Дата документу 13.02.2025
Справа № 501/2246/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

13 лютого 2025 року м. Чорноморськ Одеської області

Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Смирнов В.В.

за участю:

секретаря судового засідання Кочкіної О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Іллічівського міського суду Одеської області цивільну справу за ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа ОСОБА_3 ) про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою

Предмет та підстави позову:

- стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 25.03.2024р. у розмірі 201066,88 грн., витрати за складання звіту№04-010 від 15.04.2024р. у розмірі 44550 грн., моральну шкоду у розмірі 5% від суми загальної шкоди, що становить 10276,0 грн. та судовий збір у розмірі 2055,22 грн.

В С Т А Н О В И В:

Виклад позиції позивача, заперечень відповідача та пояснень третьої особи.:

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 25.03.2024р. з вини ОСОБА_2 сталась дорожньо-транспортна пригода внаслідок чого був пошкоджений автомобіль Hyundai номерний знак НОМЕР_1 , який належить йому (позивачу). Постановою Ідллічіського міського суду Одеської області від 23.04.2024р. ОСОБА_2 визнано винуватим у скоєнні ДТП.

Згідно звіту №04-010 від 15.04.2024р. який складений фахівцем-автотоварознавцем, вартість відновлювального ренту автомобіля марки Hyundai номерний знак НОМЕР_1 становить 201 066, 88 грн. без ПДВ, витрати за дослідження складають 4455,0 грн.

Окрім матеріального збитку відповідачем завдана позивачу моральна шкода, яка полягає у психічних переживаннях позивача які він переніс під час ДТП, порушення звичного стану життя, у зв`язку з відсутністю автомобіля на протязі ремонту, незручності, які вона переносить у зв`язку з вирішенням спору у судовому порядку.

Керуючись ст..ст. 22,23, 1166, 1187 просила суд задовольнити позовні вимоги.

Заяви, клопотання.

Позивачка ОСОБА_1 , 13.02.2025 р. надала суду заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, проти заочного рішення суду не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не прибув, надав заяву в якій просив суд справу розглянути за його відсутності (а.с.54).

Процесуальні дії у справі

03.06.2024 р. постановлена ухвала про відкриття провадження у справі (а.с.42)

Відповідач у судове засідання не прибув. Копію ухвали суду від 03.06.2024р., позовної заяви з доданим до неї документами отримав 29.08.2024р., що підтверджується його розписом на супровідному листі (а.с.43), у визначений, в ухвалі суду про відкриття провадження у справі строк, відзиву на позовну заяву не надав.

13.02.2025р. постановлена ухвала, яка занесена до журналу судового засідання, про заочний розгляд справи.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось, оскільки розгляд справи здійснювався судом за відсутності учасників справи.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У відповідності до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.23) автомобіль марки Hyundai номерний знак НОМЕР_1 належить на праві власності ОСОБА_1 .

Відповідно до положень ч.6ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Постановою Іллічівського міського суду Одеської області від 23.04.2024р., у справі 501/1545/24, ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст..124 КУпАП (а.с.7).

Вказаною постановою суд встановив, 25.03.2024р. о 17.05 год. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Toyota», номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись по вул. Перемоги, в с. Олександрівка, м.Чорноморськ Одеської області, в порушення п. 12.01 Правил дорожнього руху не обрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожньої обстановки, внаслідок чого не впорався з керуванням автомобіля та здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, де зіткнувся з автомобілем Hyundai номерний знак НОМЕР_3 , який рухався в зустрічному напрямку, після чого здійснив зіткнення з автомобілем Nisan номерний знак НОМЕР_4 , внаслідок чого останній здійснив зіткнення з автомобілем Reno номерний знак НОМЕР_5 , який рухався в попутному напрямку з автомобілем Nisan. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

За заявою ОСОБА_1 , 15.04.2024р. ФОП ОСОБА_4 складений звіт №04-010 про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного внаслідок пошкодження автомобіля Hyundai номерний знак НОМЕР_3 (а.с.12-38).

Згідно вказаного звіту вартість відновлювального ремонту пошкодженого в ДТП 25.03.2024р. автомобіля Hyundai номерний знак НОМЕР_3 , на дату оцінки, складає 201066,88 грн.

Вартість послуги з оцінки вартості матеріального збитку складає 4455,0 грн., яку позивач сплатив (а.с.7а, 8).

Відповідно до частин першої та другої статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За загальним правилом, відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Разом із тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 01.07.2004 № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV).

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон № 1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV).

Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом Закону № 1961-IV (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Як передбачено статтею 1194 ЦК України, у разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З огляду на наведене, сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок ДТП породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується із відповідним обов`язком боржника - відшкодувати шкоду (особи, яка завдала шкоди, відшкодувати цю шкоду). Водночас, така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання, згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - у договірному зобов`язанні ним є страховик.

Зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди у повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною. При цьому потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі здійснення страхового відшкодування.

Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частина друга статті 14 ЦК України).

Відповідно до статті 511 ЦК України, зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 636 ЦК України, договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

З огляду на викладене вище, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні.

Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов`язання, незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. У такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, у розмірах та обсязі згідно з обов`язками страховика як сторони договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 201066,88, витрат за виконання звіту №04-010 від 15.04.2024р. у розімір4455,0 грн.

Позивачка просить також стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду у розмірі 10276,0 грн., що становить 5% від загальної суми шкоди. Свої вимоги в цій частині мотивує тим, що внаслідок ДТП вона пережила психічні переживання, було порушено звичний стан її життя.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Положеннями ч. 2 ст. 23 ЦК України визначено, що моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (далі - Постанова Пленуму), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму, під час вирішення спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинно-наслідкового зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача, вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чи підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до п. 9 вказаної Постанови Пленуму, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У даній справі встановлено протиправність поведінки відповідача, що спричинило пошкодження майна позивача, що, відповідно до положень ст. 23 ЦК України, є підставою для відшкодування моральної шкоди.

Судом встановлено, що порушення правил безпеки руху з боку відповідача заподіяло позивачу моральні страждання, а тому позов в частині стягнення моральної шкоди підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат

Згідно ч.1,3 ст.133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч.1,2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно квитанції (а.с.1а) позивачкою сплачений судовий збір у розмірі 2055,30 грн.

Враховуючи, що позов підлягає задоволенню частково, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст..ст.2,5,10-13, 18, 258-259,263-265,280-289 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа ОСОБА_3 ) про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 25.03.2024р. у розмірі 201066,88 грн., витрати за складання звіту№04-010 від 15.04.2024р. у розмірі 44550 грн., моральну шкоду у розмірі 5% від суми загальної шкоди, що становить 10276,0 грн. та судовий збір у розмірі 2055,22 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене позивачем протягом тридцяти днів безпосередньо до Одеського апеляційного суду з дня отримання повного тексту.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , НОМЕР_6 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2

Третя особа: ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 .

Суддя В.В. Смирнов