Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

Справа №348/2660/24

Провадження № 2/348/153/25

10 лютого 2025 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

у складі головуючого судді Бурдун Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Лейб`юк Є.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Гураша М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Надвірна в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - орган опіки та піклування Переріслянської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Гураш М.В., звернулася до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу і збільшення розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 05 січня 2007 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 . Від шлюбу у них народилося троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які на даний час є неповнолітніми і проживають разом із позивачем. Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 26.10.2015 шлюб між сторонами розірвано. Неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_4 залишено проживати з матір`ю - позивачем по справі.

Судовим наказом Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 02 жовтня 2023 року з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_4 стягнуто аліменти в розмірі половини від усіх видів його заробітків (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 26 вересня 2023 року до досягнення дітьми повноліття.

15 вересня 2023 року позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 та змінила своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_7 » на прізвище чоловіка « ОСОБА_8 ». В теперішній час позивач зареєстрована і проживає разом з чоловіком ОСОБА_6 , спільним неповнолітнім сином ОСОБА_9 , а також неповнолітніми дітьми від шлюбу з відповідачем, а саме: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_4 в належному її батькам будинку по АДРЕСА_1 ..

На даний час позивач ніде не працює, так як знаходиться у декретній відпустці і займається вихованням неповнолітніх дітей. При цьому доходів від підсобного господарства не має і підприємницькою діяльністю не займається. Таким чином, її сім`я є малозабезпеченою, а тому я вона сама не в змозі в повному обсязі забезпечувати всім необхідним неповнолітніх дітей від шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 , у зв`язку з цим зазнає значні матеріальні труднощі із-за відсутності належної матеріальної допомоги із сторони відповідача на утримання неповнолітніх дітей.

Догляд та утримання неповнолітніх дітей від шлюбу з відповідачем, які навчаються в учбових закладах і яким на даний час виповнилося вже відповідно 13,15 та 17 років, потребують значних коштів, яких у позивача немає, а присуджений розмір аліментів згідно судового наказу, виданого Надвірнянським районним судом Івано-Франківської області від 02 жовтня 2023 року половини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача ОСОБА_2 на трьох неповнолітніх дітей щомісячно, що складає виходячи із середнього статистичного заробітку по регіону в сумі 5913 гривень 50 копійок, є явно недостатнім для забезпечення нормальних умов їх розвитку, беручи до уваги вік та потреби дітей. Більше того, відповідач зовсім не цікавитеся станом здоров`я неповнолітніх дітей і не проявляє увагу відносно них. Крім того з часу ухвалення судом попереднього рішення про стягнення аліментів на утримання дітей сталася значна зміна цін на основні життєво - необхідні товари та продукти. Позивач несе витрати пов`язані з оплатою комунальних послуг, придбанням одягу та продуктів харчування для дітей, канцелярського приладдя, забезпечує всі потреби пов`язані з лікуванням дітей та на інші необхідні потреби для них.

Навчання дітей в учбових закладах потребує додаткових матеріальних витрат, а тому в теперішніх умовах підвищення цін стає все складніше справлятися з ними. При таких обставинах позивач намагається економити на всьому з метою забезпечення умов неповнолітніх дітей від шлюбу з відповідачем та для цього робить все можливе. Матеріальне становище позивача погіршилося, враховуючи, що на даний час від іншого шлюбу в неї є неповнолітній син ОСОБА_9 та вона змушена знаходитися в декретній відпустці по його догляду.

Враховуючи викладене, позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на її користь на утримання неповнолітніх дітей від шлюбу, а саме: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_4 з 1/2 частки від його доходу на стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, а саме по 3000 гривень щомісячно на кожну дитину, що є менш більш достатнім для нормального фізичного та духовного розвитку дітей на даний час.

Також, відповідач ОСОБА_2 злісно ухиляється від сплати аліментів на утримання спільних з позивачем неповнолітніх дітей, та згідно розрахунку старшого державного виконавця Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції станом на 01 вересня 2024 року сума заборгованості становить 67019 гривень 66 копійок.

З червня 2015 року, ОСОБА_2 злісно ухиляється від виконання свого батьківського обов`язку по вихованню неповнолітніх дітей і робить це свідомо, оскільки ухилення від виконання даного юридичного обов`язку-завжди акт свідомої поведінки, так як особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Фактично відповідач навіть не спілкується з неповнолітнім дітьми, не проявляє про них щонайменшої батьківської турботи, не надає зовсім коштів на їх утримання, не дбає про їх фізичний і духовний розвиток, не кажучи вже, що його ніколи не цікавило належне харчування дітей та лікування, на медичні огляди та щеплення дітей не приходив та ніколи здоров`ям дітей не цікавився, що свідчить про повну його байдужість до їх долі. Хоча з самого початку їх народження він також не проявляв належної турботи про них і недбало відносився по догляду за ними, хоча мав таку можливість. Все вище вказане свідчить про те, що відповідач ОСОБА_2 самоусунувся від виконання батьківських обов`язків.

