Справа № 159/2913/24
Провадження № 2/159/228/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року Ковельський міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Грідяєвої М.В.

при секретарі Шокот С.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ковель в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказуючи на те, що 17.06.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №6709574, який укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер телефону відповідача, відповідно до якого кредит надається в безготівковій формі на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом. Приймаючи умови кредитного договору клієнт підтверджує, що він ознайомлений з умовами, розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватись. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст.641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. 27.10.2023 року між ТОВ «Мілоан»» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу, відповідно якого ТОВ «Мілоан» передала (відступила) за плату належні права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняла права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, відповідно якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 40430 грн., з яких: 10000 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 29100 грн. заборгованість за відсотками, 1330 грн. заборгованість за комісією. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості. З моменту отримання права вимоги з 27.10.2023 року позивачем не здійснювалося нарахування штрафних санкцій. 21.06.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №102081716. 28.09.2023 року між ТОВ «Мілоан»» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу, відповідно якого ТОВ «Мілоан» передала (відступила) за плату належні права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняла права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, відповідно якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 3890 грн., з яких: 1000 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 2790 грн. заборгованість за відсотками, 100 грн. заборгованість за комісією. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. 11.06.2023 року між ТОВ « Фінансова компанія «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ОСОБА_1 укладений договір позики №78379152. 14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу, відповідно якого ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» передає (відступає) за плату належні права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, відповідно якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 36800 грн., з яких: 9200 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 27600 грн. заборгованість за відсотками. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. 14.06.2023 року між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 укладений договір позики №5716799, який підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер телефону відповідача, відповідно до якого товариство надає фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором, кредит надається в безготівковій формі у національній валюті на реквізити банківської картки вказаної клієнтом. 15.11.2023 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу, відповідно якого ТОВ «Маніфою» передала (відступила) за плату належні права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняла права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, відповідно якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 17858 грн. 50 коп., з яких: 5500 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 12358 грн. 50 коп. заборгованість за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 15.11.2023 року позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №6709574 в розмірі 40430 грн., заборгованість за договором №102081716 в розмірі 3890 грн., заборгованість за кредитним договором №78379152 в розмірі 36800 грн., заборгованість за кредитним договором №5716799 в розмірі 17858 грн. 50 коп., а всього: 98978 грн. 50 коп. та 3028 грн. судовий збір.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно клопотання в позові та письмового клопотання просить розглядати справу без його участі, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити.

Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно письмової заяви представника відповідача просить розглянути справу без їх участі позов не визнають, просять в позові відмовити, вирішити питання розподілу судових витрат. Згідно відзиву на позов, позов не визнають, просять в позові відмовити, вказуючи на те, що відповідач не визнає факту, що позивач правомірно набув права грошової вимоги до відповідача по споживчим кредитам №6709574 від 17.06.2023 р, №102081716 від 21.06.2023 року та №78379152 від 11.06.2023, та за договором позики №5716799 від 14.06.2023 року. На підтвердження позивних вимог позивачем не надано доказів сплати визначеної ціни продажу за договором - оплати за відступлення права вимоги по договорам факторингу, таким чином не доведено належними та допустимими доказами обставину переходу права вимоги за договорами. Крім того, позивач на підтвердження своїх вимог не надав докази отримання відповідачем від ТОВ «Мілоан» кредитних коштів на суму 10000 грн. за договором про споживчий кредит №6709574 від 17.06.2023 року, від ТОВ «Мілоан» на суму 1000 грн. за договором про споживчий кредит №102081716 від 21.06.2023 року, кредитних коштів на суму 9200 грн. на суму 5500 грн. Позивачем не надано суду належних, допустимих і достовірних доказів того, що відповідачу після укладення договору позики №78379152 від 11.06.2023 року від ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та укладення договору позики №5716799 від 14.06.2023 року від ТОВ «МАНІФОЮ» видано кредит саме в сумах заявлених позовних вимог. Визначення даних сум в кредитних договорах не свідчить про отримання саме в цьому розмірі кредиту відповідачем і виконання кредитодавцем своїх зобов`язань по договорах. Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України з урахуванням положень статей 526, 527, 530 ЦК України, кредитор має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором (що узгоджується з позицією викладеною в Постанові Верховного Суду від 30.01.2018 по справі №161/16891/15-ц). Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку). Такий висновок щодо оцінки односторонніх документів банку кореспондує висновку Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 та Верховного Суду України в постанові від 11.03.2015 р.№ 6-16цс15. Підпункт 14 пункту 3 Розділу 1 Положення про організацію бухгалтерського обліку. Розрахунки заборгованості, на які посилається позивач, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а отже не є належними доказами існування боргу. Наявність роздрукованого розрахунку заборгованості за договором є не достатнім для задоволення позовних вимог, оскільки сам розрахунок, умови кредитування тощо, є внутрішніми документами банку та не містять відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи видавалися кредитні кошти відповідачу, на який строк, правильність нарахування відсотків позивачем, а також, за відсутності належних та допустимих доказів, зробити висновок, що ця заборгованість виникла саме внаслідок порушення відповідачем умов відповідного кредитного договору, та неможливо встановити, які саме умови спірного договору порушені відповідачем. Сторона відповідача понесла 9000 грн. судових витрат на правничу допомогу, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат становить 9000 грн. Просить в позові відмовити.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов ТОВ «ФК «ЄАПБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно договору про споживчий кредит №6709574 від 17.06.2023 року, паспорту споживчого кредиту, графіку платежів за договором про споживчий кредит між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 , товариство надало ОСОБА_1 кредит в розмірі 10000 грн. на 105 днів з 17.06.2023 року, із сплатою (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 3 % в день та комісії в розмірі 1330 грн. Кредит наданий в безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку відповідача зазначену ним в особистому кабінеті. В договорі зазначено що він підписаний електронним підписом відповідача.

