Провадження №2/760/2180/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2025 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Усатової І.А.,

при секретарі - Зеленчуку М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» звернулося до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 , у якому просило суд стягнути із відповідача на його користь матеріальну шкоду у розмірі 10331,84 грн. та судові витрати.

Зазначає, що 09.09.2020 між ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» та АТ «ПУМБ» був укладений Генеральний договір добровільного страхування наземного транспорту N VZ 0011 від 09.09.2020, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом «Citroen» д/н НОМЕР_1 , що підтверджується реєстром застрахованих ТЗ N 1 від 09.09.2020 за період з 09.09.2020 по 30.09.2020 до Генерального договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № VZ 0011 від 09.09.2020.

21.05.2021 за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 1, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого ТЗ та транспортного засобу марки «Opel» д/н НОМЕР_2 , під керуванням відповідача. По факту дорожньо-транспортної пригоди відносно відповідача було складено адміністративний протокол серії ААБ N 196949, який направлений до суду.

23.06.2021 постановою Шевченківського районного суду міста Києва по справі №761/20279/21, відповідача було визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КАП України (порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів).

Зазначили, що 08.06.2021 до ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» звернулось АТ «ПУМБ» в особі Педоси Ганни Сергіївни з заявою про виплату страхового відшкодування вх. № 15/04/9/1/2166-21 в зв`язку з ДТП, яка є страховим випадком відповідно до умов договору страхування.

18.06.2021 ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» згідно з договором страхування, на підставі заяви, довіреності № 527 та Страхового акту № 9769 від 15.06.2021, на підставі рахунку №ECeC-0010800 від 03.06.2021, враховуючи дані звіту про оцінку КТЗ № 03-31/05 від 31.05.2021, здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 10 331, 84 грн. (десять тисяч триста тридцять одна гривня 84 копійки), що підтверджується платіжним дорученням № 3022 від 18.06.2021.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів застрахована не була, що підтверджується листом МТСБУ № 9-02/24430 від 09.07.2021.

Вказали, що у зв`язку з цим, відшкодування шкоди, завданої застрахованому ТЗ покладається на відповідача. У зв`язку з вищевикладеним, маючи намір вирішити дане питання у досудовому порядку та керуючись положеннями ст. 993 ЦКУ, ст. 27 Закону України «Про страхування», звернувся до відповідача із вимогою про відшкодування шкоди завданої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди вих. 15/04/8/2/2454-21 від 21.10.2021, яка відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення було повернуто в зв`язку з закінченням терміну зберігання.

На підставі наведеного позивач просив позовні вимоги задовольнити та стягнути судові витрати.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 14.10.2022 у справі було відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Позивачу судом було надіслано копію ухвали суду від 14.10.2022, відповідачу судом було надіслано копію ухвали суду від 14.10.2022 та копію позовної заяви із додатками.

На адресу суду повернувся конверт, який направлявся відповідачу, із копією ухвали про відкриття провадження у справі та копією позовної заяви, з відміткою «за закінченням встановленого терміну зберігання».

У встановлений строк відзив від відповідача не надійшов.

Відповідно до. ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Указане узгоджується з висновками, викладеними у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 12 грудня 2018 року в справі № 752/11896/17 (провадження № 14-507цс18), від 12 лютого 2019 року в справі № 906/142/18 (провадження №12-233гс18), а також у постановах Верховного Суду: від 27 лютого 2020 року в справі № 814/1469/17 (провадження № К/9901/28703/19), від 01 квітня 2021 року в справі № 826/20408/14 (провадження №К/9901/16143/20), від 10 листопада 2021 року в справі № 756/2137/20 (провадження №61-3782св21) та інших.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Судом встановлено, що 09.09.2020 між ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» та АТ «ПУМБ» був укладений Генеральний договір добровільного страхування наземного транспорту №VZ 0011 від 09.09.2020, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом «Citroen» д/н НОМЕР_1 , що підтверджується реєстром застрахованих ТЗ № 1 від 09.09.2020 за період з 09.09.2020 у по 30.09.2020 до Генерального договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № VZ 0011 від 09.09.2020.

