Справа № 461/1293/25
Провадження № 2-о/461/35/25
У Х В А Л А

про передачу справи за підсудністю

18.02.2025 Галицький районний суд м. Львова у складі судді Павлюк О. В., розглянувши матеріали вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Орган опіки та піклування в особі Галицького відділу Управління «Служба у справах дітей» Львівської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про усиновлення повнолітньої особи, -

в с т а н о в и в :

заявник звернувся до Галицького районного суду м. Львова зі заявою, у якій просить прийняти рішення про усиновлення ним повнолітньої особи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також записати його у Книзі реєстрації народжень відділу реєстрації актів цивільного стану батьком усиновленого сина.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що справа підлягає направленню за підсудністю до іншого суду для розгляду по суті, з таких підстав.

У ст. 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Як зазначається у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Отже, поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Підсудність - це розподіл підвідомчих загальним судам цивільних справ між різними судами першої інстанції залежно від роду (характеру) справ, що підлягають розгляду, і від території, на яку поширюється юрисдикція того чи іншого суду.

Територіальна підсудність - це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа.

Положеннями ст. 27 ЦПК України визначено загальні положення підсудності справ за місцем проживання або місцезнаходження відповідача.

За загальним правилом, встановленим ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її проживання або перебування, а позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Підсудність за вибором позивача визначена ст. 28 ЦПК України.

Слід також врахувати, що недотримання судом правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд до належного суду (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

Відповідно до ст. 310 ЦПК України, заява про усиновлення дитини або повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування, подається до суду за місцем їх проживання.

Відповідно до ч. 8 ст. 187 ЦПК України, суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Згідно з відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 1127875 від 18.02.2025, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що перебуває за межами територіальної юрисдикції Галицького районного суду м. Львова, оскільки відноситься до території Сихівського району м. Львова.

Дотриманням судами процесуальних норм інституту підсудності означає дотримання положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке гарантує, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Стаття 32 ЦПК України передбачає, що спори між судами про підсудність не допускаються.

Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку, що справа підлягає передачі на розгляд до Сихівського районного суду м. Львова.

Керуючись ст. 31, 32, 259-261, 310, 350-1, 350-2, 353 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Орган опіки та піклування в особі Галицького відділу Управління «Служба у справах дітей» Львівської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про усиновлення повнолітньої особи, передати для розгляду за територіальною підсудністю до Сихівського районного суду м. Львова (м. Львів, вул. Чоловського, 2).

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду.

Суддя Ольга ПАВЛЮК