Справа № 932/5963/24
Провадження № 2/932/2208/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

16 січня 2025 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Куцевола В.В.

при секретарі - Рибалці В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2024 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшла позовна заява, в якій позивачі просять суд визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивачі посилались на те, що ОСОБА_4 є головним квартиронаймачем квартири АДРЕСА_2 , в якій також рахуються зареєстрованими її донька ОСОБА_5 та син ОСОБА_3 , а також онук ОСОБА_6 .

У вказаному будинку, у 1988 році, розпочався капітальний ремонт, у зв`язку з чим ОСОБА_1 та членів її родини було відселено до квартири АДРЕСА_3 .

З огляду на те, що відповідач не проживає, як у квартирі АДРЕСА_3 так і в квартирі АДРЕСА_2 , до якого відбувається заселення, позивачі вважали за необхідне звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 18.07.2024, відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 30.10.2024, за клопотанням позивачів викликано свідків та закрито підготовче провадження у справі і призначено її до розгляду по суті у судовому засіданні.

У судове засідання, призначене на 16.01.2025, позивачі не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, не заперечували проти розгляду справи в заочному порядку.

Відповідач належним чином викликався до суду, однак у судове засідання не з`явився, причини неявки до суду не повідомив, письмових заяв чи клопотань не надав. Правом на подання відзиву на позов не скористався.

Через це суд, спираючись на норми ст. 247, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалив заочне рішення.

Дослідивши матеріали позовної заяви та докази у справі, суд дійшов наступного висновку.

Так, судом встановлено, що відповідно до копії ордера №167 від 15.04.1975, ОСОБА_7 надано право на вселення у квартиру АДРЕСА_2 .

Відповідно до копії рішення Виконавчого комітету Бабушкінської районної ради народних депутатів м.Дніпропетровська від 13.05.1988 №225, поставлено на комплексний капітальний ремонт у 1988 році будинок АДРЕСА_4 . Зобов`язано уповноважену особу здійснити відселення мешканців на час капітального ремонту вказаного будинку.

Згідно копії посвідчення на тимчасове відселення від 27.06.1983, ОСОБА_8 надано право на тимчасове відселення в квартиру АДРЕСА_3 .

Відповідно до копії списку мешканців, які підлягають тимчасовому відселенню на час комплексного капітального ремонту будинку АДРЕСА_4 , відселенню підлягали: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_3 .

Згідно копії листа директора Департаменту житлового господарства ДМР Файфер С. від 29.02.2024, розселення мешканців, які були відселені на підставі рішення №225 від 13.05.1988, розпочалось.

Відповідно до копії довідки №165 наданої 08.04.2024 фахівцем КП «Жилсервіс-5» ДМР ОСОБА_11 , за адресою: АДРЕСА_5 , без реєстрації мешкають: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 .

Згідно копії довідки №5230 від 26.06.2024, за адресою: АДРЕСА_1 , рахуються зареєстрованими: ОСОБА_1 (наймач), ОСОБА_2 (донька), ОСОБА_6 (онук), ОСОБА_3 (син).

Відповідно акту обстеження домогосподарства за адресою: АДРЕСА_5 , посвідченого директором КП «ЖИЛСЕРВІС-5» ДМР ОСОБА_12 , ОСОБА_3 не проживає за адресою: АДРЕСА_5 з 17.02.2021.

Згідно копії довідки про звільнення серії ДНП №06258, ОСОБА_3 07.11.2019 звільнений з Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» та прямує до місця проживання: АДРЕСА_6 .

Відповідно до копії листа начальника ВП №7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області Галушко В. від 17.06.2024, в ході проведення розшукових заходів було встановлено, що ОСОБА_3 проживає у Німеччині.

У судовому засіданні, 19.12.2024, допитані у якості свідків: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , пояснили, що ОСОБА_3 не проживає за адресою: АДРЕСА_1 та не проживає за адресою: АДРЕСА_5 .

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст.107 ЖК України, у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Тобто, з аналізу вказаних норм вбачається, що у разі якщо нерухоме майно не належить позивачу на праві власності, з вимогою про визнання особи такою, що втратила право користування може звертатись наймач такого нерухомого майна, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються на рівні з наймачем усіма правами і несуть обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення.

Відповідно висновку до якого дійшла колегія суддів ВС/КЦС у постанові від 10.02.2021 прийнятій за результатами розгляду справи №522/5654/17, на стороні позивача можуть виступати власник житлового приміщення, наймач, члени його сім`ї, в тому числі ті, за якими зберігається право на користування житлом як за тимчасово відсутніми, або ті, що отримали броню. Особи, які користуються жилою площею тимчасово, тобто не мають самостійного права на нього, не мають права на пред`явлення такого позову.

Як зазначено у статті 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як з підстав і в порядку, які передбачено законом.

Стаття 71 ЖК України встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами.

За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Як роз`яснено у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та правил ст. 89 ЦПК України щодо оцінки доказів.

Таким чином, ключовою обставиною, встановлення якої є необхідним для правильного вирішення цього спору, є наявність чи відсутність поважних причин відсутності відповідача у жилому приміщенні понад строки, встановлені ст.71 ЖК України.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Оскільки наявні в матеріалах справи докази свідчать про те, що позивачів наділено правом на звернення до суду з даним позовом та підтверджують не проживання ОСОБА_3 за місцем реєстрації, а також за місцем тимчасового відселення понад шість місяців, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Ухвалюючи дане рішення судом враховано, що за час знаходження справи у суді, відповідачем не надано доказів які б спростовували твердження позивачів, а також не вчинено жодних дій які б свідчили про наявність в останнього інтересу щодо виниклого спору.

Виходячи з приписів ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачів підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн. на рахунок кожного.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76-82, 89, 223, 229, 247, 258-259, 263-265, 273, 280, 352, 354-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_7 ), таким, що втратив право користування житловим приміщенням розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_7 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_7 ) судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_7 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_7 ) судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України та може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя В.В. Куцевол