На підставі викладеного позивач просить суд позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав, щодо неповнолітніх дітей ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 04.11.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

13.01.2025 ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 10.02.2025 року за заявою представника позивача позовну заяву в частині позовних вимог про зміну способу і збільшення розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей залишено без розгляду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити та пояснила, що за час шлюбу з відповідачем в них народилось троє дітей. ОСОБА_2 навіть коли жив в сім`ї, на дітей перестав звертати увагу, у вихованні участі не брав, до школи не приходив, коли народився молодший син, навіть в пологовий будинок не прийшов, зловживав алкогольними напоями та мав пристрасть до азартних ігор. З 2015 року, відколи розлучились, де відповідач проживає вона не знає, жодних коштів та подарунків дітям не надавав. За цей час один раз 1 січня 2022 року прийшов до дітей в п`яному виді та налякав дітей. Діти його не згадують, а молодший син його зовсім не пам`ятає.

В судовому засіданні представник позивача- адвокат Гураш М.В. також підтримав позовні вимоги в частині позбавлення відповідача батьківських прав, з підстав, викладених у позові, просив їх задовольнити та пояснив, що відповідач повністю самоусунувся від виховання дітей та спілкування з ними, ніяких контактів з дітьми не підтримує, позбавлення відповідача батьківських прав буде слугувати захисту інтересів дітей.

Відповідач ОСОБА_2 повторно не з`явився у судове засідання, про місце, день та час слухання справи був повідомлений належним чином шляхом направлення судових повісток за адресою місця реєстрації та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України. Відповідач про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, відзив на позов не подав, а тому суд відповідно до ст. 280 ЦПК України за наявності згоди сторони позивача розглядає справу при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.

10.02.2025 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, яка занесена до протоколу судового засідання.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - органу опіки та піклування Переріслянської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області в судове засідання не з`явилась, подала до суду клопотання про розгляд справи без її присутності позовні вимоги позивача підтримала в частині позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав. За висновком комісії визнано за доцільне позбавити його батьківських прав, зазначила, що це буде в інтересах дітей.

Неповнолітній свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що він є старшим сином сторін по справі. Проживає з мамою та братами із 2015 року окремо від батька. Батько ще коли з ними проживав, виносив гроші з дому та пропивав їх. За цей час приходив до них тільки 01.01.2022 року в п`яному вигляді, грязний, навіть не впізнав його, налякав братів, це було дуже неприємно. ОСОБА_2 зовсім не цікавиться їх життям, грошей та подарунків від нього за весь час не було. Не було навіть дзвінків та привітань зі святами.

Неповнолітній свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що він є середнім сином сторін по справі. Батька бачив останній раз, коли він ще ходив у дитячий садок, до якого в нього склалося дуже негативне ставлення у зв`язку з тим, що той зовсім не цікавиться його та братів життям, грошей та подарунків від нього не було.

Неповнолітній свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що він є молодшим сином сторін по справі. Батька він зовсім не пам`ятає, жодних подарунків від нього не отримував. В школу батько жодного разу не приходив, його лікуванням та вихованням займається тільки мати.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що вона є сусідкою позивача по справі. З 2009 знає її, коли та ще проживала з відповідачем по справі. Вже більше 10 років сторони по справі не проживають разом. За сімейне життя ОСОБА_2 пиячив та грав в автомати. Діти говорили, що батько їм нічого не купляв, навіть по господарству не допомагав та члени його родини відповідача дітьми також не цікавляться. Чула, що ОСОБА_2 «бомбував» на вокзалі.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що вона є сусідкою позивача по справі, знає її з дитинства та була на її весіллі. Причиною розпаду сім`ї є те, що ОСОБА_2 зловживав алкогольними напоями та грав в азартні ігри. Батько дітей не цікавиться їх життям, не піклується, не утримує їх, до школи та лікарні з ними не приходив. Вихованням та утриманням дітей займається тільки їх мати. Те що діти гарно виховані- заслуга їх матері.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що вона є сусідкою позивача по справі, знайома з нею зі школи, їх діти спілкуються між собою. Діти позивача за батька не згадують, їх гнітило що в них немає батька, кажуть що він не є їх батьком, тому що не гідний носити таке звання.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, клопотання представника третьої особи, свідків, дослідивши в судовому засіданні надані докази, оцінивши їх у сукупності, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, виходячи з наступного.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання дитини.

