КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

14 лютого 2025року м. Київ

Унікальний номер справи № 760/33376/24

Головуючий у першій інстанції - Зуєвич Л.Л.

Апеляційне провадження № 22-ц/824/7279/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів: Борисової О.В., Ратнікової В.М.,

перевіривши апеляційну скаргу, подану в інтересах Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 17 січня 2025 року у справі за заявою Головного управління Державної податкової служби України в Одеській області, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Укргазбанк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Хотенстор», про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 17 січня 2025 року у задоволенні заяви Головного управління Державної податкової служби України в Одеській області, заінтересовані особи: ПАТ «Укргазбанк», ТОВ «Хотенстор», про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, - відмовлено (а.с. 82-89).

Повний текст рішення виготовлено 17 січня 2025 року.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, 24 січня 2025 року Кобилянська Д.М. від імені та в інтересах Головного управління ДПС в Одеській області звернулась до суду з апеляційної скаргою через систему «Електронний суд» (а.с. 94-106).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 27 січня 2025 року витребувано матеріали цивільної справи (а.с. 108).

13 лютого 2025 року зазначена справа отримана Київським апеляційним судом та 14 лютого 2025 року передана судді-доповідачу.

Однак, апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду Київським апеляційним судом та підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, вона подана та підписана Кобилянською Д.М., як представником Головного управління ДПС в Одеській області.

Кобилянською Д.М. на підтвердження своїх повноважень до апеляційної скарги додано такі документи: довіреність у порядку передоручення, сформовану в системі «Електронний суд» від 04 березня 2024 року, видану Хван Р.М. на ім`я Кобилянської Д.М. для представництва інтересів Головного управління ДПС в Одеській області в судах України (в тому числі в апеляційній та касаційних інстанціях) з усіма правами, які надано законом стороні по справі, в тому числі з правом підписувати, подавати, доповнювати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи; без права передоручення іншим особам; довіреність дійсна до моменту її скасування (а.с. 101), витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформованого в системі «Електронний суд» 18 липня 2022 року (а.с. 100).

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до ч. 3 ст. 58 ЦПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно із п. 1 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються: довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо апеляційна скарга подана представником і ці документи раніше не подавалися.

Згідно з частиною 3 статті 62 ЦПК України довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (кваліфікованим електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами (стаття 246 ЦК України).

Довіреність, що видається у порядку передоручення, підлягає нотаріальному посвідченню, крім випадків, встановлених частиною четвертою цієї статті (частина 2 статті 245 ЦК України).

Як вбачається з довіреності у порядку передоручення, сформованої в системі «Електронний суд», вона дійсна до моменту її скасування, проте не вказаний строк дії основної довіреності, копія якої в матеріалах апеляційної скарги відсутня.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 246 ЦК України довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами.

В матеріалах справи міститься що витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформований в системі «Електронний суд» 18 липня 2022 року (а.с. 100), з якого вбачається, що станом на 18 липня 2022 року Хван Р.М. - виконуючий обов`язки начальника ГУ ДПС в Одеській області.

При цьому, довіреність у порядку передоручення, видана Хван Р.М. на ім`я Кобилянської Д.М. для представництва інтересів Головного управління ДПС в Одеській області в судах України (в тому числі в апеляційній та касаційних інстанціях) з усіма правами, які надано законом стороні по справі, в тому числі з правом підписувати, подавати, доповнювати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи; без права передоручення іншим особам; довіреність дійсна до моменту її скасування (а.с. 101), сформована в системі «Електронний суд» 04 березня 2024 року.

Однак, доказів, що Хван Р.М. мав повноваження щодо видачі такої довіреності від імені юридичної особи станом на 04 березня 2024 року в матеріалах справи відсутні.

Крім того, з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформованого в системі «Електронний суд» 18 липня 2022 року, вбачається, що Кобилянська Д.М. не є керівником Головного управління ДПС в Одеській області. Тому, її повноваження діяти від імені Головного управління ДПС в Одеській області у порядку самопредставництва можуть випливати виключно із закону, статуту, положення, трудового договору (контракту).

Проте, у суду відсутня інформація про те, що Кобилянська Д.М. має право діяти у порядку самопредставництва в інтересах Головного управління ДПС в Одеській області.

