Справа № 359/5067/24
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/6808/2025
Головуючий у суді першої інстанції: Борець Є.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Шпирук Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката Опалюка Сергія Валерійовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2024 року, постановлену у складі судді Борця Є.О., у справі № 359/5067/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Бориспільської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, про визнання недійсним та скасування рішення органу місцевого самоврядування про затвердження технічної документації із землеустрою та скасування рішень про державну реєстрації права власності на земельні ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , Бориспільської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, про визнання недійсним та скасування рішення органу місцевого самоврядування про затвердження технічної документації із землеустрою та скасування рішень про державну реєстрації права власності на земельні ділянки. Просив визнати недійсним та скасувати рішення Бориспільської міської ради №769-11-VIIІ від 13 липня 2021 року в частині безоплатної передачі у власність ОСОБА_3 та ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,1000 га з кадастровим номером :09:019:0038; а також скасувати державну реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на земельні ділянки площею 0,0431 га з кадастровим номером :09:019:0044 та площею 0,0451 га з кадастровим номером :09:019:0045.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 04 червня 2024 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 .

В грудні 2024 року представник ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам вчиняти дії, спрямовані на будівництво, зведення чи облаштування будинку, інженерних та господарських будівель і споруд на земельній ділянці площею 0,0069 га, що є частиною земельної ділянки з кадастровим номером :09:019:0044 та межує з земельною ділянкою ОСОБА_1 з кадастровим номером :09:019:00030, з земельною ділянкою ОСОБА_5 з кадастровим номером :09:019:0029 та з земельною ділянкою ОСОБА_6 з кадастровим номером :09:019:0037; а також заборони ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам вчиняти дії, спрямовані на будівництво, зведення чи облаштування будинку, інженерних та господарських будівель і споруд на земельній ділянці площею 0,0103 га, що є частиною земельної ділянки з кадастровим номером :09:019:0045 та межує з земельною ділянкою ОСОБА_6 з кадастровим номером :09:019:0037. Зазначав, що на цих земельних ділянках відповідач має намір здійснити будівництво. Невжиття заходів забезпечення позову утруднить захист права ОСОБА_1 , адже для захисту своїх прав він буде змушений пред`являти нові позови.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2024 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, адвокат Опалюк С.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким заяву про забезпечення позову задовольнити в повному обсязі. Посилається на те, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи. Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд першої інстанції безпідставно послався на те, що ОСОБА_1 вже звертався до суду із такими вимогами. При цьому суд не врахував нових доказів, які він додав до заяви про забезпечення позову, та які не надавалися раніше, не надав оцінки поданій ОСОБА_2 позовній заяві, у якій він стверджує, що має намір забудувати частину земельних ділянок, які слугували проїздом до земельної ділянки ОСОБА_1 , а також наданим будівельним паспортам, на яких відображена лінія регулювання забудови, що проходить по частині земельних ділянок, які раніше були проїздом до земельної ділянки позивача. Крім того, звертає увагу на те, що ОСОБА_1 у раніше поданій заяві просив заборонити будівництво на всій площі належних відповідачеві земельних ділянок, в той час як у даній заяві він просив заборонити проводити будівельні роботи лише на тій частині земельних ділянок, які раніше були проїздом до його земельної ділянки. Також, вважає, що суд першої інстанції безпідставно послався як на підставу для відмови у задоволенні заяви на те, що ОСОБА_1 не заявляв позовну вимогу про зобов`язання ОСОБА_2 здійснити знесення об`єктів нерухомого майна, розміщених на території земельних ділянок, оскільки на даний момент будь-якого нерухомого майна на існуючому між земельними ділянками проїзді не збудовано, забезпечення позову спрямоване на недопущення такої забудови.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник адвокат Опалюк С.В., який приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити з наведених у ній підстав.

ОСОБА_2 , представник Бориспільської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , представник ГУ Держгеокадастру у м. Києві та Київській області в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, а тому колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення його позову до ОСОБА_2 , Бориспільської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, про визнання недійсним та скасування рішення органу місцевого самоврядування про затвердження технічної документації із землеустрою та скасування рішень про державну реєстрації права власності на земельні ділянки, шляхом заборони ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам вчиняти дії, спрямовані на будівництво, зведення чи облаштування будинку, інженерних та господарських будівель і споруд на земельній ділянці площею 0,0069 га, що є частиною земельної ділянки з кадастровим номером :09:019:0044 та межує з земельною ділянкою ОСОБА_1 з кадастровим номером :09:019:00030, з земельною ділянкою ОСОБА_5 з кадастровим номером :09:019:0029 та з земельною ділянкою ОСОБА_6 з кадастровим номером :09:019:0037; а також заборони ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам вчиняти дії, спрямовані на будівництво, зведення чи облаштування будинку, інженерних та господарських будівель і споруд на земельній ділянці площею 0,0103 га, що є частиною земельної ділянки з кадастровим номером :09:019:0045 та межує з земельною ділянкою ОСОБА_6 з кадастровим номером :09:019:0037, суд першої інстанції виходив з того, що визначений позивачем спосіб забезпечення позову не відповідає заявленим вимогам та зачіпає права та інтереси третіх осіб.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такої ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п.п. 4, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

За таких обставин, забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до заявлених вимог ОСОБА_1 просив визнати недійсним та скасувати рішення Бориспільської міської ради №769-11-VIIІ від 13 липня 2021 року в частині безоплатної передачі у власність ОСОБА_3 та ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,1000 га з кадастровим номером :09:019:0038; а також скасувати державну реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на земельні ділянки площею 0,0431 га з кадастровим номером :09:019:0044 та площею 0,0451 га з кадастровим номером 32105 00000:09:019:0045.