Статті 150, 157 СК України закріплюють, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні.

У судовому засіданні встановлено, що 05 січня 2007 року сторони по справі зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Фитьківської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківській області.

В шлюбі у сторін народилося троє дітей, а саме: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком яких вказано ОСОБА_2 (а.с.19-21), які на даний час є неповнолітніми і проживають разом із позивачем, що підтверджується витягами з реєстру Переріслянської територіальної громади за №2023/009663986 від 24 листопада 2023 року, за №2023/009048240 від 06 листопада 2023 року, за №2024/010967700 від 11 вересня 2024 року та за №2024/010971798 від 11 вересня 2024 року (а.с.10-12).

Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 26 жовтня 2015 року (справа№348/1305/15-ц) шлюб між позивачем та відповідачем по справі розірвано. Цим же судовим рішенням неповнолітніх дітей від шлюбу залишено проживати із позивачем, а також залишено їй шлюбне прізвище - ОСОБА_7 . Вказане судове рішення в апеляційному порядку не оскаржувалося і 06 листопада 2015 року набрало законної сили (а.с.17).

Відповідно до судового наказу, який був виданий Надвірнянським районним судом Івано-Франківської області від 02 жовтня 2023 року (справа №348/2264/23) з відповідача ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей у розмірі половини від усіх видів його заробітків (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 26 вересня 2023 року до досягнення дітьми повноліття. Вказаний судовий наказ набрав законної сили 02 жовтня 2023 року (а.с.18).

Згідно розрахунку старшого державного виконавця Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про сплату аліментів згідно судового наказу №348/2264/23 від 02 жовтня 2023 року, з 26 вересня 2023 року по 01 вересня 2024 року відповідач ОСОБА_2 не сплатив присуджених аліментів на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей. Сума заборгованості по їх сплаті становить 67019 гривень 66 копійок (а.с.34).

15 вересня 2023 року позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 та змінила своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_7 » на прізвище чоловіка « ОСОБА_8 » (а.с.23).

Від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_9 , про що свідчить свідоцтво про його народження серії НОМЕР_1 від 22 грудня 2022 року. (а.с.22).

В теперішній час позивач зареєстрована і проживає разом з чоловіком ОСОБА_6 , неповнолітнім сином ОСОБА_9 , а також неповнолітніми дітьми від шлюбу з відповідачем, синами ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_4 , в належному її батькам будинку по АДРЕСА_1 .

На даний час позивач ніде не працює, так як знаходиться у декретній відпустці і займається вихованням неповнолітніх дітей. При цьому доходів від підсобного господарства не має, підприємницькою діяльністю не займається. Таким чином, її сім`я є малозабезпеченою, а тому вона сама не в змозі в повному обсязі забезпечувати всім необхідним неповнолітніх дітей від шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 , у зв`язку з цим зазнає значні матеріальні труднощі із-за відсутності належної матеріальної допомоги із сторони відповідача на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_4 . Вказані обставини підтверджуються актом обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї, складеного депутатом Переріслянської сільської ради по с.Фитьків М.Скірбашевським за №66/02-15 від 11 вересня 2024 року і затвердженого старостою с.Фитьків ОСОБА_13 (а.с.16).

За місцем проживання позивач характеризується виключно з позитивної сторони, про що свідчить характеристика, видана старостою Фитьківського старостинського округу Переріслянської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області від 11 вересня 2024 року (а.с.24).

Неповнолітній син сторін по справі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 навчається в Надвірнянському ПТУ №11 по професії «Електрозварник ручного зварювання», що стверджується характеристикою від 11 вересня 2024 року, де характеризується тільки з позитивної сторони. Також з даної характеристики вбачається, що батько дитини ОСОБА_2 не цікавиться навчанням і вихованням сина, не має контакту з викладачами з питань навчання і виховання сина (а.с.25).

Неповнолітній син сторін по справі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 навчається в 10 класі Надвірнянського ліцею «Престиж» Надвірнянської міської ради, що стверджується характеристикою від 11 вересня 2024 року, де характеризується тільки з позитивної сторони. Також з даної характеристики вбачається, що батько дитини ОСОБА_2 не цікавиться навчанням і вихованням сина, не відвідує батьківські збори, з класним керівником зв`язку немає (а.с.26).

Неповнолітній сторін по справі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 навчається в 8 класі Фитьківського ліцею Переріслянської сільської ради, що стверджується характеристикою від 09 вересня 2024 року, виданою директором даного ліцею та класним керівником, де характеризується тільки з позитивної сторони. Також з даної характеристики вбачається, що батько дитини ОСОБА_2 не цікавиться навчанням і вихованням сина, не відвідує батьківські збори, з класним керівником зв`язку немає (а.с.27).

