УХВАЛА

13 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 465/7435/24

провадження № 61-33вп25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Петрова Є. В., розглянувши питання про визначення підсудності справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася у Франківський районний суд м. Львова з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 16 грудня 2024 року матеріали цивільної справи № 465/7435/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу направлено до Верховного Суду для визначення підсудності.

11 лютого 2025 року матеріали цивільної справи № 465/7435/24 надійшли до Верховного Суду.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Частиною першою статті 27 ЦПК України передбачено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно частини десятої статті 28 ЦПК України позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні.

Відповідно до статті 29 ЦПК України підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України, визначається суддею Верховного Суду, визначеним у порядку, передбаченому статтею 33 цього Кодексу, одноособово.

Аналіз наведеної норми процесуального права дає підстави для висновку, що підсудність справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем визначається ухвалою Верховного Суду виключно у тому разі, якщо обидві сторони проживають за межами України.

Відповідно до статті 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 є громадянкою України та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта.

Відповідач у справі ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ) є громадянином Хашимітського Королівства Йорданії.

Згідно копії свідоцтва про шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 27 квітня 2017 року у Сихівському районному у м. Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 140.

Встановлено, що за час проживання на території України, відповідач не здійснив свою реєстрацію місця проживання. Місце проживання відповідача на даний час позивачці невідоме, остання відома його адреса проживання - АДРЕСА_1 .

Вказані обставини підтверджуються відповіддю № 805846 від 25 вересня 2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру, за параметрами запиту, а саме: прізвища, ім`я, по батькові та РНОКПП відповідача, особу не знайдено.

Крім того, згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області за вх. № 31940/24, ОСОБА_2 , за адресою АДРЕСА_1 зареєстрованим/знятим з реєстрації не значиться.

Встановлено, що в матеріалах справи відсутні відповідні докази, які б підтверджували місце проживання відповідача ОСОБА_2 .

Матеріали справи, надіслані до Верховного Суду, не містять підтвердження того, що місцем постійного проживання позивачки ОСОБА_1 є територія іншої держави.

Зважаючи на викладене та враховуючи, що ОСОБА_1 є громадянкою України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , відповідач ОСОБА_2 є громадянином Хашимітського Королівства Йорданії, проте відомості про місце їх постійного проживання за межами України матеріали справи не містять, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для визначення підсудності справи, отже, клопотання про визначення підсудності не підлягає задоволенню.

Керуючись статтею 29 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у визначенні підсудності цивільної справи № 465/7435/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Матеріали справи повернути Франківському районному суду м. Львова.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Петров