Єдиний унікальний номер справи №760/9197/22
Провадження №22-ц/824/390/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 09 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Київтеплоенерго», третя особа Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва», про повернення коштів за ненадані послуги належної якості та відшкодування моральних збитків,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до ПАТ «Київтеплоенерго», третя особа Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва», про повернення коштів за ненадані послуги належної якості та відшкодування моральних збитків.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 30.06.2017 року між ОСОБА_1 , якому належить житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , та ПАТ «Київенерго» укладено договір на централізоване опалення та гаряче водопостачання. Опалювальний сезон 2017-2018 пройшов з проблемами по опаленню приміщення. У грудні 2019 комісією складено акт від 06.12.2019 року про порушення у режимі надання послуг ЦО/ГПВ. КП «Київтеплоенерго» опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 року № 34 (5085). Квартира споживача під`єднана до внутрішньобудинкової системи теплопостачання. Споживач від послуг централізованого опалення та постачання гарячої води не відключався. Подальші опалювальні сезони пройшли також без опалення. На проведення ремонту труби знадобилось 3 роки, весь час гарячий теплоносій йшов у землю і в системі централізованого опалення будинку на АДРЕСА_1 не було підтримано належного тиску та температурного режиму. Оскільки споживач розраховував на належне отримання послуги та сплачував за послуги на рахунок виконавця, враховуючи ремонт труби, це вказує на те, що виконавець самоусунувся від виконання всіх пунктів договору.

На підставі наведеного, просив суд стягнути з відповідача на свою користь кошти у розмірі 35219,00 грн.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 08 червня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «Київтеплоенерго», третя особа Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва», про повернення коштів за ненадані послуги належної якості та відшкодування моральних збитків відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що відповідно до договору відповідач взяв на себе зобов`язання надавати позивачу послуги з теплопостачання безпосередньо до приміщення споживача та проводити 2 рази на рік перевірку внутрішньобудинкових систем. Вказує, що відповідно до договору - точки розподілу, в яких здійснюється передача послуг від виконавця споживачеві, є стояки в межах квартири. Зазначає, що тільки 03.12.2021 року відповідач повідомив споживача, що у зв`язку з переходом на нові моделі договірних правовідносин, а саме договори без обслуговування внутрішньобудинкових систем, з грудня 2021 року умови договору змінено. Вказує, що відповідачем порушеного умови договору, а судом не враховано положення ст.610, 651 ЦК України та стст.2,10, 23 Закону України «Про захист прав споживачів».

27 грудня 2023 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Згідно із ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах даної категорії розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з положеннями ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання встановлених законом умов) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги з таких підстав:

В ході розгляду справи судом було встановлено, що з 01.05.2018 комунальні послуги централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води для мешканців зазначеного житлового будинку надавалися КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» на підставі публічного договору про приєднання, з урахуванням норм чинного законодавства України та типового Договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води населенню відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 та оприлюдненого у газеті Київської міської ради «Хрещатик» від 28.03.2018 № 34 (5085), який вважається акцептованим (прийнятим) усіма споживачами, які в установленому порядку не надали заперечення щодо умов цього договору.

Мешканці, які були споживачами послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» і не обрали модель договірних відносин, переведені на індивідуальний договір про надання комунальної послуги, тобто з 01.11.2021 постачання теплової енергії та гарячої води мешканцям житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 відбувається на підставі індивідуальних договорів. Житловий будинок за вказаною адресою забезпечується тепловою енергією та гарячим водопостачанням від окремо розташованого центрального теплового пункту (ЦТП), який обліковується на балансі КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО».

Відповідно до акту розмежування меж балансової належності тепломереж та експлуатаційної відповідальності сторін, внутрішньобудинкові мережі перебувають на балансі КП «Керуючої компанії з обслуговування житлового фонду Солом`янського району КП ЖЕД-906.

Згідно з актом комісійного обстеження від 30.03.2018 року виявленою причиною відхилення у режимі надання послуг ЦО є розбалансовані системи СРТ між першою та другою зонами ЦО в під`їздах, не збалансовані системи ЦО будинку в цілому. У ході обстежень запропоновані заходи, які потрібно вжити для відновлення штатного режиму надання послуг з ЦО: промити опалювальні прилади в квартирах з незадовільною температурою опалення ЦО; налагодити системи СРТ в кожному під`їзді, налагодити системи ЦО в будинку в цілому.

КП Керуючою компанією житлового фонду Солом`янського району надано гарантійний лист від 04.10.2021 № 98-3379/03 від балансоутримувача на опалювальний період 2021/2022.

Відповідно до п. 8 типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 № 830, п. 9 типового індивідуального договору про надання послуги з постачання гарячої води, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1182, виконавець забезпечує постачання теплової енергії та гарячої води у відповідній кількості та якості до межі зовнішніх інженерних мереж постачання послуги виконавця та внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку.

КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» несе відповідальність за якість послуги на вводі в будинок та не утримує на балансі внутрішньобудинкові мережі. Питання належної роботи внутрішньобудинкової системи є компетенцією балансоутримувача будинку та виконавця послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території.

З 01.05.2021 року набрав чинності Закон України від 03.12.2020 № 1060 «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг» (Закон № 1060), згідно з яким внесені зміни до Закону України від 09.11.2017 № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги», Закону України від 22.06.2017 № 2119-VIII «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та Кабінету Міністрів України доручено забезпечити приведення своїх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

Підприємство оприлюднило на своєму офіційному сайті тексти типових індивідуальних договорів про надання послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води, що є публічними договорами приєднання за посиланням: https://kte.kmda.gov.ua/ukladannya-dogovoru-z-kp-kyyivteploen/.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні вимог позовної заяви, зазначив, що за належне функціонування, регулювання та налагодження роботи системи теплопостачання будинку за адресою: АДРЕСА_1 , відповідальність покладено на балансоутримувача будинку, до обов`язку якого належить вжиття заходів щодо забезпечення нормальної та стабільної роботи внутрішньобудинкової системи опалення будинку, тому позов в цій частині задоволенню не підлягає. Позовна вимога про стягнення з відповідача моральної шкоди є похідною від вимоги про повернення коштів за ненадані послуги належної якості, тому в задоволенні вимоги про стягнення моральної шкоди також відмовлено.

По своїй суті позиція апелянта, висловлена в апеляційній скарзі, в переважній більшості співпадає з його доводами твердженнями, які він висловлював в суді першої інстанції, і яким судом надано відповідну правову оцінку.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини.

В своєму рішенні у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958, ЄСПЛ зазначив про те, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції й зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Верховний Суд у постанові від 24 квітня 2020 року у справі № 554/2491/17 зазначив наступне:

«Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з висновками судів попередніх інстанцій щодо установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судами, які їх обґрунтовано спростували.

Із урахуванням того, що доводи касаційної скарги є майже ідентичними доводам апеляційної скарги заявника, яким судом апеляційної інстанції надана належна оцінка, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність необхідності повторно відповідати на ті самі аргументи заявника. При цьому судом враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразова відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Руїз Торія проти Іспанії). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанції просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.»

З огляду на зазначене, апеляційний суд вважає відсутніми підстави для повторного наведення тих доводів і аргументів, якими керувався суд першої інстанції при вирішенні даної справи, і з якими в повній мірі погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідачем порушеного умови договору, а судом не враховано положення ст.610, 651 ЦК України та стст.2,10, 23 Закону України «Про захист прав споживачів» є безпідставними.

Правовідносини, що існували між сторонами з 01.05.2018 року по 01.11.2021 року регулювалися нормами ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Правилами користування тепловою енергією які затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року №1198, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, Законом України від 22.06.2017 року № 2119-УІІІ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».

КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» є виконавцем послуг з централізованого опалення централізованого постачання гарячої води з 01.05.2018 року, а котельні, теплові мережі, теплові пункти, вузли обліку та інше допоміжне обладнання на них передано в наявному стані.

Для мешканців житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» було виконавцем послуг з централізованого опалення централізованого постачання гарячої води з 01.05.2018 року, відповідно до розпорядження Київської міської державної адміністрації від 27.12.2017 року № 1693 «Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу міста Києва від 27 вересня 2001 року, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго» Комунальне підприємство «КИІВТЕПЛОЕНЕРГО» визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ «Київенерго».

Окремо між КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» та КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва», як управителем зазначеного будинку договір співпраці не переукладався, як і з усіма іншими КП «Керуюча компанія міста Києва», оскільки продовжує діяти договір про співпрацю між ПАТ «Київенерго» та КП «Керуюча компанія Солом`янського району м. Києва», додатком до якого є Акт розмежування меж балансової належності тепломереж і експлуатаційної відповідальності сторін.

Згідно з Додатком № 4 до Договору межа балансової відповідальності проходить перед входом теплової мережі в будинок АДРЕСА_1 . Крім того, відповідно до п. 3.2.1. Договору, КП «Керуюча компанія Солом`янського району м. Києва» зобов`язана забезпечувати належні умови для передачі (транзиту) теплової енергії та гарячої води тепловими мережами, зовнішньо- та внутрішньо будинковими системами від межі розподілу балансової належності та експлуатаційна відповідальності до квартир/приміщень Споживача. Згідно з п. 3.2.2. Договору Сторона-2 зобов`язань утримувати теплове обладнання в належному стані.

З 01.05.2018 року комунальні послуги централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води для мешканців зазначеного житлового будинку надавалися КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО».

На підставі публічного договору про приєднання з урахуванням норм чинного законодавства України та типового Договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води населенню відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, що затверджені постановою ,Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 оку №630 та оприлюднено у газеті Київської міської ради «Хрещатик» від 28.03.2018 року №34 (5085), який вважається акцептованим (прийнятим) усіма споживачами, які в установленому порядку не надали заперечення щодо умов цього договору.

Вищевказаний житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 забезпечується тепловою енергією та гарячим водопостачанням від окремо розташованого центрального теплового пункту, який обліковується на балансі КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО». Джерелом теплопостачання є ТЕЦ-5.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції про те, що КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» несе відповідальність за якість послуги на вводі в будинок та не утримує на балансі внутрішньобудинкові мережі. Питання належної роботи внутрішньобудинкової системи є компетенцією балансоутримувача будинку та виконавця послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За положеннями ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За правилами ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції.

Суд першої інстанції повно і всебічно з`ясував обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на норми закону, які регулюють спірні відносини, прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту порушення її прав як споживача саме з боку КП «Київтеплоенерго», так як відсутність належного технічного стану внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку не належить до зони відповідальності останнього.

Висновки суду відповідають обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Доводи апеляційної скарги відповідача про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, як підставу для скасування рішення суду, законності та обґрунтованості рішення суду не спростовують, оскільки відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 376 ЦПК України порушення норми процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи, натомість справа судом вирішена правильно, з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин справи та дотриманням норм матеріального права при її вирішенні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції повно і всебічно з`ясовані всі обставини справи, дана належна правова оцінка доказам, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 389 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 09 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий С.О. Журба

Судді: Т.О. Писана

К.П. Приходько