Справа № 539/620/25
Провадження № 2-о/539/33/2025
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 лютого 2025 року місто Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючої судді Рудалєвої Л.В.,
за участі секретаря судового засідання Бас В.Г.,
учасники справи у судове засідання не з`явилися,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Лубни в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Лубенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту смерті на території, де ведуться активні бойові дії,-
УСТАНОВИВ:
Позиція заявника та іншої заінтересованої особи
11 лютого 2025 року до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області (далі суд) звернулася ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 ) (далі заявниця), заінтересована особа: Лубенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Полтавська область, місто Лубни, вулиця Петра Яцика, будинок №20) (далі заінтересована особа) із заявою, в якій просить встановити факт смерті її батька - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживав на території АДРЕСА_3 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в смт Білокуракине, Сватівського району Луганської області, яке перебуває під окупацією російської федерації.
В обґрунтування заявлених вимог заявниця зазначила, що на підтвердження факту смерті батька, 28 жовтня 2024 року Білокуракинським районним відділом ЗАГС Департаменту ЗАГС Міністерства юстиції луганська народна республіка було видано свідоцтво про смерть ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживав на території АДРЕСА_3 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в смт Білокуракине, Сватівського району Луганської області, яке перебуває під окупацією російської федерації.
Отримати свідоцтво про смерть у відділі ДРАЦС неможливо, оскільки факт смерті відбувся на території України, яка тимчасово окупована російською федерацією, де неможливо отримати оригінал медичного документу, що може бути прийнято відділом ДРАЦС для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Встановлення цього факту Заявниці необхідно для документального підтвердження смерті батька.
Інша заінтересована особа у судове засідання пояснень щодо заяви не надала.
Заяви, клопотання учасників справи
Заявниця у судове засідання не з`явилася, разом із заявою до суду надала клопотання про розгляд заяви без її участі.
Інша заінтересована особа у судове засідання не з`явилась, про дату розгляду справи повідомлена належним чином.
Процесуальні дії у справі
Ухвалою суду від 12 лютого 2025 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у зазначеній цивільній справі та призначено судове засідання на 12 лютого 2025 року.
У зв`язку із тим, що заявниця та інша заінтересована особа, повідомлені належним чином, не з`явилися у судове засідання, інша заінтересована особа - не надала позицію щодо заяви, суд розглядає справу та ухвалює рішення на підставі документів, що в ній містяться.
Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини
Заявниця, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ж дочкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Маньківською сільською радою Сватівського району Луганської області 08 жовтня 1990 року (а.с.6), а також Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 , виданим Відділом державної реєстрації цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції у Харківській області 04 грудня 2025 року (а.с.7).
Таким чином, суд установив, що заявниця як дочка померлого ОСОБА_2 звернулася до суду у зв`язку із необхідністю встановлення факту його смерті на території, де ведуться активні бойові дії, для документального її підтвердження.
Норми права, які застосував суд
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно з пунктом восьмим частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
Частиною першою статті 317 ЦПК України визначено, що заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.
Згідно із пунктами 1, 2, 3 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.
Відповідно до пункту 3 наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» Недержавному підприємству «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України наказано тимчасово призупинити проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на території Луганської області та Донецької області. Проведення зазначених дій здійснюється будь яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території.
Пунктом другим частини першої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 2398-VІ від 01 липня 2010 року передбачено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі, зокрема, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.
Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженим наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309, Білокуракинська селищна територіальна громада Сватівського району Луганської області з 05 березня 2022 року належить до тимчасово окупованих російською федерацією територій України.
Висновки суду
Передусім суд зазначає, що вирішуючи в окремому провадженні справи про встановлення факту смерті особи після 23 лютого 2022 року на тимчасово окупованій території України, суди не можуть ігнорувати обставини, в яких опинилися заявники після повномасштабного військового вторгнення російської федерації на територію України та об`єктивні складнощі, які можуть виникнути у них при наданні доказів на підтвердження відповідного факту.
