Справа № 212/32/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2025 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Пустовіт О.Г. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ» про відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

03 січня 2025 року представник позивача адвокат Мотуз Олександр Володимирович, діючи в інтересах позивача ОСОБА_1 (далі Позивач), звернувся до суду з позовом до відповідача АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ» (далі-АТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ») про відшкодування моральної шкоди в сумі 250 000,00 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ОСОБА_1 протягом тривалого часу, а саме з 12 березня 1999 року по 31 серпня 2017 року працював на різних посадах у різних структурних підрозділах АТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ». 31 серпня 2017 року позивача звільнено з роботи. За час роботи на підприємстві відповідача позивач отримав хронічне професійне захворювання: радикулопатія білатерна попереково-крижова L4-S1, шийна С5-С6, з помірним стати-динамічними порушеннями, з больовим синдромом, нейродистофією у вигляді остеоартрозу у поєднанні з періартрозом колінних суглобів (ПФ першого-другого ступеня) та остеоартрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових суглобів (ПФ першогодругого ступеня), двобічним плечолопатковим періартрозом (ПФ другого ступеня); -хронічний (пиловий) бронхіт. ЛН першого ступеня.

Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 05 квітня 2022 року серія 12 ААА №060266 позивачу повторно безтерміново встановлено ступінь втрати працездатності на рівні 35%.

Як зазначає позивач, він має скарги на постійний стійкий біль в поперековому відділі хребта з іррадіацією в ноги по задній поверхні, терпкість ніг, судоми м`язів ніг, стійкий біль в шийному відділі хребта, біль та обмеження об`єму рухів в плечових, ліктьових і колінних суглобах, шум в голові та вухах, підвищена втомлюваність, загальну слабкість, оніміння в кистях та в руках, зниження слух, задишка при помірному фізичному навантаженні, кашель з виділенням харкотиння. У зв`язку з вказаним хронічним професійним захворюванням порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки позивача, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання. Тривалий процес лікування, позбавляє можливості позивача вести повноцінний спосіб життя. З моменту отримання хронічного професійного захворювання, він постійно відчуває фізичні страждання та біль, обґрунтовані важкістю самопочуття та особливостями лікування. Окрім того, внаслідок отриманих хронічних професійних захворювань, що супроводжується значною втратою працездатності, систематичною необхідністю отримання медичної допомоги, він постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Все це постійно і негативно позначалося і позначається сьогодні на душевному та фізичному станах. На даний час його самопочуття не поліпшується, негативні зміни у його житті є незворотними, усвідомлення чого, завдає йому душевного болю та страждань. Перелічені негативні явища не можуть не викликати переживання, страждання, стрес, депресію.

Позивач вважає, що за таких обставин зі сторони відповідача, позивачу має бути відшкодована моральна шкода, яка завдана ушкодженням здоров`я, внаслідок неналежного виконання відповідачем вимог законодавства щодо створення та підтримання безпечних умов праці, що спричинило виникнення у позивача хронічних професійних захворювань.

Ухвалою судді від 08 січня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

27 січня 2025 року на адресу суду від представника відповідача Власкіної Тетяни Яківни надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач позовні вимоги не визнає, просить відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування відзиву зазначено, що причинний зв`язок між виною відповідача і шкодою заподіяною позивачу відсутній. Вказано, що позивач із власної ініціативи працював у шкідливих умовах праці, взамін на отримання додаткових благ і гарантій. Зазначив, що заявлена позивачем сума відшкодування моральної шкоди у розмірі 250 000,00 гривень не доведена та значно завищена.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, судом встановлені такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 в період з 12.03.1997 року по 31.08.2017 року на робітничих посадах ш. «Тернівська», що входить до складу АТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ» та був звільнений з підприємства 31.08.2017 року року відповідно до ст. 36 КЗпП України у зв`язку з обранням на виборну посаду голови Первинної організації Незалежної профспілки гірників України, що підтверджується копією трудової книжки НОМЕР_1 від 27.02.1992 року на ім`я ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 7 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання форми П-4 від 05 лютого 2021 року, затвердженого начальником Головного управління Держпраці у Дніпропетровський області, встановлено наявність у позивача професійних захворювань: - радикулопатія білатерна попереково-крижова L4-S1, шийна С5-С6, з помірним стати-динамічними порушеннями, з больовим синдромом, нейродистофією у вигляді остеоартрозу у поєднанні з періартрозом колінних суглобів (ПФ першого-другого ступеня) та остеоартрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових суглобів (ПФ першогодругого ступеня), двобічним плечолопатковим періартрозом (ПФ другого ступеня); -хронічний (пиловий) бронхіт. ЛН першого ступеня.

