Дубровицький районний суд Рівненської області
С У Д О В И Й Н А К А З
Справа №949/443/25
Провадження №2-н/949/41/25
17 лютого 2025 року м. Дубровиця
Згідно вимог ст.ст. 160, 162 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу, заяву про видачу якого подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.
Загальне правило територіальної підсудності справ визначено ст. 27 ЦПК України, тобто пред`явлення позову в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування фізичної особи.
Втім, відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.
Враховуючи, що предметом заяви у цій справі є зобов`язання, які випливають з надання послуг з постачання електроенергії та такі послуги надаються за місцезнаходженням нерухомого майна, у вказаній справі необхідно застосувати правила виключної підсудності.
Вищезазначене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2019 року по справі №638/1988/1, відповідно до якої позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Предметом позову у згаданій справі були зобов`язання, які випливають з надання послуг централізованого постачання холодної води та водовідведення. Такі послуги надавалися за місцем знаходження нерухомого майна. З урахуванням наведеного, суд касаційної інстанції прийшов до висновку, що позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.
Так само, у постанові від 09 вересня 2020 року у справі №910/6644/18 Верховний Суд дійшов висновку про те, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.
У постанові від 16 лютого 2021 року у справі №911/2390/18 Велика Палата Верховного Суду визначила, що словосполучення "з приводу нерухомого майна" у ч. 3 ст. 30 ЦПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередній об`єкт спірних правовідносин.
Позиція Великої Палати ВС ґрунтується, зокрема, на висновку про те, що, враховуючи аналіз змін у законодавчому регулюванні та лексичне тлумачення поняття, виключна підсудність справ застосовується до відповідних правовідносин загалом, а не щодо їх окремих складових.
Таким чином, на спори, предметом якого є зобов`язання, які випливають з надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій та надаються за місцем знаходження нерухомого майна поширюються норми ч. 1 ст. 30 ЦПК України.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
Відповідно до ст. 59 Закону "Про ринок природного газу", суб`єкти ринку природного газу, які порушили законодавства, що регулює функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом.
Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
Відповідно до ст. 59 Закону "Про ринок природного газу", суб`єкти ринку природного газу, які порушили законодавства, що регулює функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом.
Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Керуючись ст.ст. 525, 526, 610, 611, 714 ЦК України, ст ст. 30, 160-161, 167, 168 ЦК України, ст ст. 160-162, 167, 168 ЦПК України,
Під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Не пізніше наступного дня, після видачі судового наказу, надіслати його копію одночасно з копією заяви стягувача про видачу судового наказу з доданими до неї документами боржникові.
Протягом п`яти днів з дня набрання судовим наказом законної сили надіслати його стягувачу.
Суддя: підпис.
Згідно з оригіналом.
Суддя Дубровицького
районного суду: Тарасюк А.М.
Згідно зі ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав.
У разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. (стаття 171 ЦПК України).
Відповідно до ст. 172 ЦПК України у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
Судовий наказ набрав законної сили "____" ________________ _____ року.
Строк пред`явлення судового наказу до виконання - три роки.
Судовий наказ виданий стягувачу "____" __________________ ______ року.
Суддя Дубровицького
районного суду: Тарасюк А.М.
Відмітки про виконання судового наказу
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________