Єдиний унікальний номер №943/2478/24
Провадження №2-о/943/130/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2025 року м. Буськ, Львівська область

Буський районний суд Львівської області

в складі:головуючого-судді Журибіда Б. М.

при секретарі Пирка В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Буську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Буська міська рада Золочівського району Львівської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,-

встановив:

ОСОБА_2 звернулася в суд з означеною заявою, покликаючись на те, що звернулася до Виконавчого комітету Буської міської ради з метою надання можливості вільно розпоряджатися своєю власністю, а саме частиною квартири АДРЕСА_1 існує необхідність встановити юридичний факт, що правовстановлюючий документ - свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 від 14 липня 1998 року видане на підставі розпорядження органу приватизації Буської міської ради № 17 від 23 червня 1998 року належить ОСОБА_2 . Однак заявниці відмовлено, оскільки у даному свідоцтві про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , виданого Органом приватизації Буської міської ради, згідно з розпорядженням від 23 червня 1998 року № 17 міститься розбіжність в написанні імені заявниці, з її паспортними даними, а саме ім`я вказано як « ОСОБА_3 » замість правильного « ОСОБА_4 ». Заявниця просить встановити факт, що вказане свідоцтво про право власності на вищевказану квартиру належить заявниці.

Заявник ОСОБА_2 до початку судового засідання подала письмове клопотання про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, просить задоволити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, також подав письмове клопотання про розгляд справи у їх відсутності, заперечень проти позову не мають.

Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі заявника та представника заінтересованої особи, суд у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами.

Відповідно до ч.1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч.1ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У силу п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року №5, для встановлення факту необхідна наявність певних умов, серед яких: встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 звернулася до Виконавчого комітету Буської міської ради з метою надання можливості вільно розпоряджатися своєю власністю, а саме частиною квартири АДРЕСА_1 існує необхідність встановити юридичний факт, що правовстановлюючий документ - свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 від 14 липня 1998 року видане на підставі розпорядження органу приватизації Буської міської ради № 17 від 23 червня 1998року належить ОСОБА_2 .

Однак Свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 від 14 липня 1998 року містить розбіжності в написанні імені заявниці, з її паспортними даними, а саме її ім`я вказане « ОСОБА_3 » замість правильного « ОСОБА_4 ».

Згідно копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Буським РВ УМВС України у Львівській області 14.01.1997 року, картки фізичної особи-платника податків, свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого м. Буськ райбюро ЗАГС Львівської області від 17.01.1961 року, свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого м. Буськ райвідділ ЗАГС Львівської області від 29.04.1987 року ім`я заявниці вказано як ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_2 , де, згідно відмітки у паспорті, зараз проживає.

Як вбачається з Свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 від 14 липня 1998 року видане на підставі розпорядження органу приватизації Буської міської ради № 17 від 23 червня 1998 року належить ОСОБА_2 .

Таким чином, як вбачається з вищенаведеного у різних офіційних документах ім`я заявниці зазначене по-різному « ОСОБА_3 » або « ОСОБА_4 », що є перешкодою в реалізації її прав щодо володіння, користування та розпорядження належним на праві власності її майном.

Згідно роз`яснень, викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Пленум Верховного Суду України у п.12 постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 № 5 роз`яснив, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

З огляду на викладене та враховуючи, що відповідно до чинного законодавства України виправлення орфографічних помилок та внесення змін у правовстановлюючі документи, а саме свідоцтво про право власності на квартиру, не допускається, встановлення факту належності правовстановлюючого документа надасть заявниці можливість реалізувати своє право на розпорядження квартирою, що належить її на праві приватної власності, тобто породжує юридичні наслідки, не пов`язані з наступним вирішенням спору про право. Чинним законодавством іншого порядку його встановлення не передбачено.

Згідно до п. 18 вище згаданої Постанови Пленуму Верховного суду України, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформляють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом.

Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ст.ст.3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Суд надає віри показам заявника, викладеним в позовній заяві, вважає доведеним даний факт.

Інших обставин, які б спростовували твердження заявника, не знаходить, тому кладе їх в основу рішення.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 13, 247, 258-259, 264, 265, 293-294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Заяву задоволити повністю.

Встановити факт, що Свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , виданого Органом приватизації Буської міської ради, згідно з розпорядженням від 23 червня 1998 року № 17, на ім`я ОСОБА_5 , належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання.

Суддя Б. М. Журибіда