Вищенаведені міркування щодо виняткового юридичного значення факту смерті особи; специфіки розгляду справ в порядку окремого провадження, зокрема особливої ролі суду при з`ясуванні обставин справи; об`єктивних складнощів, які можуть виникнути у заявників при наданні доказів для встановлення факту смерті особи після 23 лютого 2022 року на тимчасово окупованій території України, в своїй сукупності дають підстави для висновку, що суди мають зважати на вказані обставини та, керуючись завданням цивільного судочинства, уникати спрощеного та формального підходу при вирішенні таких справ.
У постановах від 26 квітня 2023 року у справі № 337/3725/22, від 29 березня 2023 року у справі № 753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути, зокрема письмові докази; речові докази, зокрема звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі в обставинах, що загрожували їй смертю.
Вочевидь, вказаний перелік доказів та засобів доказування не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин (постанова Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року у справі № 607/1612/23).
Положеннями статей 3, 8, 9 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
У практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки», які узагальнено передбачають, що документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Такі винятки поширюються зокрема на документи щодо реєстрації народжень та смертей.
У Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».
У практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) розвинений принцип узгодженості спірного питання, зокрема, якщо у справі «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, Рішення від 18 грудня 1996 року, §45) ЄСПЛ обмежився коротким посиланням на відповідний пункт вказаного висновку Міжнародного суду ООН, то у справі «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, Рішення від 10 травня 2001 року) він приділив значну увагу аналізу цього висновку та подальшої міжнародної практики.
При цьому ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] є далеким від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до вказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, у тому числі й цим. Вирішити інакше, означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються у міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать» (див. Рішення у справі Cyprus v. Turkey, §96). При цьому, за змістом цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу (див Рішення у справі Cyprus v. Turkey, §92). Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони (тобто є окупованою).
Таким чином, суд може застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, у контексті як мінімум «реєстрації народжень, смертей і шлюбів», виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, у сукупності з іншими доказами, для встановлення можливих фактів, оскільки встановлення цих фактів має істотне значення для реалізації прав громадян України.
Вказані висновки суду узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 12 травня 2021 року у справі № 220/1582/20, від 24 квітня 2024 року у справі № 334/7625/23, від 11 вересня 2024 року у справі № 183/3496/24, від 27 листопада 2024 року у справі № 759/4623/24.
Як вбачається із змісту заяви, Заявниця отримала від родичів, які перебувають на тимчасово окупованій території, копію свідоцтва про смерть батька ОСОБА_2 , видане окупаційною владою, через месенжер. Отримання оригіналу свідоцтва про смерть, а також інших документів, що підтверджують факт смерті батька, Заявниця не вбачає за можливе.
Суд погоджується із Заявницею, оскільки вказані дії є значно ускладненими і пов`язані із ризиками для життя і здоров`я при відвідуванні тимчасово окупованої території Луганської області, зокрема, Білокуракинської селищної територіальної громади Сватівського району.
Суд звертає увагу, що видане органами на тимчасово окупованій території Луганської області свідоцтво про смерть не засвідчує у встановленому порядку факт смерті, що створює перешкоди та робить неможливим державну реєстрацію смерті. А смерть особи є юридичним фактом, що має наслідком припинення, зміну та виникнення багатьох правовідносин, а тому має безпосереднє значення для реалізації особою своїх прав.
Таким чином, оцінивши вищевказані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що обставини, викладені у заяві в обґрунтування заявлених вимог є достовірними, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними. Тому суд вважає за можливе задовольнити подану заяву.
Відповідно до частини четвертої статті 317, пункту восьмого частини першої статті 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання цього рішення.
Керуючись Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», статтями 12, 13, 81, 141, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті - задовольнити.
Встановити факт смерті ОСОБА_2 (народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у селі Маньківка Сватівського району Луганської області), який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в смт Білокуракине Сватівського району Луганської області, Україна.
Відповідно до частини четвертої статті 317, пункту 8 частини першої статті 430 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню.
Рішення в частині встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення суду невідкладно надіслати до Лубенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції для державної реєстрації смерті особи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи згідно пункту чотири частини п`ятої статті 265 ЦПК України:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: Лубенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Полтавська область, місто Лубни, вулиця Петра Яцика, будинок №20)

Суддя Лубенського міськрайонного суду

Полтавської області Л.В.Рудалєва