Провадження № 2/638/2491/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Семіряд І.В.,

за участю секретаря Поддубкіної А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

17.12.2024 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_2 . В обґрунтування позову зазначає, що 14.07.2006 його батьки зареєстрували шлюб, від якого народився він ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У 2018 році батьки шлюб розірвали. Судовим наказом від 02.04.2018 з батька ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь матері ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_1 у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 26.023.2018 та до повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . На теперішній час позивач продовжує навчання у ДНЗ «Ізюмський регіональний центр професійної освіти» з 03.10.2022 по 27.06.2025 у групі ТМ-322 за денною формою навчання. Позивач проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Батько на звернення позивача у добровільному порядку продовжувати надавати матеріальну допомогу не заперечує, але бажає що він сплачував аліменти на підставі рішення суду. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 17.12.2024 по 27.06.2025.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.12.2024 справу передано в провадження судді Семіряд І.В.

На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом направлено запит до Відділу державної реєстрації виконавчого комітету апарату Ізюмської міської ради.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.12.2024 спрощене відкрито провадження у справі.

17.02.2025 від відповідача надійшли письмові пояснення у справі, які фактично є відзивом, в яких вказано, що позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження працевлаштування відповідача, не надано жодних відомостей про вартість навчання у закладі професійної освіти. Відповідач не є працездатним, у зв`язку з пораненням, яке пов`язане із захистом Батьківщини. Потребує подальшої фізичної та психологічної реабілітації в медичних закладах, не має матеріальної можливості надавати допомогу повнолітньому сину. У зв`язку з чим відповідач просив відмовити у задоволені позову.

Позивач у судове засідання не з`явився, звернувся з заявою про розгляд справи без його участі, позов підтримав та просив задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не сповістив.

Суд вважає, що підстав для відкладення розгляду справи немає, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення рішення, адже основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи приходить до наступного:

Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особо, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.

Судом встановлено, що батьками позивача ОСОБА_1 є ОСОБА_2 батько та ОСОБА_3 мати, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , яке видане Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму Ізюмського міського управління юстиції Харківської області.

Судовим наказом Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 02.04.2018 №623/776/18 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_1 у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 26.03.2018 та до повноліття дитини.

З наданої копії паспорта ОСОБА_1 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 останній досяг віку повноліття, тобто стягнення аліментів, які були стягнуті на певний період, а саме до повноліття дитини, припинено.

З довідки ДНЗ «Ізюмський регіональний центр професійної освіти» від 14.11.2024 №352 вбачається, що ОСОБА_1 навчається у ДНЗ з 03.10.2022 по 27.06.2025 у групі ТМ-322 за денною формою навчання.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України.

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дочки, сина, які продовжують навчання, є одним із способів захисту інтересів дітей, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їх життєдіяльності, оскільки на період навчання вони не мають самостійного заробітку та потребують матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на утриманні матері, оскільки продовжує навчання та не має змоги працювати. Окрім того, загальновідомим є факт, що людина потребує їжі, одягу, взуття, інших засобів для існування.

За таких обставин, ОСОБА_1 потребує матеріальної допомоги батьків на період навчання.

Виходячи з вищевикладеного, встановлено, що ОСОБА_1 є сином відповідача, на день звернення до суду не досяг 23 років, продовжує навчання, не працює, навчання на денній формі позбавляє його можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим він потребує матеріальної допомоги.

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

При визначені розміру аліментів судом враховано, що ОСОБА_1 продовжує навчання за денною формою. Доказів того, що відповідач не має змоги сплачувати аліменти не надано. Надані відповідачем довідки на підтвердження того, що він на теперішній час є непрацездатним не можуть бути враховані судом, оскільки вказані довідки датовані липнем 2024 року та не містять посилання про повну непрацездатність ОСОБА_2 і на теперішній час. Доказів того, що ОСОБА_2 не працює (не проходить військову службу0 матеріали справи не містять та відповідачем не надано.

Отже, відповідач, який є працездатною особою, не позбавлений можливості вжити заходів, спрямованих на збільшення своїх доходів, зобов`язаний та має можливість надавати матеріальну допомогу сину, який продовжує навчання та у зв`язку із цим потребує матеріальної допомоги.

Разом з тим, позивачем не надано доказів на підтвердження наявності у відповідача доходів, які б давали змогу сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частку від усіх видів доходу заробітку, а також ОСОБА_1 не доведено спроможності відповідача сплачувати аліменти у визначеному ним розмірі.

Враховуючи, що відповідач, який є батьком ОСОБА_1 , що навчається у на денній формі навчання, і вочевидь не має можливості самостійно себе матеріально забезпечувати, має обов`язок сплачувати аліменти на дитину, що продовжує навчання до досягнення ним 23-х річного віку, взявши до уваги матеріальне становище платника аліментів, який був поранений при захисті Батьківщини та потребує лікування та додаткових витрат, відсутність доказів, які б підтверджували можливість ОСОБА_2 сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів його доходу, та виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає достатнім розміром аліментів, який слід стягувати з відповідача є 1/6 частки від усіх видів його доходу , що не є заздалегідь непомірним для сплати відповідачем та буде в достатній мірі відповідати заявленим позивачем потребам.

Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом 17.12.2024, тому саме з цього дня з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти.

Суд роз`яснює, що у разі зміни матеріального чи сімейного стану платника аліментів одержувач аліментів, так як і платник аліментів вправі в порядку ст. 192 СК України звернутися до суду з позовом відповідно про збільшення чи зменшення розміру аліментів.

За вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст. 259, 265, 268, 273,280 ЦПК України, ст. ст. 182,199,200 Сімейного Кодексу України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути щомісяця з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на його утримання у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), починаючи з 17.12.2024 до закінчення навчання, але не більше, як до досягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 23-х років.

У задоволені іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп. на користь Держави.

Допустити до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

До визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до або через Харківський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований АДРЕСА_2 .

СУДДЯ: І.В. СЕМІРЯД