Для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи без додаткового уповноваження (довіреності) (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 серпня 2023 року у справі № 740/2873/22 (провадження № 61-8685св23)).

Велика Палата Верховного Суду зауважила, що, починаючи з 29 грудня 2019 року, коли набрав чинності Закон України від 18 грудня 2019 року № 390-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення можливостей самопредставництва в суді органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб незалежно від порядку їх створення», самопредставництво юридичної особи допускає можливість вчинення у суді процесуальних дій від її імені не тільки керівником або членом виконавчого органу, але й будь-якою іншою особою, уповноваженою на такі дії за законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом). Тому можливість участі у справі за правилами самопредставництва юридичної особи того, хто не є її керівником або членом її виконавчого органу, слід підтверджувати або приписом відповідного закону, або приписом статуту чи положення цієї особи, або умовами трудового договору (контракту), зокрема посадовою інструкцією (у разі, якщо такого договору у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника). Якщо інше не передбачено саме цими документами, уповноважений діяти у суді за правилами самопредставництва юридичної особи, має всі права відповідного учасника справи. Зазначене не виключає можливості додаткового подання до суду довіреності юридичної особи, проте самостійно вона не підтверджує повноваження діяти за правилами самопредставництва (див., зокрема, ухвали Великої Палати Верховного Суду від 8 червня 2022 року у справі № 303/4297/20 (пункт 18), Верховного Суду у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2024 року у справі № 591/2885/23, від 19 лютого 2024 року у справі № 367/1906/23, від 21 лютого 2024 року у справі № 297/2875/17, від 23 лютого 2024 року у справі № 761/36171/16-ц, від 26 лютого 2024 року у справі № 133/2744/21, від 26 лютого 2024 року у справі № 2011/17564/12, від 27 лютого 2024 року у справі № 2-401/11, від 28 лютого 2024 року у справі № 758/7617/23, від 28 лютого 2024 року у справі № 604/649/23, від 12 березня 2024 року у справі № 296/1646/23, від 29 квітня 2024 року у справі № 536/1267/18).

Отже, з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень. Наявність або відсутність у ЄДР даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень (див., зокрема, ухвали Великої Палати Верховного Суду від 8 червня 2022 року у справі № 303/4297/20 (пункт 18), Верховного Суду у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2024 року у справі № 591/2885/23, від 19 лютого 2024 року у справі № 367/1906/23, від 21 лютого 2024 року у справі № 297/2875/17, від 23 лютого 2024 року у справі № 761/36171/16-ц, від 26 лютого 2024 року у справі № 133/2744/21, від 26 лютого 2024 року у справі № 2011/17564/12, від 27 лютого 2024 року у справі № 2-401/11, від 28 лютого 2024 року у справі № 758/7617/23, від 28 лютого 2024 року у справі № 604/649/23, від 12 березня 2024 року у справі № 296/1646/23, від 29 квітня 2024 року у справі № 536/1267/18).

Визначені відповідно до частини третьої статті 58 ЦПК України документи, які можуть підтвердити повноваження діяти від імені скаржника за правилами самопредставництва, підписант не надала. Входження до кола власне трудових обов`язків підписанта здійснення самопредставництва скаржника не підтвердила.

Згідно з п. 1 ч. 5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Відтак, Кобилянська Д.М. не надала відповідних документів на підтвердження своїх повноважень подавати та підписувати апеляційну скаргу від імені Головного управління ДПС в Одеській області, а тому згідно з п. 1 ч. 5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і підлягає поверненню.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З приводу цього прецедентним є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р. та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 р. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з апеляційною скаргою, оформленою відповідно до вимог ст. 356 ЦПК України.

У зв`язку з наведеним, повернення апеляційної скарги не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки після усунення вказаних невідповідностей вимогам закону, апелянт має право повторного звернення до суду із апеляційною скаргою.

Керуючись ст.357 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу, подану в інтересах Головного управління ДПС в Одеській області, на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 17 січня 2025 року - повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали надіслати учасникам справи, а скаржнику надіслати копію ухвали разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

О.В. Борисова

В.М. Ратнікова