Справа № 130/3255/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 лютого 2025 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Роздорожної А.Г.

за участі секретаря судового засідання Сербіної М.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження по суті цивільну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Макс кредит»

до ОСОБА_1

вимоги позивача: про стягнення заборгованості за кредитним договором

учасники справи в судове засідання не викликалися,

негайно після закінчення судового розгляду, ухвалив рішення про наступне:

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

1. Представник позивача в позовній заяві просила стягнути з відповідачки на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Макс кредит» суму заборгованості в розмірі 27638 грн та судові витрати.

2. Позов обґрунтовано тим, що відповідачка свої зобов`язання щодо повернення кредиту не виконує, а тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. На підтвердження позовних вимог представник позивача надала копію договору кредитної лінії, копію графіку платежів, копію паспорту споживчого кредиту, копію інформаційної довідки, копію розрахунку заборгованості, копію договору про надання правової допомоги.

3. 20 листопада 2024 року та 27 грудня 2024 року від відповідачки до суду надійшов відзив, в якому вона зазначає, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі та просить відмовити у задоволенні позову. Так, позивачем нараховується денна кредитна ставка у розмірі, що суперечить чинному законодавству України, оскільки згідно із Законом України «Про споживче кредитування» денна ставка не може перевищувати 1%, однак в даному випадку позивач хоче стягнути з відповідача більше ніж 1 % . Відповідачка також зазначає, що вимога про стягнення комісії задоволенню не підлягає. Факт обізнаності відповідачки про її обов`язок сплачувати комісію позивачеві в момент укладення договору не спростовує протиправність положення кредитного договору та їх невідповідності вимогам частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Згідно із пунктом 18 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит(позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавець), позичальник звільняється від відповідальності, визначеною статтею 623 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Відповідачка вважає, що у зв`язку із цим сума штрафу стягненню не відповідає. Також відповідачка опирається на той факт, що у матеріалах відсутні будь які докази видачі їй кредитних коштів (а.с.40-47, 60-67).

ІІ. Інші процесуальні дії у справі.

4. Ухвалою Жмеринського місьрайонного суду Вінницької області від 11 листопада 2024 року цивільну справу передано за підсудністю до Шаргородського районного суду Вінницької області (а.с.39).

5. Ухвалою суду від 10 грудня 2024 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами, згідно з положеннями статті 279 ЦПК України. Вказаною ухвалою суду відповідачці запропоновано надати в строк до 10 січня 2025 року відзив на позовну заяву, а також встановлено позивачу та відповідачці строк до 25 січня 2025 року для подання відповіді на відзив та заперечень. Даною ухвалою було зобов`язано АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (вул. Грушевськогою, 1Д, м. Київ, 01001) в строк до 10 січня 2025 року надати Шаргородському районному суду інформацію: повні реквізити карти № НОМЕР_1 із зазначенням прізвища, імені та по батькові власника цієї карти; інформацію чи було зараховано 1 липня 2024 року ОСОБА_1 на карту № НОМЕР_1 6500 грн. (а.с.57).

6. Копія ухвали суду від 10 грудня 2024 року була надіслана відповідачці судом (а.с.59), а копію позовної заяви з додатками було надіслано позивачем відповідачці за адресою що вказана в позові (а.с.36). Згідно з інформацією, наданою суду з Єдиного державного демографічного реєстру від 6 грудня 2024 року, відповідачка значиться зареєстрованою за адресою, що вказана в позові (а.с.56). Поштову кореспонденцію, яка надсилалась судом за зареєстрованою адресою відповідачка отримала 24 грудня 2024 року (а.с.70). Відповідно до трекінгу відстеження «Укрпошта» відповідачка копію позовної заяви, яка направлялася їй позивачем, отримала особисто 5 листопада 2024 року (а.с.74).

7. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи.

8. Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено.

9. Відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом.

10. 1 липня 2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та ОСОБА_1 було укладено електронний договір кредитної лінії № 00-9839421, який підписаний електронним підписом відповідача ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатора 27506. Відповідно до пункту 1.1. Договору, Кредитодавець надає Позичальнику Кредит у національній валюті у вигляді Кредитної лінії на умовах, передбачених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Згідно з пунктом 1.2. Договору, сума Кредитного ліміту складає: 6500 грн. Тип кредиту - Кредитна лінія. Відповідно до пункту 1.3. Договору, строк дії кредитної лінії: 360 календарних днів. Дата остаточного повернення кредиту 26 червня 2025 року. Згідно з пункту 1.4. Договору, Позичальник зобов`язаний оплатити проценти в Періодичну дату оплати процентів, а саме: на «16» липня 2024 року, та на кожний 15 день після цієї дати за фактичне користування грошовими коштами протягом Строку дії кредитної лінії (Строку кредитування). Відповідно до пункту 1.5.1. Договору, стандартна процентна ставка складає 1,45% від Суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах Строку дії кредитної лінії, зазначеного в пункті 1.3. цього Договору. Згідно з п.1.6 Договору, кредитодавець одноразово нараховує комісію за надання кредиту у розмірі 15,00% від суми Кредиту, що складає 975 грн. Відповідно до п. 1.10. Договору, усі істотні умови Договору, порядок їх застосування, погоджені Сторонами під час укладення Договору (а.с.11-15).

