нею, оскільки малолітні діти мають нерозривний стійний зв`язок з матір`ю. Позивачка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади. Указане нерухоме майно перебуває на законному праві користування позивачки, згідно договору найму нерухомого майна від 01 березня 2023 року, та має всі належні умови для проживання, відпочинку та зростання дітей. Позивачка здійснює догляд за дітьми, відповідач у своє чергу не займається піклуванням дітей. Діти звикли до постійного проживання з матір`ю, ніколи не розлучалися з нею, тому встановлення місця проживання дітей з позивачкою забезпечить якнайкращі інтереси малолітніх сина та доньки, та жодним чином не порушить права батька.

Зазначає, що відповідач працевлаштований в Чорногорії, займається бізнесом та керує компанією «МОНТЕ-ПРО», яка зареєстрована в м. Бар (Чорногорія). Має у власності нерухоме майно та значні статки на банківських рахунках.

На даний час позивачка та відповідач проживають окремо, діти після розірвання шлюбу залишилися проживати з нею. Відповідач отримує стабільний дохід, та має змогу надати матеріальну допомогу на її утримання до досягнення молодшим сином трирічного віку, а відтак позивач вимушена звернутись до суду і даним позовом, та просить стягнути аліменти на її утримання із відповідача в примусовому порядку в розмірі 10 000,00 Євро.

Позивачка вказує, що діти проживають разом із нею та перебувають на її повному утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Вказує на те, що дітям має бути забезпечено належний рівень життя, однак, позивачка самостійно на даний час не може утримувати дітей. Посилаючись на викладене, позивачка просила суд стягнути аліменти на утримання доньки та сина в розмірі 9 580,00 Євро.

Ухвалою судді від 08 березня 2024 року було відкрито провадження для розгляду за правилами загального позовного провадження.

У травні 2024 року представник ОСОБА_3 - адвокат Штіфонов П. С. звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради, Орган опіки та піклування Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, у якому просив суд визначити місце проживання малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком за фактичним місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з можливістю тимчасового проживання на території України за адресою: АДРЕСА_3 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що 06 липня 2017 року між сторонами було укладено шлюб, у період якого у сторін народилося двоє дітей: донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 09 лютого 2023 року. У власності ОСОБА_3 перебувають апартаменти за адресою: АДРЕСА_2 . Також він подарував ОСОБА_2 апартаменти за адресою: АДРЕСА_4 .

Зазначає, що зараз діти проживають з ним за адресою: АДРЕСА_2 , та знаходяться на повному його утриманні, а матір проживає поруч. Саме батько забезпечує їх житлом, одягом, їжею, оплачує навчання доньки в школі та догляд нянь за сином. Матір дітьми не займається. Указує на те, що донька ОСОБА_6 була в Україні лише один раз, коли їздила до бабусі навесні 2019 року, а син ОСОБА_7 взагалі ніколи не був в Україні та звик жити в Чорногорії, вважає, що є необхідність продовження проживання дітей в Чорногорії, тим більше з урахуванням воєнного стану в Україні.

Також у власності ОСОБА_3 є квартира на території України за адресою: АДРЕСА_3 . У вказаній квартирі можуть проживати його діти та за цією адресою може бути визначене місце проживання дітей з батьком на території України.

ОСОБА_3 також звертає увагу на те, що за весь час шлюбу сім`я перебувала на повному його утриманні, він повністю забезпечував потреби сім`ї. ОСОБА_3 має достатній дохід, у свою чергу ОСОБА_2 не працює та не має достатнього доходу для утримання дітей.

Таким чином, на думку ОСОБА_3 , з метою найкращого забезпечення інтересів малолітніх дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , з урахуванням безумовної присутності батька в житті доньки та сина, здійснення повного догляду та піклування за ними, забезпечення найкращих житлових та побутових умов для повноцінного і гармонійного розвитку дітей, та приймаючи до уваги, що ОСОБА_2 переслідує виключно власні інтереси на шкоду дітям, неналежно виконує материнські обов`язки, проживання дітей разом із батьком найкраще відповідатиме інтересам малолітніх дітей.

У травні 2024 року представник ОСОБА_3 - адвокат Штіфонов П. С. подав до суду відзив на позов ОСОБА_2 , у якому посилаючись на те, що заявлені позовні вимоги до нього є безпідставними та необґрунтованими, просить суд позов залишити без розгляду. Указував на те, що місцем проживання малолітніх дітей є Чорногорія , вони від народження проживають у цій країні та мають чорногорські паспорти, тому є недоцільним розглядати цей спір в українському суді. Зазначив, що в провадженні Которського суду Республіки Чорногорія перебуває справа № Р. 468/2424 із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет із тих самих підстав (щодо визначення місця проживання дітей), тому в цій частині позовна заява ОСОБА_2 підлягає залишенню без розгляду.

