ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/117/25 Доповідач - Хома М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2025 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючої - Хома М.В.

суддів - Гірський Б. О., Храпак Н. М.,

секретар - Панькевич Т.І.

з участю представника ОСОБА_1 - адвоката Сампари Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Сампари Надії Миронівни на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 листопада 2024 року, ухвалене суддею Дзбичем В.Л. у цивільній справі №607/24241/23 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Управління соціальної політики Тернопільської міської ради, про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив визнати ОСОБА_2 недієздатним, встановити над ним опіку та призначити заявника опікуном.

Заяву обґрунтовано тим, що ОСОБА_2 є інвалідом ІІ групи внаслідок психологічного розладу та потребує постійного догляду. В ОСОБА_2 відсутні родичі, які б могли здійснювати за ним догляд. Фактичний догляд за ОСОБА_2 та вирішення соціально-побутових проблем здійснює ОСОБА_1 , який з ним спільно проживає та пов`язаний спільним побутом, тому вважається членом його сім`ї.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 листопада 2024 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано ОСОБА_2 недієздатним та встановлено над ним опіку.

Тимчасово покладено обов`язки опікуна над недієздатним ОСОБА_2 на орган опіки і піклування Тернопільської міської ради до вирішення питання про призначення опікуна в порядку, визначеному законом.

У задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

Строк дії рішення про визнання недієздатним ОСОБА_2 встановлено 2 роки з дня набрання рішенням законної сили.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Сампара Н.М. просить рішення суду першої інстанції в частині тимчасового покладення обов`язків опікуна над недієздатним ОСОБА_2 на орган опіки та піклування Тернопільської міської ради скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю. Вказує, що рішення суду в оскаржуваній частині є необґрунтованим, оскільки у ОСОБА_2 відсутні родичі, які могли б здійснювати за ним догляд. Попередній його опікун ОСОБА_3 є особою старшого віку, яка хворіє та не може здійснювати догляд. На даний час ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживають разом за адресою: АДРЕСА_1 . До матеріалів справи долучено докази належності кандидатури ОСОБА_1 , натомість ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не звертались із заявами про призначення опікунами недієздатного ОСОБА_2 .

Відзиву на апеляційну скаргу не подано, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Сампари Н.М., яка підтримала доводи апеляційної скарги, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині відмови у призначенні ОСОБА_1 опікуном недієздатного ОСОБА_2 , тому апеляційний суд відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України переглядає рішення суду лише в оскаржуваній частині.

Відмовляючи у задоволенні заяви в частині призначення ОСОБА_1 опікуном недієздатного ОСОБА_2 та покладаючи тимчасово обовязки опікуна на орган опіки та піклування, суд першої інстанції прийшов до висновку, що подання органу опіки і піклування не містить належної мотивації щодо призначення опікуном ОСОБА_1 ; органом опіки і піклування застосовано формальний підхід до вирішення даного питання, жодним чином не взято до уваги можливість чи неможливість виконання обовязків опікуна матірю ОСОБА_1 - ОСОБА_3 .

Також суд врахував, що матеріали справи не містять жодних доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_3 не може виконувати обовязки опікуна за станом здоровя чи з інших причин.

Колегія суддів повністю погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Обставини справи.

Рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області від 23 травня 2018 року у справі №599/445/18 визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с.Кобзарівка Зборівського району, недієздатним та призначено опікуном ОСОБА_5 .

Як вбачається із змісту судового рішення, із заявою про визнання недієздатним ОСОБА_2 звертався його батько ОСОБА_5 , який і був призначений судом опікуном свого недієздатного сина.

У листопаді 2019 року Тернопільська міська рада с.Кобзарівка та Вертелка Зборівського району звернулась до Зборівського районного суду із заявою про заміну опікуна ОСОБА_2 , а саме звільнення від повноважень опікуна ОСОБА_5 за станом здоровя та призначення опікуном ОСОБА_3 .

Ухвалою Зборівського районного суду Тернопільської області від 19 листопада 2019 року звільнено ОСОБА_5 від повноважень опікуна недієздатного ОСОБА_2 та призначено опікуном ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительку с.Кобзарівка Зборівського району.

Строк дії рішення Зборівського районного суду 23 травня 2018 року про визнання ОСОБА_2 недієздатним не був продовжений, оскільки опікун чи орган опіки і піклування не подали у встановленому законом порядку та у визначений ч.7 ст. 300 ЦПК України строк клопотання про продовження строку дії рішення про визнання особи недієздатною.

Батько ОСОБА_2 ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчить свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 .

Мати ОСОБА_2 ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що свідчить свідоцтво про смерть серія НОМЕР_2 .

Інших близьких родичів у ОСОБА_2 немає.

Як вбачається з висновку №2034 лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу (а.с.15), хворий ОСОБА_2 потребує постійного стороннього догляду, станом на час надання вказаного висновку (22.09.2022 року) проживає разом з особою, яка здійснює постійний догляд за ним - ОСОБА_3 за адресою : с.Кобзарівка.

Станом на 4 жовтня 2023 року ОСОБА_2 проживає у АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою ПП Східний масив б/н від 4.10.2023 року.

Згідно подання органу опіки піклування Тернопільської міської ради №302/06 від 18 вересня 2024 року, опікунська рада при виконавчому комітеті Тернопільської міської ради вирішила погодити кандидатуру ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в опікуни родича матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у разі визнання останнього рішенням суду недієздатним.

