Справа № 143/429/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2025 року м. Погребище

Погребищенський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді Сича С.М.,

з участю секретаря Левченко М.О.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження в приміщенні суду в місті Погребище Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Погребищенської міської ради про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування,-

встановив:

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на житлову квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 67,4 кв.м., житловою площею 44,6 кв.м., що складається із коридору позначеного за номером -1, площею 8,5 м.кв., туалету позначеного за номером -2, площею 0,9 м.кв., ванної позначеної за номером - 3, площею 2,5 м.кв., кухні позначеної за номером - 4, площею 7,1 м.кв., комори позначеної за номером - 5, площею 0,6 м.кв., комори позначеної за номером - 6, площею 0,5 м.кв., житлової кімнати позначеної за номером - 7, площею 17,9 м.кв., житлової кімнати позначеної за номером - 8, площею 14,1 м.кв., житлової кімнати позначеної за номером - 9, площею 12,6 м.кв., балкону площею 1,0 м.кв., лоджії площею 1,4 м.кв., що становить 2/25 частки від будівлі, які належали на праві власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 та ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_3 , яким за життя належала на праві власності вказана житлова квартира.

Позивачка як спадкоємець за заповітом прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Матір позивачки - ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після звернення до нотаріального органу із заявою в частині видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житлову квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , їй було відмовлено нотаріусом.

Водночас їй було роз`яснено, що правовстановлюючі документи, які підтверджують право власності спадкодавців на дану квартиру, були видані з порушенням, а саме свідоцтво про право власності видано на квартиру, а бюро технічної інвентаризації провело реєстрацію права власності на цей об`єкт нерухомості як на 2/25 частини багатоквартирного житлового будинку.

За таких обставин, з метою захисту своїх спадкових прав, вона змушена звернутися із цим позовом до суду.

Позивачка та її представник - адвокат Скалецький О.О., будучи належним чином повідомленими в підготовче засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили. Разом із цим, від останнього на адресу суду надійшла телефонограма, в якій він просить розгляд спарви здійснювати за його відсутності, позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити (а.с.101).

Представник Погребищенської міської ради в підготовче засідання не з`явився, однак головний спеціаліст юрист відділу правового забезпечення Погребищенської міської ради Дзюба О.О. через канцелярію суду 31.01.2025 року подав заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнає (а.с. 94).

Від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, у зв`язку з чим в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що визнання представником відповідача позову слід прийняти, а позов задовольнити, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За змістом ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що відповідно до відомостей, що містяться у технічному паспорті, виданому керівником Липовецького відокремленого підрозділу КП «ВООБТІ» Т.В. Савчук на квартиру АДРЕСА_1 , загальна площа квартири становить 67,4 кв.м., житлова площа - 44,6 кв.м (а.с.13,14).

Згідно із свідоцтвом про право власності на житло від 04.01.1996 року квартира за адресою: АДРЕСА_1 належала ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Право власності на цей об`єкт нерухомості зареєстровано в бюро технічної інвентаризації як на 2/25 частини вищезазначеного багатоквартирного житлового будинку, а не як на квартиру (а.с.7).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 (а.с.11), яка була дружиною ОСОБА_3 .

Відповідно до довідки Погребищенської міської ради №3005 від 08.09.2021 року ОСОБА_2 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована та проживала разом із ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.62).

12.01.2012 року ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Погребищенської державної нотарільної контори О.В.Швецем, зареєстрований в реєстрі за №11, згідно із яким він заповів все своє майно на користь своєї дочки ОСОБА_1 (а.с. 55 зворот).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 (а.с.12), який був батьком позивачки (а.с.9).

Згідно із ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

В силу ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1226 ЦК України унормовано, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

В ч.1 ст.368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно із ч.2 ст.370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

За ч.1 ст.181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

В ст.382 ЦК України визначено, що квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання.

