Справа № 369/1425/25
Провадження № 2/369/5491/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(про забезпечення позову)

28.01.2025 м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Фінагеєва І.О., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №369/1425/25 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зубр Капітал", ОСОБА_2 про визнання недійсним договору іпотеки та припинення обтяжень, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зубр Капітал", ОСОБА_2 про визнання недійсним договору іпотеки та припинення обтяжень.

З метою забезпечення позову разом з позовною заявою позивачем було подано заяву про забезпечення позовних вимог.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач посилається на те, що на розгляді Київського апеляційного суду знаходиться цивільна справа № 369/2747/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТОВ Фінансова компанія «Толока», ТОВ «Альфі-капітал-Інвест», ТОВ «Фінансова компанія «Арагон» про витребування майна з чужого незаконного володіння приміщення/квартири.

У цій справі рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 квітня 2024 року було частково задоволені його позовні вимоги та витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 на користь позивача приміщення/квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 224).

З метою забезпечення позову ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області 28 вересня 2021 було цілком обґрунтовано забезпечено позов та накладено арешт із забороною вчиняти будь-які реєстраційні дії на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 113,7.8 кв.м. Однак, і після цього ТОВ «Фінансова компанія «Толока» не припинила своїх намагань вчинити незаконні дії щодо спірного приміщення, подаючи неодноразові клопотання до суду про скасування заходів забезпечення позову.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 квітня 2024 року було встановлено, що заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Києво- Святошинського районного суду Київської області від 28 вересня 2021 року, щодо накладення арешту із забороною вчиняти будь-які реєстраційні дії на нерухоме майно - зазначене приміщення/квартиру, продовжуватимуть діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішення законної сили.

Як вбачається з дій відповідачів, вчинених після винесення цього рішення, вони не припинили намагань позбавити позивача власності та незаконно відчужити витребуване на його користь майно. Так, впродовж останнього місяця шляхом зловживання відповідачами своїми процесуальними правами було подано низку заяв до Києво-Святошинського районного суду Київської області про скасування заходів забезпечення позову та про перегляд цього рішення за нововиявленими обставинами.

З огляду на законодавчу та фактичну невизначеність моменту набрання рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 квітня 2024 року законної сили, вчинення таких дій, на думку позивача, здійснювалося з метою перешкодити надсиланню Києво-Святошинським районним судом Київської області цивільної справи до Київського апеляційного суду та закінчення визначеного ним 90 денного строку продовження дії заходів забезпечення позову після набрання рішенням законної сили. Затягнувши таке надсилання відповідачі, як вважає позивач, мають намір незаконно відчужити присуджене йому приміщення.

На сьогодні цивільна справа № 369/2747/21 вже надійшла на розгляд Київського апеляційного суду за апеляційною скаргою ТОВ «Фінансова компанія «Толока». З метою затягнення вирішення процесуального питання про прийняття цієї скарги до розгляду апеляційну скаргу подало також і ТОВ «Зубр Капітал». На сьогодні ці апеляційні скарги до розгляду ще не прийняті, не дивлячись на те, що незабаром вже спливає 90-денний строк з моменту ймовірного набрання рішенням суду законної сили. Зазначене може призвести до того, що відповідачі створять видимість закінчення встановленого рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 квітня 2024 року 90 денного строку чинності заходів забезпечення позову та вчинять незаконні дії, спрямовані на відчуження належного позивачу приміщення.

У зв`язку з наведеним та з ймовірним закінченням встановленого рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 квітня 2024 року 90-денного строку чинності заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 вересня 2021 року, позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на приміщення № 259, що знаходиться у будинку АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 224) та заборони будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо вказаного приміщення до закінчення розгляду справи у Київському апеляційному суді.

За правилами ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд проводить розгляд заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали цивільної справи та заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Виходячи з зазначених норм чинного законодавства України, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п. 6 вказаної Постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких може бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вживати негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

На час постановлення даної ухвали відкрито апеляційне провадження у справі № 369/2747/21, рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 квітня 2024 року не набрало законної сили, заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 вересня 2021 року, щодо накладення арешту із забороною вчиняти будь-які реєстраційні дії на нерухоме майно -приміщення/квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 224), загальною площею 79,9 кв.м є чинними.

Крім того, позивачем не обгрунтовано необхідність вжиття заходів забезпечення позову саме у справі про визнання недійсним договору іпотеки та припинення обтяжень, а доводи заяви про забезпечення позову зводяться до незгоди позивача з оскарженням в апеляційному порядку відповідачами рішення суду у справі № 369/2747/21.

Таким чином, суд не вбачає підстав для вжиття заходів забезпечення позову та вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви з огляду на її необгрунтованість.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст. ст. 149-154, 157, 258, 261, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №369/1425/25 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зубр Капітал", ОСОБА_2 про визнання недійсним договору іпотеки та припинення обтяжень, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Інна ФІНАГЕЄВА