Дата документу 17.02.2025
Справа № 501/4102/24
17 лютого 2025 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі головуючого судді Петрюченко М.І.,
за участю секретаря судового засідання Тейбаш Н.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чорноморську Одеської області цивільну справу за
позовом представника Житлово-будівельного кооперативу «Іллічівець-1»
відповідача ОСОБА_1
предмет та підстави позову: про стягнення заборгованості по платежам та внескам за утримання будинку та прибудинкової території, постачання холодної води та водовідведення, інших платежів,
ухвалив рішення про наступне та
1. Виклад позиції позивача.
Позов обґрунтований тим, що Житлово-будівельний кооператив «Іллічівець-1» здійснює функції з управління багатоквартирним будинком.
ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 . Загальна площа квартири відповідача складає 77,10 кв.м.
Також враховуючи той факт, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, на вимогу кредитора має сплатити борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, позивач просить стягнути з відповідачів інфляційне збільшення в сумі 3 437,83 грн., 3% річних в сумі 1 047,88 грн.
Всього позивач просить стягнути 47 125,29 грн. та судовий збір у розмірі 3028,00 грн., а також витрати, пов`язані з наданням правової допомоги в сумі 4000,00 грн.
На підставі викладеного позивач звернувся до суду з відповідним позовом.
Відповідач відзиву на позов не подав.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
Представник позивача в судове не з`явився, в заяві викладено клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив.
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.
Протоколом автоматичного розподілу судової справи від 26.09.2024 матеріали цивільного позову розподілено на розгляд судді Петрюченко М.І. (а.с.57).
Ухвалою судді Іллічівського міського суду Одеської області від 15.10.2024 відкрито провадження по даній справі, призначено судовий розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.64-65).
У судове засідання відповідач не з`явився, сповіщений належним чином.
Згідно ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач також викликався в суд через оголошення на офіційному веб-порталі «Судової влади України». Згідно інформації, опублікованої на офіційному веб-порталі «Судова влада України» в розділі «Оголошення про виклик до суду», відповідач був повідомлений про місце, дату та час розгляду справи (а.с.70), але у судове засідання так і не з`явився, тому, на підставі ст.280 ЦПК України проведено заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.
Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом обставини та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що Житлово-будівельний кооператив «Іллічівець-1» здійснює функції з управління багатоквартирним будинком щодо забезпечення комунальних послуг та інших послуг з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, що підтверджується копіями протоколів (а.с.10-13).
Надання комунальних послуг та послуг з утримання та обслуговування багатоквартирного житлового будинку згідно наступного переліку здійснюється на підставі таких актів:
- забезпечення електроенергією загальних приміщень згідно Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №03-1154N-ПУП від 03.07.2020 року між ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» та ЖБК «Іллічівець-1» (а.с.16-20);
- послуги з утримання ліфтів, згідно договору між ЖБК «Іллічівець-1» та ТОВ «Контакт-Ліфт» №8-ЕЛ від 01.05.2020 на безпечну експлуатація ліфтів, котрі знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.26);
- послуги з технічного обслуговування ліфтів згідно Договору №90-ТО на технічне обслуговування ліфтів, розташованих за адресою: АДРЕСА_3 між ЖБК «Іллічівець-1» та ФОП ОСОБА_2 (а.с.22-23);
- послуги централізованого водопостачання та водовідведення, згідно договору між ЖБК «Іллічівець-1» та КП «Іллічівськводоканал» (КП «Чорноморськводоканал») №19 від 23.01.2015 (а.с.27-28);
- послуги з вивезення сміття, згідно колективного договору між ЖБК «Іллічівець-1» та ТОВ «ТВ-Серрус» №723-И від 01.01.2020;
- послуги з постачання теплової енергії, згідно колективного договору між ЖБК «Іллічівець-1 та КП «Чорноморськтеплоенерго», № 13-Ж 19 від 23.04.2020 (а.с.34-38).
Рішенням загальних зборів кооперативу, оформленим протоколом №4 від 18.12.2021 затверджено розмір внесків на утримання будинку (а.с.11-12).