Тобто, позовні вимоги спрямовані виключно на припинення права власності ОСОБА_2 на земельні ділянки, наслідком ухвалення рішення у разі задоволення позову ОСОБА_1 буде скасування державної реєстрації за ОСОБА_2 права власності на земельні ділянки площею 0,0431 га з кадастровим номером :09:019:0044 та площею 0,0451 га з кадастровим номером 32105 00000:09:019:0045.

Інших вимог до ОСОБА_2 позивач ОСОБА_1 не заявляв.

Також, встановлено, що представник ОСОБА_1 вже подавав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки площею 0,0431 га з кадастровим номером :09:019:0044 та площею 0,0451 га з кадастровим номером :09:019:0045, а також шляхом заборони ОСОБА_2 здійснювати будівельні роботи на вказаних земельних ділянках.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 10 червня 2024 року вказану заяву задоволено частково. Накладено арешт на земельні ділянки площею 0,0431 га з кадастровим номером :09:019:0044 та площею 0,0451 га з кадастровим номером :09:019:0045, тоді як у задоволенні вимоги про заборону здійснення будівельних робіт було відмовлено. При цьому, суд виходив з того, що такі заходи забезпечення позову як накладення заборони здійснення будівельних робіт не є співмірними із заявленими позовними вимогами.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову повторно, представник ОСОБА_1 не доповнював та не змінював раніше заявлені ним позовні вимоги.

А відтак, звернення ОСОБА_1 до суду із повторною заявою про забезпечення позову шляхом заборони відповідачу здійснювати будівництво нерухомого майна на земельних ділянках можна розцінювати як спосіб перегляду ухвали Бориспільського міськрайонного суду від 10 червня 2024 року.

Крім того, визначений заявником спосіб забезпечення позову - шляхом заборони ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам вчиняти дії, спрямовані на будівництво, зведення чи облаштування будинку, інженерних та господарських будівель і споруд на земельній ділянці площею 0,0069 га, що є частиною земельної ділянки з кадастровим номером :09:019:0044 та межує з земельною ділянкою ОСОБА_1 з кадастровим номером :09:019:00030, з земельною ділянкою ОСОБА_5 з кадастровим номером :09:019:0029 та з земельною ділянкою ОСОБА_6 з кадастровим номером :09:019:0037; а також заборони ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам вчиняти дії, спрямовані на будівництво, зведення чи облаштування будинку, інженерних та господарських будівель і споруд на земельній ділянці площею 0,0103 га, що є частиною земельної ділянки з кадастровим номером :09:019:0045 та межує з земельною ділянкою ОСОБА_6 з кадастровим номером :09:019:0037, стосується прав та інтересів не тільки відповідача, ОСОБА_2 , а і інших осіб, що є недопустимим.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Колегія суддів відхиляє посилання представника ОСОБА_1 на ненадання судом оцінки доданим до заяви доказам, а саме, поданій ОСОБА_2 позовній заяві, у якій він стверджує, що має намір забудувати частину земельних ділянок, та наданим будівельним паспортам, на яких відображена лінія регулювання забудови, що за твердженням ОСОБА_1 , проходить по частині земельних ділянок, які раніше були проїздом до земельної ділянки позивача, оскільки вказані документи не свідчать про те, що ОСОБА_2 вчинив конкретні дії, направлені на спорудження об`єктів нерухомого майна на спірних земельних ділянок, та має реальні наміри на їх здійснення до вирішення між сторонами спору.

Як зазначив сам представник ОСОБА_1 , на даний момент будь-які об`єкти нерухомого майна на існуючому між земельними ділянками проїзді не збудовано.

Крім того, колегія суддів відхиляє посилання представника ОСОБА_1 на те, що у даній заяві про забезпечення позову, навідмінно від попередньої, він просив заборонити проводити будівельні роботи лише на тій частині земельних ділянок, які раніше були проїздом до його земельної ділянки, що по суті є невиконуваним, адже не надає можливості встановити в яких саме межах він просив заборонити проводити такі будівельні роботи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Колегією суддів не встановлено порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга адвоката Опалюка С.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2024 року залишенню без змін.

Керуючись ст. 268, 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Опалюка Сергія Валерійовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 14 лютого 2025 року.

Суддя-доповідач

Судді