Відповідач ОСОБА_2 не проявляє турботи щодо здоров`я неповнолітніх дітей: синів ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , що підтверджується виписками із медичних карт неповнолітніх дітей, виданими КНП «Переріслянська амбулаторія загальної практики сімейної медицини» Переріслянської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, з яких вбачається, що на медичні огляди та щеплення дітей завжди приходила тільки мати. Батько ОСОБА_2 ніколи здоров`ям дітей не цікавився (а.с.28-33).

Згідно висновку органу опіки та піклування, який затверджений рішенням виконавчого комітету Переріслянської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області за №120-9/2024 від 02 жовтня 2024 року вирішено вважати за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 відносно неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з підстав ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню, навчанню та утриманню дітей, піклуванню про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток (а.с. 13-15).

Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, дитина, якщо це можливо, повинна рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в атмосфері любові та матеріального забезпечення.

Відповідно до ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, яка діє на Україні з 27.07.1991 року та ратифікована Україною, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні для її благополуччя, приймаючи до уваги права та обов`язки їх батьків, опікунів та інших осіб, які відповідають за них по закону і з цією метою приймати всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи.

Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) (пункт 47 рішення Європейського Суду з прав людини (далі Європейський Суд) у справі «Савіни проти України», пункт 49 рішення у справі «Хант проти України»).

Тобто, в даному випадку вирішення питання про позбавлення відповідача батьківських прав охоплюється статтею 8 Конвенції і є втручанням у його право на повагу до свого сімейного життя, яке в свою чергу не є абсолютним.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права, а в силу статті 9 Конституції України Конвенція є частиною національного законодавства і закріплює мінімальні гарантії в галузі прав людини, які можуть бути розширені в національному законодавстві, яке в свою чергу в силу взятих на себе Україною зобов`язань не може суперечити положенням Конвенції (стаття 19 Закону України «Про міжнародні договори» від 29 червня 2004 року № 1906-ІV).

Відповідно до ст. 51 Конституції України обов`язок кожного громадянина України піклуватися про дітей.

Перелік обов`язків батьків по вихованню дитини викладений в ст.150, 151, 153-156 СК України.

За ч.2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст.155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та людської гідності. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно п.16 вказаної постанови Пленуму, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Позивач просить позбавити батьківських прав відповідача відносно неповнолітніх дітей, так як останній ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився та не спростував доводів позивача.

Суд вважає, що наданими по справі доказами та показами свідків достовірно встановлено, що відповідач неналежно виконує батьківські обов`язки відносно неповнолітніх дітей, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що погано впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з синами.

При розгляді даної категорії справ держава має позитивний обов`язок вживати виважених і послідовних заходів зі сприяння возз`єднанню дітей зі своїми біологічними батьками, дбаючи при досягненні цієї мети про надання їм можливості підтримувати регулярні контакти між собою. (пункт 52 згаданого вище рішення Європейського Суду у справі «Савіни проти України»).

Однак реалізація таких обов`язків держави також вимагає від відповідачів активних дій, які б свідчили про їх бажання скористатись такою допомогою держави.

Відповідач ОСОБА_2 з 2015 року не займається вихованням синів, участі у їх житті та вихованні не приймає, фінансово їх не утримує, стягнуті з нього аліменти на утримання дітей не сплачує, має заборгованість зі сплати аліментів. Жодного разу дітям не телефонував, не писав листів, взагалі ніяк не цікавиться про їх життя, здоров`я, навчання. Єдиний раз, коли відповідач відвідав дітей, 01 січня 2022 року, однак був в стані алкогольного сп`яніння та налякав дітей, а старшого сина навіть не впізнав. Суд розцінює такі дії відповідача, як ухилення від виховання неповнолітніх дітей, свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками і не бажанням виконувати їх, що є підставою для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав.

Таким чином, в даній конкретній ситуації існують виключні обставини, за яких відповідач може бути позбавлений батьківських прав, що не суперечить статті 9 Конвенції про права дитини, враховуючи інтереси дитини, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про позбавлення відповідача батьківських прав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10-13, 76-81, 89, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, ст.ст. 164-166 СК України, постановою № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Копію рішення направити учасникам справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування Переріслянської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області (адреса місцезнаходження: 78420, Івано-Франківська область, Надвірнянський район, с. Перерісль, вул. Січових Стрільців, 21).

Представник позивача- адвокат Гураш Михайло Васильович (адреса місця знаходження: 78405, Івано-Франківська область, м. Надвірна, вул. Мазепи, 31А).

Повний текст рішення складений 14.02.2025.

Суддя Т.А.Бурдун