Як вбачається із змісту подання та витягу з протоколу №6 засідання опікунської ради від 23.08.2024 року, при вирішенні питання про погодження кандидатури ОСОБА_1 в опікуни ОСОБА_2 орган опіки і піклування прийняв до уваги наступні обставини: батьки ОСОБА_2 померли; інших рідних немає; ОСОБА_1 проживає у АДРЕСА_1 , в однокімнатній квартирі разом із родичем по матері ОСОБА_2 ; матеріально-побутові умови проживання належні; ОСОБА_1 здоровий та бажає бути опікуном ОСОБА_2 ; матір ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ) та сестра ОСОБА_1 не заперечують, щоб ОСОБА_1 був опікуном ОСОБА_2 .

Як пояснила у суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 - адвокат Сампара Н.М., матір ОСОБА_1 - ОСОБА_3 є хрещеною мамою ОСОБА_2 , і оскільки останній не має будь-яких родичів, тому саме ОСОБА_3 на прохання батька ОСОБА_2 - ОСОБА_5 ще при житті останнього погодилася доглядати хворого похресника ОСОБА_2 і деякий час була його опікуном згідно рішення суду. На даний час вона за віком і станом здоровя не може виконувати обовязків опікуна.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.

Відповідно до статті 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Згідно зі статтею 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до статті 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

У частині першій статті 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (частина перша статті 300 ЦК України).

Системно проаналізувавши зміст частини першої статті 60 ЦК України та частини першої статті 300 ЦПК України можливо дійти висновку, що обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 736/1508/17 (провадження № 61-39361св18).

Відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

Положеннями статті 63 ЦК України закріплено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Відповідно до частини першої статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88.

Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанова Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20).

Суд першої інстанції, дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні вимог ОСОБА_1 про призначення його опікуном над недієздатним ОСОБА_2 .

При цьому суд вірно вказав, що подання органу опіки та піклування Тернопільської міської ради про погодження кандидатури опікуна ОСОБА_1 стосовно ОСОБА_2 не містить належної мотивації та є формалізованим.

Колегія суддів повністю погоджується з таким висновком.

Орган опіки та піклування не зясував характер взаємовідносин між підопічним та кандидатом в опікуни, не приділив жодної уваги питанню можливості проживання недієздатної особи (з врахуванням характеру психічного захворювання) в квартирі, яка складається з однієї кімнати загальною площею 17, 2 кв.м., разом із ОСОБА_1 , який є особою молодого віку. При вирішенні цього питання орган опіки та піклування обмежився формальною вказівкою про належні матеріально-побутові умови ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 та вказівкою, що раніше ОСОБА_1 допомагав доглядати за ОСОБА_2 . Разом з тим, орган опіки і піклування не зясував (жодним чином не відображено як в поданні, так і в протоколі №6 засідання опікунської ради), скільки часу ОСОБА_2 проживає разом з ОСОБА_1 за вказаною адресою у м.Тернополі, які відносини між ними склалися за час спільного проживання в однокімнатній квартирі. Орган опіки і піклування не надав жодної оцінки тій обставині, що обовязки опікуна недієздатного ОСОБА_2 виконувала мати ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , 1968 р.н., разом із якою ОСОБА_2 , проживав у житловому будинку у с.Кобзарівка станом на 2022 рік; з яких причин місце проживання ОСОБА_2 було змінено із будинку у с.Кобзарівка на однокімнатну квартиру у м.Тернополі; з яких причин і коли ОСОБА_3 перестала здійснювати догляд за ОСОБА_2 .

У поданні органу опіки і піклування відсутня будь-яка інформація про те, чи відповідатиме таке призначення якнайкращим інтересам ОСОБА_2 та чи сприятиме його нормальному життєзабезпеченню.

Отже, органом опіки і піклування застосовано суто формальний підхід до вирішення питання про призначення ОСОБА_1 опікуном, а подання не є належним чином обгрунтоване.

Зазначене є обов`язком саме органу опіки та піклування, а суд зобов`язаний лише надати оцінку такому поданню та у випадку його обґрунтованості вирішити питання про призначення опікуна. Невстановлення вказаних обставин унеможливлює вирішення питання про призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 , що правильно встановив суд першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_3 є особою старшого віку, хворіє та не може бути опікуном ОСОБА_2 , колегія суддів оцінює критично, оскільки вказані обставини повинен був зясувати орган опіки і піклування при вирішенні питання про погодження кандидатури опікуна ОСОБА_2 .

Крім цього, у матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо стану здоровя ОСОБА_3 , а її вік (57 років) сам по собі не свідчить про неможливість виконання нею обовязків опікуна.

Додану до апеляційної скарги інформацію про результати обстеження лівого гомілково-ступеневого суглобу ОСОБА_3 з рекомендацією консультації в сімейного лікаря та ортопеда від 25.01.2021 року колегія суддів до уваги не приймає, так як даний доказ не був поданий до суду першої інстанції, в апеляційній скарзі відсутнє клопотання про долучення цього доказу до матеріалів справи та не заявлялося клопотання про визнання поважними причин неподання цього доказу до суду першої інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів уважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції- без змін.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 141, 367, 375, 382-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Сампари Надії Миронівни залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 17 лютого 2025 року.

Головуюча Хома М.В.

Судді Гірський Б.О.

Храпак Н.М.