Номер провадження 2/754/2160/25
У Х В А Л А

Іменем України

07 лютого 2025 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

Головуючого - судді Галась І.А.,

при секретарі - Кирилова А.

за участі: представник позивача - ОСОБА_3

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Сенчило В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про закриття провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мотозаводець - 6» про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

24 грудня 2024 року до Деснянського районного суду міста Києва звернувся позивач ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мотозаводець - 6» (м. Київ, пр.. Червоної Калини, 5, ) про зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 15.12.2024 року відкрито провадження в справі за позовом ОСОБА_2 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мотозаводець - 6» про зобов`язання вчинити дії.

09.01.2025 року представником відповідача через підсистему «Електронний суд» подано відзив на позовну заяву відповідно до якої просили у задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі та стягнути з позивача на користь ОСББ «Мотозаводець-6» понесені витрати на правничу допомогу к розмірі 30000 грн. та клопотання про закриття провадження.

05.02.2025 року представником позивача через підсистему «Електронний суд» подано заперечення на клопотання про закриття провадження по справі, в якому представник відповідача послався на те, що даний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, а цивільне провадження, а цивільне провадження підлягає закриттю.

Представник відповідача в судовому засіданні клопотання про закриття провадження у справі підтримав та просив закрити провадження у справі.

Представник позивача та позивач під час судового засідання проти задоволення клопотання заперечували в повному обсязі.

Заслухавши учасників судового процесу щодо заявленого клопотання, суд приходить до наступного.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 1 ЦПК України).

При цьому, в порядку цивільного судочинства, виходячи із його загальних засад про неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність, перш за все регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Кожна особа, а у випадках, встановлених законом, органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (див. mutatis mutandis п.33 рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України», п.53 рішення ЄСПЛ від 08квітня 2010 року у справі «Меньшакова проти України»).

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після відкриття провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом тотожного спору, який вже розглянуто і остаточно вирішено по суті, оскільки після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили чи ухвали суду про закриття провадження у справі, постановленої між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, ґрунтується на правових наслідках набрання рішенням суду чинності.

Йдеться про те, що в тих випадках, коли справа вже вирішена судом або коли сторони розпорядилися своїми правами певним чином і суд затвердив ці дії, повторне звернення до суду не допускається.

Неможливість повторного розгляду справи, коли є судове рішення, що набрало законної сили і не скасоване у встановленому законом порядку, перш за все пов`язана з виключністю судового рішення. Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Отже, для застосування вказаної підстави для закриття провадження у справі необхідна наявність водночас трьох складових, а саме: тотожних сторін спору, тотожного предмета позову, тотожної підстави позову, тобто коли позови співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. При цьому, зазначені підстави для закриття провадження у справі спрямовані на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті.

Зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду. Під підставами позову, як вказує Верховний Суд, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Виклад обставин та підстав також необхідний для визначення тотожності позову, захисту відповідача від позову, зміни позову позивачем і, найголовніше, - для визначення предмета доказування по даній справі.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову становлять обставини (фактична підстава), якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу, і норми права (юридична підстава), які у своїй сукупності дають право особі звернутися до суду з позовними вимогами до відповідача.

При визначенні підстави позову як елемента його змісту суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і закону, позивач просить про захист свого права.

Верховний Суд в своїй постанові від 25 квітня 2019 року у справі №540/406/19, від 22 травня 2019 року у справі №640/7778/18 (провадження № 61-48585св18) зазначив, що закриття провадження у справі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів. Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Спори, які стосуються порядку створення, реєстрації, реорганізації, діяльності і ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку розглядаються господарськими судами (постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.10.2019 у справі № 501/1571/16-ц, від 06.02.2019 у справі № 462/2646/17, від 02.02.2021 у справі № 906/1308/19), а спори стосовно прав і обов`язків власника житлового чи нежитлового приміщення щодо користування та розпорядження спільним майном, як співвласника багатоквартирного будинку - судами загальної юрисдикції (постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.02.2020 у справі № 127/15798/19, від 02.02.2021 у справі № 906/1308/19).

Так, предметом спору у даній справі є зобов`язання ОСББ «Мотозаводець» здійснити ОСОБА_2 перерахунок внеску на утримання будинку та прибудинкової території згідно з тарифом 6,50 грн. за 1 кв.м. за період з 01.06.2023 по 01.01.2024 року саме щодо її квартири, відповідно до прийнятих рішень ОСББ, а відповідно даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного провадження.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для закриття провадження у справі, що є підставою для відмови у задоволенні клопотання представника відповідача.

Керуючись ст. 43, 49, 251, 259, 260, 353 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя