Справа № 167/76/25
Номер провадження 2/167/117/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2025 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Сіліча І. І.,

з участю секретаря судового засідання Матвійчук Л. О.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , подану в його інтересах представником ОСОБА_2 до Рожищенської міської ради Луцького району Волиснької області про визнання права власності на нерухоме майно

встановив :

24 січня 2025 року представник позивач ОСОБА_1 - адвокат Іващик Т. Л. звернувся до суду з позовом до Рожищенської міської ради Луцького району Волиснької області про визнання права власності на нерухоме майно.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 . Після смерті останньої відкрилась спадщина на майно, зокрема на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначає, що спадщину після смерті батька ОСОБА_3 позивач прийняв фактично шляхом спільного проживання разом із спадкодацем на час відкриття спадщини, доглядом за спадковим майном, інших спадкоємців немає.

Зазначає, що позивач звернувшись до нотаріуса з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок отримав відмову у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно.

На підставі викладеного, просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 у порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 .

Відповідачу Рожищенській міській раді Луцького району Волинської області було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий не було подано.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися. 31 січня 2025 року на електронну адресу суду представник надіслав заяву в якій просив розгляд справи проводити у його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримують.

Відповідач Рожищенська міська рада Луцького району Волинської області в судове засідання не з`явилась, 14 лютого 2025 року через систему «Електронний суд» надіслали суду заяву в якій просять розгляд справи проводити у їхній відсутності. Проти заявлених вимог не заперечують.

Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 24 січня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено 17 лютого 2025 року о 10 год 00 хв. Витребувано у Рожищенської державної нотаріальної контори Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції належним чином засвідчену копію спадкової справи № 2/2025, щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі не здійснюється.

Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 198, ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд ухвалив про проведення підготовчого засідання на підставі наявних у суду матеріалів.

З огляду на те, що відповідачі визнають позовні вимоги, і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд вважає за можливе на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у цій справі.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд доходить такого висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , повторно виданого 05 листопада 2024 року Рожищенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 належав ОСОБА_3 , що стверджується копією договору на право побудови будинку і безстрокового користування земельною ділянкою від 07 серпня 1954 року, посвідченого Рожищенською державною нотаріальною конторою Волинської області 18 жовтня 1954 року за №Р 1068, копією акта приймання в експлуатацію державною приймальною комісією закінченого будівництвом індивідувального жилого будинку, затвердженого рішенням виконавчого комітету Рожищенської селищної ради Волинської області від 05 квітня 1975 року.

ОСОБА_3 до дня своєї смерті був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_2 разом зі своїм сином ОСОБА_1 та внуками ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . Спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 є син ОСОБА_1 , який прийняв спадщину шляхом спільного проживання із спадкодавцем.

Факт родинних відносин між спадкодавцем ОСОБА_3 та позивачем ОСОБА_1 як батьком та сином підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .

З копії матеріалів спадкової справи № 2/2025, заведеної 09 січня 2025 року після смерті ОСОБА_3 встановлено, що спадкоємець першої черги за законом ОСОБА_1 спадщину після смерті батька ОСОБА_3 прийняв шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем до його смерті за однією адресою: АДРЕСА_2 . Інших спадкоємців за законм немає. Пережилого подружжя немає.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14 січня 2025 року державним нотаріусом Рожищенської державної нотаріальної контори Волинської області Захіного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Демчук Т. М. позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_3 на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно на ім`я спадкодавця - ОСОБА_3 .

Ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 становить 96894,00 грн, що підтверджується висновком про вартість майна.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права на спадкування за законом і неможливістю реалізації цього права через відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно.

Враховуючи, що спадкодавець ОСОБА_3 помер до набрання чинності Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), а саме до 01 січня 2004 року, тому відповідно до ст. 5 ЦК України, до даних правовідносин необхідно застосовувати норми Цивільного Кодексу УРСР 1963 року, який регулював відносини спадкування на момент смерті спадкодавця.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно з ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Статтею 527 ЦК УРСР визначено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця.

Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.(ч. 1 ст. 534 ЦК УРСР).

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Статтею 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Статтею 553 ЦК УРСР визначено, що спадкоємець за законом або за заповітом має право відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вважається, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчить про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Стаття 41 Конституції України наголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Згідно з ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст. 16 ЦК України може бути, зокрема, визнання права.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Судом на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів встановлено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 , а саме житлового будинку з надвірними спорудами.

Прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину.

Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо.

Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; довідка державної податкової служби або страховика чи іншого органу про те, що спадкоємець після відкриття спадщини сплачував податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який підтверджує, що спадкоємець був постійно прописаний (зареєстрований) у спадковому будинку (квартирі); інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі № 305/235/17.

Під час розгляду справи судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 спадщину прийняв шляхом фактичного проживання із спадкодавцем як на час відкриття спадщини так і в подальшому, підтримував спадкове майно в належному стані, протягом шестимісячного строку не заявив про відмову від спадщини.

За наведених обставин, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд доходить висновку, що позов необхідно задовольнити та визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Однак, згідно клопотання представника позивача судовий збір необхідно залишити за позивачем ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 12, 81, 89, 200, 206, 247, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

ухвалив :

Позов ОСОБА_1 , поданий в його інтересах представником ОСОБА_2 до Рожищенської міської ради Луцького району Волиснької області про визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сплачений судовий збір залишити за позивачем ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 17 лютого 2025 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Представник позивача: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач: Рожищенська міська рада Луцького району Волинської області, місцезнаходження: м. Рожище, вул. Незалежності, 60 Волинська область, .

Головуючий суддя І. І. Сіліч