21.05.2021 за адресою: м. Київ, вул. Володимирська,1, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого ТЗ та транспортного засобу марки «Opel» д/н НОМЕР_2 , під керуванням відповідача. По факту дорожньо-транспортної пригоди відносно відповідача було складено адміністративний протокол серії ААБ № 196949, який направлений до суду.

23.06.2021 постановою Шевченківського районного суду міста Києва по справі №761/20279/21, відповідача було визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КАП України (порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів).

08.06.2021 до ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» звернулось АТ «ПУМБ» в особі Педоси Ганни Сергіївни з заявою про виплату страхового відшкодування вх. № 15/04/9/1/2166-21 у зв`язку з ДТП, яка є страховим випадком відповідно до умов договору страхування.

18.06.2021 ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» згідно з договором страхування, на підставі заяви, довіреності № 527 та страхового акту № 9769 від 15.06.2021, на підставі рахунку № ECeC-0010800 від 03.06.2021, враховуючи дані звіту про оцінку КТЗ № 03-31/05 від 31.05.2021, здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 10 331, 84 грн. (десять тисяч триста тридцять одна гривня 84 копійки), що підтверджується платіжним дорученням № 3022 від 18.06.2021.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів застрахована не була, що підтверджується листом МТСБУ № 9-02/24430 від 09.07.2021.

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені (ч. 5 ст. 82 ЦПК України).

Оскільки вина ОСОБА_1 , встановлена вказаною постановою суду то у відповідності до ч. 5 ст. 82 ЦПК України, доказуванню не підлягає.

У результаті зазначеної ДТП було пошкоджено застрахований т/з «Citroen» д/н НОМЕР_1 .

Згідно положень п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з вимогами ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Згідно із ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, яка завдана джерелом підвищеної небезпеки (автомобілем) відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє цим транспортним засобом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана майну одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Проте із вказаних правил є винятки, передбачені законом. Одним з таких винятків є страхування особою цивільно-правової відповідальності.

Статтею 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Суброгація істотно відрізняється від регресу. Основна відмінність суброгації від регресу полягає в тому, що при суброгації переходить існуюче право з усіма його забезпеченнями, а регрес породжує нове право. Суброгація - це перехід прав до третьої особи на основі закону. Регрес - це право, що виникає у особи внаслідок платежу. При суброгації до страховика переходить право, що вже виникло (з моменту заподіяння шкоди) у страхувальника. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу.

Таким чином, до страховика ТОВ «СК «Віді-Страхування» перейшло право вимоги до відповідача на підставі ст. 993 ЦК України - в порядку суброгації.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Верховним судом України в узагальненнях було роз`яснено, що розгляд цивільних справ, які виникають із договорів страхування, вирішенні питання про розмір збитків, завданих транспортному засобу, суди повинні з`ясовував дійсну вартість автомобіля, вартість його ремонту та обставини щодо економічної обґрунтованості ремонту пошкодженого транспортного засобу.

Судом всебічно, повно та об`єктивно досліджено, додані до позовної заяви документи на підставі яких позивач здійснив виплату страхового відшкодування на загальну суму 10331,84 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 76, ст. 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

У ч. ч. 1, 3 ст. 12, ч. ч. 1, 7 ст. 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

У ч. ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку, враховуючи, що станом на час розгляду справи, відповідачем відшкодування шкоди не відбулося, заперечень проти суми страхового відшкодування відповідачем не висловлено, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог.

Також відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 2 481,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 256, 257, 1166, 1187, 1191 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України «Про страхування», ст.ст. 12, 76-78, 81, 82, 89, 141, 259, 263- 265, 279 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» матеріальну шкоду в порядку суброгації у розмірі 10331,44 грн. та судові витрати в розмірі 2 481,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.А. Усатова