Згідно договору про споживчий кредит №102081716 від 21.06.2023 року, паспорту споживчого кредиту, графіку платежів за договором про споживчий кредит між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 , товариство надало ОСОБА_1 кредит в розмірі 1000 грн. на 105 днів з 21.06.2023 року, із сплатою (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 3 % в день та комісії в розмірі 100 грн. Кредит наданий в безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку відповідача зазначену ним в особистому кабінеті. В договорі зазначено що він підписаний електронним підписом відповідача.

Згідно договору позики №78379152 від 11.06.2023 року, між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ОСОБА_1 , ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» надало ОСОБА_1 кредит в розмірі 9200 грн. на 30 днів, із сплатою процентів 2,5 % в день. В договорі зазначено що він підписаний електронним підписом відповідача.

Згідно договору позики №5716799 від 14.06.2023 року, між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 , ТОВ «Маніфою» надало ОСОБА_1 кредит в розмірі 5500 грн. на 80 днів, із сплатою процентів 3 % в день. В договорі зазначено що він підписаний електронним підписом відповідача.

Відповідно до ст.ст.205, 207 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

На підтвердження укладених договорів №6709574 від 17.06.2023 року, №102081716 від 21.06.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 , договору №78379152 від 11.06.2023 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ОСОБА_1 , №5716799 від 14.06.2023 року між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 , позивачем не додано належних та допустимих доказів, в яких повинно бути відображено послідовність укладення договорів, введення даних по заяві відповідачем, як позичальником, їх перевірку та скорингову оцінку, створення пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) в особистому кабінеті відповідача, як позичальника, якому направлено sms-повідомлення про погодження кредиту з ідентифікатором (кодом) для підписання акцепту та укладення договору, підписання саме відповідачем, як позичальником одноразовим ідентифікатором та відправленням товариству електронного повідомлення про прийняття пропозиції укласти кредитний договір (акцепт), розміщення в особистому кабінеті відповідача, як позичальника договору.

Таким чином, позивачем не доведено, що між відповідачем та первісними кредиторами укладено кредитні договори за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, ознайомлення та погодження відповідачем, як позичальником, з умовами договору, в зв`язку з чим відсутнє підтвердження ознайомлення та згода відповідача, як позичальника з умовами договору. Відсутні підстави вважати, що сторони обумовили усі обов`язкові умови кредитного договору. Відсутні підстави вважати, що при укладенні договору дотримано вимог, передбачених ст.9 Закону України «Про споживче кредитування».

В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у статті 8 Конституції України.

Відповідно до частини четвертої статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів.

Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.

Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У даному випадку договірні правовідносини виникли між товариством та фізичною особою споживачем.

Конституційний Суд України у рішенні у справі щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

Крім того, суд погоджується з доводами відповідача, щодо не підтвердження позивачем належними та допустимими доказами отримання відповідачем кредитних коштів за кредитними договорами, як і наявність заборгованості за кредитними договорами.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Враховуючи не доведення позивачем укладання договорів, отримання кредитних коштів відповідачем, суд вважає недоцільним встановлювати та перевіряти правомірність нарахованих відсотків та обставини переходу права грошової вимоги від первісних кредиторів до позивача за договорами факторингів.

В зв`язку з недоведеністю позовних вимог, підстав для стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за вказаними вище договорами відсутні.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, в зв`язку з відмовою у позові, вимоги позивача про стягнення судового збору з відповідача на користь позивача задоволенню не підлягають, з позивача на користь відповідача підлягає стягненню витрати на правничу допомогу.

Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з матеріалів справи, правову допомогу відповідачу у зазначеній справі надавала адвокат Цокало Т.М. на підставі договору про надання правничої допомоги від 04.10.2024. До відзиву долучено акт приймання-передачі наданої правничої допомоги, згідно якого підтверджено виконання робіт адвокатом та прийняття такої роботи відповідачем, витрати на професійну правничу допомогу становлять 9000 грн.

З врахуванням складності справи, співмірності та пропорційності понесених витрат щодо предмета спору, значення справи для сторін, враховуючи обсяг наданих адвокатом послуг, те, що справу було розглянуто у спрощеному позовному провадженні, без участі представника відповідача у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що розмір вказаних відповідачем витрат на правничу допомогу, є співмірним з виконанням адвокатських робіт.

Керуючись ст.ст.205, 207, 638, 509 ЦК України, ст.ст.12, 83, 84, 89, 137, 141, 263, 265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

В позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 9000 грн. витрати на правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Повна частина рішення виготовлена 17.02.2025 року.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя:М. В. ГРІДЯЄВА