За ч.1 ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно частинами 1,3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно із ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідності до норми статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

В ч. 1 ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Враховуючи, те що спадкодавиця ОСОБА_2 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована та проживала разом із ОСОБА_3 , слід вважати, що останній прийняв спадщину після смерті дружини, як спадкоємець першої черги.

В свою чергу, позивачка як спадкоємець за заповітом прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_3 , позаяк постійно проживала із ним в одній квартирі на час відкриття спадщини, а також упродовж шести місяців з часу відкриття спадщини подала заяву про її прийняття до Погребищенської державної нотаріальної контори (а.с.53).

За ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Отже, внаслідок прийняття спадщини позивачка набула право власності на вказану житлову квартиру, яка відповідно ввійшла до спадкової маси після смерті її батьків.

Однак, листом державного нотаріуса Погребищенської державної нотаріальної контори Швеця О.В. від 30.01.2024 року у видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищезазначену житлову квартиру відмовлено, оскільки ОСОБА_3 прийняв спадщину після смерті дружини, однак не оформив спадкових прав. Крім того, надані правовстановлюючі документи, які підтверджують право власності спадкодавців на житлову квартиру, видані з порушенням, а саме свідоцтво про право власності видано на квартиру, а бюро технічної інвентаризації провело реєстрацію права власності на цей об`єкт нерухомості як на 2/25 частини багатоквартирного житлового будинку (а.с.4).

Відповідно до ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Частиною 1 ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права чи інтересу.

Згідно із ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Як вбачається із матеріалів справи право власності спадкодавців на спірну житлову квартиру фактично не було зареєстровано в бюро технічної інвентаризації.

Проте, зазначена обставина не свідчить про те, що вони не були власником цієї житлової квартири і що вона не увійшла до спадкової маси, оскільки право власності спадкодавцями було набуто у порядку, який існував на час набуття права власності, яке не пов`язувалося із здійсненням державної реєстрації права власності на нього, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.

Такий висновок суду узгоджується із правовою позицією сформульованою у постанові Верховного Суду від 24.05.2022 року у справі №207/2386/16-ц.

В контексті обставин справи суд вважає, що визнання позову представником відповідача, який як орган місцевого самоврядування наділений повноваженнями розпоряджатися майном територіальної громади, до якої може перейти право власності на спадкове майно після смерті спадкодавців у разі визнання його судом відумерлою спадщиною, не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

Отже, зважаючи на те, що позивач є спадкоємцем за заповітом на майно спадкодавця ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак у неї існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, ураховуючи визнання позову представником відповідача, суд приходить до висновку, що з метою захисту майнових прав позивача за нею необхідно визнати право власності на спірну житлову квартиру.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Зважаючи на те, що позивач бажає судові витрати залишити за собою, та враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, сплачений нею судовий збір не підлягає стягненню із відповідача на його користь.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 12, 13, 133, 141, 206, 247, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на житлову квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 67,4 кв.м., житловою площею 44,6 кв.м., що складається із коридору позначеного за номером -1, площею 8,5 м.кв., туалету позначеного за номером -2, площею 0,9 м.кв., ванної позначеної за номером - 3, площею 2,5 м.кв., кухні позначеної за номером - 4, площею 7,1 м.кв., комори позначеної за номером - 5, площею 0,6 м.кв., комори позначеної за номером - 6, площею 0,5 м.кв., житлової кімнати позначеної за номером - 7, площею 17,9 м.кв., житлової кімнати позначеної за номером - 8, площею 14,1 м.кв., житлової кімнати позначеної за номером - 9, площею 12,6 м.кв., балкону площею 1,0 м.кв., лоджії площею 1,4 м.кв., яка належала на праві власності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду через Погребищенський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Погребищенська міська рада Вінницької області (вул. Богдана Хмельницького, 110, м. Погребище, Вінницький район, Вінницька область, 22200), .

Повне судове рішення складено 10.02.2025 року.

Суддя