11. Згідно з копією графіку платежів, дата видачі кредиту 1 липня 2024 року, дата повернення кредиту 26 червня 2025 року. Загальна вартість кредиту становить 40966,25 грн, з них: 6500 грн сума кредиту за договором, 33491,25 грн проценти за користування кредитом та 975 грн комісія за надання кредиту (а.с.16).

12. Відповідно до копії паспорту споживчого кредиту, відповідачка ознайомлена з інформацією про умови кредитування та вартість кредиту 1 липня 2024 року (а.с.17-18).

13. Згідно із копією інформаційної довідки №417/10 від 8 жовтня 2024 року, ТОВ «Платежі Онлайн» повідомило, що через платіжний сервіс «Platon» була проведенна успішна операція перерахунку коштів на суму 6500 грн на номер платіжної картки № НОМЕР_1 (а.с.19).

14. З детального розрахунку заборгованості на ім`я позичальника ОСОБА_1 вбачається, що загальна сума заборгованості за кредитним договором № 00-9839421 від 1 липня 2024 року становить 27638 грн та складається з основної заборгованості в сумі 6500 грн, заборгованості за комісією 975 грн, суми заборгованості за процентами 7163 грн та заборгованість зі штрафів 13000 грн (а.с.20).

15. Відповідно до повідомлення АТ КБ «Приватбанк» від 15 січня 2025 року на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 , на яку 1 липня 2024 року здійснено переказ коштів на суму 6500 грн (а.с.72).

ІV. Оцінка Суду.

19. Відповідно до статті 509 ЦК України між сторонами виникло зобов`язання - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку.

20. Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

21. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

22. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

23. Згідно зі статтями 610, 629 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням вимог, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

24. Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України, договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

25. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

26. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

27. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 3 Закону України «Про електрону комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

28. Згідно з статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

29. Відповідно до абзацу другого частини другої статті 639 ЦК України, договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

30. Судом встановлено, що відповідачка погодилася на умови кредитного договору шляхом підписання його своїм електронним підписом.

31. Згідно з частиною другою статті 1054 та частиною другої статті 1050 ЦК України, наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

32. Положеннями частини першої статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

33. Згідно з частиною першою статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

34. Відповідно до статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

35. Згідно з пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

36. Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності .

37. Згідно з статтею 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

38. Таким чином, нарахована позивачем заборгованість у виді штрафу в розмірі 13000 грн стягненню не підлягає.

39. Давши мотивовану оцінку кожному аргументу, наведеному представником позивача в позовній заяві, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку, що позов про стягнення заборгованості підлягає частковому задоволенню, в частині стягненням на користь позивача заборгованості у загальному розмірі 14638 грн, яка складається із: 6500 грн заборгованості за тілом кредиту, 7163 грн заборгованості за відсотками та 975 грн одноразової комісії.

V. Розподіл судових витрат.

40. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

41. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд вважає, що судові витрати у виді судового збору за подання позовної заяви лише в сумі 1284 грн слід стягнути з відповідачки на користь позивача.

42. Згідно з частинами першою шостою статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

43. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу (правову) допомогу представник позивача надала суду копію договору №19/02-МК про надання правової допомоги від 19 лютого 2024 року, копію попереднього (орієнтовного) розрахунку суми витрат на юридичну (правничу) допомогу на суму 8000 грн, копію акту приймання-передачі виконаних робіт від 31 жовтня 2024 року на суму 8000 грн

44. При визначенні суми відшкодування Суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

45. Окрім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

46. З попереднього (орієнтовного) розрахунку суми витрат на юридичну (правничу) допомогу видно, що розрахунок містить найменування робіт, послуг, виконаних адвокатом, розмір суми послуги. Проаналізувавши його, суд дійшов висновку, що відображена інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом роботи (наданих послуг) не відповідає критерію розумності та є неспівмірною з обсягом наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт. З огляду на поширеність та нескладність вирішення цього спору в судовому порядку, сталість законодавства, яке підлягає застосуванню при розгляді справ такої категорії, а також зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, суд вважає, що розмір вказаних витрат має бути зменшений до 5000 грн. Стягнення витрат на правничу допомогу у вказаній сумі суд вважає цілком співмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг.

З цих підстав,

Керуючись статтями 137, 141, 259, 263, 264, 265, 279 ЦПК України, на підставі статей 509, 525, 526, 527, 530, 610, 625, 626, 628, 629,638, 1048, 1050,1054 ЦК України, статей 12, 13, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 89 ЦПК України, Суд, -

у х в а л и в :

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» заборгованість за кредитним договором в сумі 14638 (чотирнадцять тисяч шістсот тридцять вісім) грн, з них: 6500 грн сума заборгованості за тілом кредиту, 7163 грн сума заборгованості за процентами, 975 грн сума одноразової комісії.

3. Стягнути з з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1284 (тисячу двісті вісімдесят чотири) грн та 5000 (п`ять тисяч) грн витрат на професійну правничу (правову) допомогу.

4. В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

На рішення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини перша та друга статті 273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (пункт 1 частини другої статті 354ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин(частина третя статті 354ЦПК України).

Повне рішення складено 13 лютого 2025 року.

Ім`я (найменування) сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит», 03150, м. Київ, вул. Малевича Казимира, 86, корп. «Е», .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, паспорт № НОМЕР_3 , ід.№ НОМЕР_4 , зареєстрована по АДРЕСА_1 .

Головуючий суддя Андрея РОЗДОРОЖНА