В період з 01.04.2021 ОСОБА_1 не виконував належним чином своїх обов`язків з оплати членських внесків, до яких входять оплата витрат з утримання будинку та прибудинкової території, водопостачання, опалення та інші платежі, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість перед кооперативом в загальному розмірі 42639,58 грн.

V. Оцінка Суду.

Відповідно до ч.1 ст.2 Цивільного процесуального кодексу України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ч.1 ст.3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 ст.13 Цивільного процесуального кодексу України, передбачено ,що суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями ч.2 ст.382 Цивільного кодексу України встановлено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Частиною першою статті 385 Цивільного кодексу України передбачено, що власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків).

Згідно з ч.1 ст.2 Закону України «Про кооперацію» кооператив - це юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування;

Відповідно до ст.6 Закону України «Про кооперацію» кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок об`єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану.

Згідно ст.15 Закону України «Про кооперацію», вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу. До компетенції загальних зборів членів кооперативу належить: визначення розмірів вступного і членського внесків та паїв.

Частиною 10 ст.7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено обов`язок співвласника багатоквартирного будинку своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.

Згідно ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначено відповідним договором.

Аналізуючи доводи сторін стосовно предмету спору та фактичних обставин, суд наголошує на такому.

13 листопада 2019 року Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 686/14833/15-ц висловив позицію, що «відмова від укладення договору, від оплати рахунків або несплата рахунків не допускається. Такі дії є порушенням прав інших членів об`єднання і підставою для звернення до суду про стягнення заборгованості із плати за відповідними рахунками у примусовому порядку. Власники несуть відповідальність за своєчасність здійснення платежів на рахунок управителя незалежно від використання приміщень особисто чи надання належних їм приміщень в оренду, якщо інше не передбачено договором.»

Враховуючи викладене суд вважає, що відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами факт надання йому позивачем зазначених послуг, за які останній зобов`язаний здійснювати оплату, матеріали справи також не містять доказів того, що позивачем не надавались чи не якісно надавались послуги за які відповідач повинен сплачувати кошти у встановленому розмірі.

Досліджуючи матеріали справи, суд звертає увагу, що заявлена у позові сума заборгованості складається із боргів по наступних внесках та платежах:

Утримання будинку та прибудинкової території 20137,07 грн.

Витрати опалення 22502,51 грн.

Заборгованість утворилась за період з 01.04.2021 року по 01.05.2024 р.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 2383/2010 (провадження№ 14-308цс18) наголосила, що «Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов'язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину заним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов'язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.»

Надання комунальних послуг та послуг з утримання та обслуговування багатоквартирного житлового будинку згідно наступного переліку здійснюється на підставі таких актів:

- забезпечення електроенергією загальних приміщень згідно Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №03-1154N-ПУП від 03.07.2020 року між ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» та ЖБК «Іллічівець-1»;

- послуги з утримання ліфтів, згідно договору між ЖБК «Іллічівець-1» та ТОВ «Контакт-Ліфт» №8-ЕЛ від 01.05.2020 на безпечну експлуатація ліфтів, котрі знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 ;

- послуги з технічного обслуговування ліфтів згідно Договору №90-ТО на технічне обслуговування ліфтів, розташованих за адресою: АДРЕСА_3 між ЖБК «Іллічівець-1» та ФОП ОСОБА_2 ;

- послуги централізованого водопостачання та водовідведення, згідно договору між ЖБК «Іллічівець-1» та КП «Іллічівськводоканал» (КП «Чорноморськводоканал») №19 від 23.01.2015;

- послуги з вивезення сміття, згідно колективного договору між ЖБК «Іллічівець-1» та ТОВ «ТВ-Серрус» №723-И від 01.01.2021;

- послуги з постачання теплової енергії, згідно колективного договору між ЖБК «Іллічівець-1 та КП «Чорноморськтеплоенерго», № 13-Ж 19 від 23.04.2020.

Крім цього, рішенням загальних зборів кооперативу, оформленим протоколом №4 від 18.12.2021, затверджено розмір внесків на утримання будинку.

Тобто позивачем надано перелік документів, згідно яких надаються послуги.

Крім цього, згідно ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначено відповідним договором.

Згідно положень ст.ст.68, 162 Житлового кодексу Української РСР, квартирна плата та плата за житлово-комунальні послуги сплачуються своєчасно.

Також, відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі №6- 2951цс15 викладеній в постанові від 20 квітня 2016 року, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Відповідачем не наведено обставин, які б суперечили наведеним позивачем доводам.

Таким чином, суд дійшов висновку, що з відповідача має бути стягнута заборгованість за надані послуги відповідно до позовної заяви та розрахунків.

Протилежних обґрунтованих доводів відповідачем суду не надано.

Підлягають задоволенню позовні вимоги і в частині стягнення з відповідачів суми інфляційних втрат, яка складає 3 437,83 грн., 3% річних в сумі 1 047,88 грн.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц вказала, що у статті 625 Цивільного кодексу України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення.

Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина друга статті 625 Цивільного кодексу України).

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2023цс15, а також аналогічного правового висновку викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року по справі № 712/8916/17, встановлено, що за відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України.

З огляду на те, що відповідачем прострочено виконання грошового зобов`язання, тому він на вимогу позивача повинний сплатити інфляційні втрати та три проценти річних від простроченої суми.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникає з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом статті 552, частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Отже, у разі несвоєчасного виконання боржником зобов`язання, його борг складає: основну суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом.

Таким чином, в ході розгляду справи судом була перевірена наявність відповідних підстав для стягнення з відповідача заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, інфляційних нарахувань та 3 % річних.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Щодо вимог позивача за позовом про стягнення судових витрат та витрат на правову допомогу, суд керується наступним.

Згідно положень ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`ятнадцяти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів сторона зробила про це відповідну заяву.

Судом встановлено, що між адвокатом Станіславською А.В. та ОК «ЖБК «Іллічівець-1» укладено договір про надання правової допомоги №75/06 від 03.06.2024 року.

Витрати на професійну правничу допомогу підтверджуються:

- детальним описом робіт (наданих послуг) у розмірі 4000,00 грн.;

- копією акту приймання передачі наданих послуг від 19.09.2024;

- копією платіжної інструкції від 04.09.2024 на суму 4000,00 грн.

В матеріалах справи міститься ордер серії ВН №1411268.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката Станіславської А.В. є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; тощо.

Таким чином, оскільки первісний позов задоволено, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн.

Також відповідно до ч.1 ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, у зв`язку з тим, що позов задоволено на користь позивача, судовий збір у розмірі 3028,00 грн., сплачений позивачем при подачі позову до суду, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

З цих підстав, керуючись ст.ст.2, 5, 10-13, 18, 258-259, 263 Цивільного процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

Позов Житлово-будівельного кооперативу «Іллічівець-1» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по платежам та внескам за утримання будинку та прибудинкової території, постачання холодної води та водовідведення - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Житлово-будівельного кооперативу «Іллічівець-1» (місцезнаходження: 68000, місто Чорноморськ, Одеської області, просп. Миру, 39/1, ) заборгованість по платежам та внескам за утримання будинку та прибудинкової території, постачання холодної води та водовідведення, інших платежів у загальному розмірі 47 125,29 грн. (сорок сім тисяч сто двадцять п`ять грн., 29 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Житлово-будівельного кооперативу «Іллічівець-1» (місцезнаходження: 68000, місто Чорноморськ, Одеської області, просп. Миру, 39/1, ) понесені позивачем судові витрати у розмірі 7028,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області М.І.Петрюченко