Згідно п. 17 вищевказаного акту професійне захворювання виникло за таких обставин: «… Працюючи кріпильником у шахтобудівельному управлінні ПАТ «Кривбасзалізрудком» у період з 26.02.1997 по 31.08.2017. ОСОБА_1 в підземних умовах виконував роботи з кріплення горизонтальних гірничих виробок, забудовки пустот за кріпленням, вкладання бетону в стіни гірничих виробок. В підземних умовах шахти не завжди була можливість використовувати транспортувальні засоби та засоби малої механізації для переміщення вантажів з причин технологічного обмеження робочого простору, перешкоджаючого їх застосуванню. внаслідок чого умови праці характеризувалися фізичним перевантаженням. Внаслідок недосконалості технології підземного видобутку руди, мавших місце порушень систем вентиляції, пилоподавлення та режимів експлуатації гірничошахтного устаткування. підпадав під вплив підвищених параметрів аерозолів фіброгенної дії.…».

Згідно п. 18 зазначеного акту причинами виникнення професійного захворювання є: Важкість праці: маса вантажу, що підіймається постійно та переміщується вручну. перевищувала на 7 кг і складала 37 кг при допустимій до 30 кг, періодичне перебування у незручні робочій лозі 42,4 % при допустимому до 25% згідно з вимогами Державних санітарних норм та правил «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища. важкості напруженості трудового процесу», затверджених наказом МОЗ України № 248 від 08.04.2014. Пил переважно фіброгенної дії: Концентрація пилу переважно фіброгенної дії з вмістом вільного діоксиду кремнію від 10 до 70% в повітрі робочої зони перевищувала гранично-допустиму в 1,8 рази і складала 3.6 мг/м° при ГДК 2.0 мг/м' згідно вимог ГОСТ 12.1.005-88 «Общие санитарно-гигиенические требования к воздуху рабочей зоны».

Відповідно до пункту 20 вказаного Акту зазначено, що враховуючи роботу ОСОБА_1 впродовж 20 років 06 місяців в шкідливих умовах, та неодноразову зміну керівництва, визначити конкретних посадових осіб, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи, неможливо.

Внаслідок зазначено вище захворювання позивач ОСОБА_1 05.04.2022 року пройшов огляд медико-соціальною експертною комісією (далі - МСЕК), де йому встановлено ступінь втрати професійної працездатності 35% (25% радикулопатія, 10 % хронічний бронхіт) з 01.04.2022 року безстроково. Також визначено потреби у медичній та соціальній допомозі: медикаментозне лікування, забезпечення виробами медичного призначення, санаторно-курортне лікування. Вказана обставина підтверджується копією довідки МСЕК серії 12ААА № 060266 від 05.04.2022 року.

У зв`язку з отриманим професійним захворюванням ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, що підтверджується наявними в матеріалах справи виписками з медичної карти.

Стаття 3 Конституції України визначає, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Частина 4 статті 43 та частина 1 статті 46 Конституції України передбачають, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону праці» відшкодування моральної шкоди провадиться власником, якщо небезпечні або шкідливі умови праці призвели до моральної втрати потерпілого, порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Під моральною втратою потерпілого розуміються страждання, заподіяні працівникові внаслідок фізичного або психічного впливу, що спричинило погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Відшкодування моральної шкоди можливе без втрати потерпілим працездатності. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У зв`язку з тим, що відповідно до положень ст. 237-1 КЗпП України відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому даною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок професійного захворювання, спричиненого негативними виробничими факторами під час виконання позивачем трудових обов`язків, і моральну шкоду йому заподіяно ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням трудових обов`язків, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд дійшов висновку про необхідність відшкодування позивачу моральної шкоди за рахунок відповідача.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди)» з наступними змінами, факт заподіяння моральної шкоди пов`язують не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв`язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя.

Як зазначено в п. 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року по справі № 1-9/2004 ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, спричинюють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності.

Судом встановлено, що позивачу заподіяно моральну шкоду, у зв`язку з отриманням професійного захворювання та встановленням стійкої втрати працездатності у розмірі 35% безстроково. Внаслідок отриманого професійного захворювання у позивача змінилися умови життя, він постійно відчуває больові почуття, загальну слабкість.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

При цьому, суд враховує період роботи позивача на підприємстві відповідача протягом 20 років 06 місяців в шкідливих умовах, характер та тривалість отриманого професійного захворювання, відсоток втрати позивачем професійної працездатності, тяжкість вимушених змін в його життєвих і виробничих стосунках, що позивачу встановлено 35% втрати професійної працездатності в зв`язку з професійним захворюванням, і, виходячи з цих обставин, суд, вважає за необхідне визначити розмір моральної шкоди 250 000 гривень, задовольнивши позовні вимоги повністю.

Позивач у порядку п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З огляду на те, що позовні вимоги задоволено повністю, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору на користь держави у сумі 2500,00 гривень.

Керуючись ст. ст.153, 237-1 КЗпП України, Законом України «Про охорону праці», ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89,133, 141,258-259, 263, 265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат про відшкодування моральної шкоди завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 250 000,00 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Стягнути з Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь держави судовий збір в розмірі 2 500,00 грн (дві тисячі п`ятсот гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат», , юридична адреса: Дніпропетровська область м. Кривий Ріг вул. Симбірцева, 1А.

Повне судове рішення складено та підписано 18 лютого 2025 року.

Суддя: О. Г. Пустовіт