У серпні 2024 року ОСОБА_2 подала до суду заяву про зміну предмета позову в частині позовних вимог про визначення місця проживання дітей, у якій просила визначити місце дітей саме за місцем свого фактичного проживання, без зазначення конкретної адреси, що цілком відповідає інтересам дітей та усталеній практиці Верховного Суду.

У серпні 2024 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_10 подала до суду додаткові пояснення, у яких заперечує щодо доводів відповідача про те, що ніби то позивачка не спроможна забезпечити належні умови для виховання дітей. Зазначає, що має всі умови для забезпечення комфортного життя своїх дітей. Позивачка орендує квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору найму житла від 01 березня 2023 року. Квартира має загальну площу 131,7 кв.м. та облаштована у відповідності до потреб дітей, необхідних для повноцінного та здорового зростання. Ураховуючи ту обставину, що в Україні діє воєнний стан, діти тимчасово перебувають в Чорногорії. На території Чорногорії позивачка має у користуванні квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 . Відтак, позивачка створила належні умови для проживання дітей як в Україні, так і в Чорногорії. Крім того, позивачка отримує заробітну плату в Чорногорії. Ці умови були обстежені офіційними державними органами та визнані придатними для проживання дітей. Відтак, доводи відповідача про те, що нібито позивачка не спроможна забезпечити дітей гідними умовами проживання не відповідають дійсності. Зазначає, що відповідач відібрав у позивачки сина ОСОБА_8 , та не дає йому бачитись ані з позивачкою, ані з сестрою. Наразі Чорногорський суд в якості тимчасового заходу постановив віддати дітей позивачці, однак відповідач зазначене судове рішення не виконує.

Зазначає, що дії відповідача, спрямовані на обмеження спілкування дітей з матір`ю, поведінка відповідача, який принижує та дискредитує матір своїх дітей, спосіб життя та звички відповідача, не відповідають інтересам дітей, що призведе до позбавлення їх нормального середовища для зростання та зв`язку з матір`ю.

У жовтні 2024 року представник ОСОБА_3 - адвокат Штіфонов П. С. подав письмові пояснення по справі, відповідно до яких вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 не ґрунтуються на якнайкращих інтересах дітей, задоволення цих позовних вимог перешкоджатиме нормальному розвитку та вихованню дітей, наражатиме їх на небезпеку, зі змісту позовних вимог вбачається, що інтереси позивача мають перевагу над інтересами дітей, що суперечить статтям 3, 18 Конвенції про права дитини, статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» та частині четвертій статті 150 СК України.

У жовтні 2024 року представник ОСОБА_2 - адвокат Спасібухов Н. І. подав до суду відзив на зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 , у якому посилаючись на те, що заявлені зустрічні позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, просить суд у задоволенні цього позову відмовити. В обґрунтування заперечень проти задоволення зустрічного позову посилається на те, що доводи позивача про те, що вона не має достатнього доходу для утримання дітей, а єдиним джерелом її доходів були кошти ОСОБА_3 не відповідають дійсності. Позивачка має у власності дві квартири в Чорногорії та фінансові збереження на рахунку в банку ОАЕ. ОСОБА_3 не може забезпечувати повне утримання дітей, оскільки вони живуть з нею, і саме вона забезпечує харчування, придбаває одяг, дбає про здоров`я та розвиток, відвозить дітей на навчання.

Зазначає, що твердження представника позивача за зустрічним позовом про те, що між сторонами існує спір в Чорногорії щодо того самого спору за позовом ОСОБА_3 та провадження відкрито раніше - 01 березня 2024 року та спір між сторонами підлягає розгляду в Чорногорії - не відповідає дійсності та чинному законодавству Чорногорії.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12 листопада 2024 року закінчено підготовче провадження в справі та призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

Представник позивача в судовому засіданні просила позов ОСОБА_2 - задовольнити, у задоволенні зустрічного позову відмовити.

Представники відповідача в судовому засіданні просили у задоволенні позову ОСОБА_2 - відмовити, зустрічну позовну заяву - задовольнити.

Суд вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Статею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини.

Цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (частина перша статті 1 ЦК України).

Згідно із пунктом 4 частини першої статті 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Тобто необхідна наявність водночас трьох складових: тотожних сторін спору; тотожного предмета позову, тотожної підстави позову, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Відповідно до статті 66 Закону України «Про міжнародне приватне право» права та обов`язки батьків і дітей визначаються особистим законом дитини або правом, яке має тісний зв`язок із відповідними відносинами і якщо воно є більш сприятливим для дитини.

Відповідно до статті 75 Закону України «Про міжнародне приватне право», підсудність судам України з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінились.

Визначення поняття "іноземний елемент" наведено у пункті 2 частини першої статті 1 Закону України "Про міжнародне приватне право". Іноземний елемент-ознака, яка характеризує приватно-правові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в або кількох з таких форм: хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою; об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має на території іноземної держави.

Судом встановлено, що на початку провадження була встановлена адреса зареєстрованого місця проживання матері дітей: АДРЕСА_1 на підставі договору оренди квартири від 01 березня 2023 року.

За позовною заявою матері, починаючи з 08 березня 2024 року, Печерським районним судом м. Києва здійснюється провадження за номером 757/10048/24-ц у справі про визначення місця проживання малолітніх дітей та стягнення аліментів.

З наявних в матеріалах справи документів встановлено, що 29 лютого 2024 року ОСОБА_3 звернувся до Которського суду Республіки Чорногорія справа № Р. 468/2424 з позовом до ОСОБА_2 про здійснення батьківських прав щодо малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_11 . У свою чергу ОСОБА_2 вимагала у зустрічному позові покласти на неї здійснення батьківських прав.

Тобто ОСОБА_3 звернувся до Которського суду Республіки Чорногорія раніше, ніж ОСОБА_2 звернулася до Печерського районного суду м. Києва (01 березня 2024 року).

З матеріалів справи та свідчень сторін суд встановив, що малолітні діти сторін на даний час проживають в Республіці Чорногорія, малолітня донька ОСОБА_4 з 2019 року територію України не відвідувала, малолітній син ОСОБА_5 народився в Республіці Чорногорія, та жодного разу територію України не відвідував.

Відповідно до положень частини 2 статті 33 Договору № 123/2002 Зводу міжнародних договорів в редакції Протоколу № 77/2008 Зводу міжнародних договорів компетентним виносити рішення щодо правовідносин між батьками та дітьми є як суд тієї Договірної Сторони, на території якої проживає дитина на час порушення справи, так і суд тієї Договірної Сторони, громадянином якої є дитина.

Провадження у справі № Р. 468/2424 Которським суду Республіки Чорногорія було розпочато за заявою батька від 29 лютого 2024 року, учасники є громадянами України. Станом на дату порушення провадження батько має нерухомість в Республіки Чорногорія. На час порушення провадження Которським судом Республіки Чорногорія, за даними суду, на території Республіка Чорногорія, знаходилось фактичне місце проживання малолітніх дітей сторін.

Відповідно до положень частини 1 статті 21 Договору № 123/2002 Зводу міжнародних договорів в редакції Протоколу № 77/2008 Зводу міжнародних договорів, якщо відповідно до положень цього Договору повноваження для розгляду справи мають органи юстиції обох договірних Сторін, а заява про порушення провадження вже була подана одному з органів юстиції однієї Договірної Сторони, то будь-який орган юстиції другої Договірної Сторони не вправі розглядати цю справу.

Відповідно до положень частини 2 статті 21 Договору № 123/2002 Зводу міжнародних договорів в редакції Протоколу № 77/2008 Зводу міжнародних договорів якщо провадження в одній і тій же справі (між тими самими учасниками, з одного і того ж предмету, з тих самих підстав) було порушено в органах юстиції обох Договірних Сторін, компетенцію котрих встановлює цей Договір, орган юстиції, який порушив провадження в справі пізніше, залишає справу без розгляду.

Викладене, зокрема, також підтверджується висновками, що містяться в Постанові ВС у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду по справі № 717/489/20-ц, провадження № 61- 13384св20.

На підставі викладеного, керуючись положеннями частини четвертої статті 257 ЦПК України, Законом України «Про міжнародне приватне право, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - Орган опіки та піклування Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дітей з матір`ю та стягнення аліментів - залишити без розгляду.

Зустрічний позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи: орган опіки та піклування адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради, Орган опіки та піклування Печерської районної у м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дітей з батьком - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду .

Суддя О. Л. Бусик