провадження № 22-з/824/284/2025 суддя-доповідач у суді ІІ Інстанції Фінагеєв В.О.
ПОСТАНОВА

іменем України

(додаткова)

17 лютого 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Надточий К.О.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , поданої представником Мельничук Ілоною Вікторівною про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Акціонерне товариство «Сенс банк», про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Київського апеляційного суду від 22 січня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 , подану представником Щигловим Є.О . залишено без задоволення. Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 12 вересня 2024 року залишено без змін.

28 січня 2025 року до Київського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1, подана представником Мельничук І.В.про ухвалення додаткового рішення, в якій заявник просить стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Від ОСОБА_3 надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу до 3 200,00 грн. В поданій заяві представник ОСОБА_3 адвокат Щеглов Є.О. зазначає, що подані представником заявника розрахунки щодо вартості наданих послуг є неспівмірними зі складністю справи. Так, правовідносини, що склалися між сторонами регулюються незначною кількістю нормативно-правових актів, існує певна (усталена) судова практика у подібних правовідносинах. Обсяг доказів, отриманих представником позивача є невеликим. Тому складності щодо процесу доказування чи витребування доказів з боку позивача та його представника у справі не виникало. Представником позивача жодним чином не обґрунтовано ні часу для підготовки процесуальних документів, ні часу їх аналізу та аналізу судової практики, участі у таких засіданнях після подачі клопотань. Щодо наданих консультацій відносно апеляційної скарги, то варто зазначити що зазначена справа розглядається із серпня 2023 року де позивачем і її представником надавалися як усні так письмові пояснення, клопотання, витребовувалися та досліджувалися докази, тощо. Відтак консультації щодо апеляційної скарги є перебільшеними. З огляду на вимоги, які ставляться до адвоката, а саме: наявності у такої особи повної вищої юридичної освіти, стажу роботи у галузі права, у зв`язку з чим, такі дії не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи.

Дослідивши матеріали справи разом із заявою про ухвалення додаткового рішення, заслухавши доповідь судді доповідача, колегія суддів приходить до висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Частиною 3 статті 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

З матеріалів справи вбачається, що стороною позивача на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу надано наступні докази: Договір № 14-07/23 про надання правової допомоги від 14 липня 2023 року, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Мельничук І.В.; додаткова угода № 2 від 30 жовтня 2024 року до Договору № 14-07/23 про надання правової допомоги від 14 липня 2023 року; акт надання послуг № 23-01 від 23 січня 2025 року.

Відповідно до акту наданих послуг від 23 січня 2025 року адвокат надав, а замовник прийняв юридичні послуги за Договором №14-07/23 у вигляді ознайомлення та вивчення матеріалами апеляційної скарги, підготовки та складання відзиву на апеляційну скаргу, участь в судовому засіданні, загальний розмір яких склав 10 000 грн.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. (Постанова Великої Палати Верховного Суду справа № 755/9215/15-ц від 19 лютого 2020 року).

Так, відповідно до положень ч.6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд під час вирішення питання про розподіл судових витрат не тільки за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката, а і за власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами третьою - п`ятою та дев`ятою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Аналогічна позиція відображена в п.119 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21

Також, у постанові Верховного Суду від 13 травня 2021 року у справі № 903/277/20 зазначено, що оцінка обґрунтованості, пропорційності витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням обсягу наданих адвокатом послуг, складністю справи, беручи до уваги, зокрема критерії реальності понесення адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, співмірності, а також підтвердженість таких витрат належними та допустимими доказами вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин кожної справи.

У рішенні від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції», заява № 31107/96, (щодо справедливої сатисфакції) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) також зауважила, що за наявності угод, які передбачають «гонорар успіху», ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22 лютого 2005 року у справі «Пакдемірлі проти Туреччини» (Pakdemirli v. Turkey, заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала «гонорар успіху» у сумі 6 672,9,00 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3 000,00 євро, як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72) (пункт 5.43 постанови).

З урахуванням наведеного вище, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема, у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Варто також зауважити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено, чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, зокрема, постановами Верховного Суду від 23 грудня 2021 року у справі №923/560/17, від 10 листопада 2021 у справі № 329/766/18, від 01 вересня 2021 у справі №178/1522/18.

Тому виходячи із положень ч.3 ст. 141 ЦПК України, враховуючи співмірність складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи та значимості таких дій у справі, виходячи з її конкретних обставин, колегія суддів вважає, що зазначені представником ОСОБА_1 , адвокатом Мельничук І.В. витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн. є завищеними.

Зокрема, справа стосується поділу майна подружжя. Правова позиція сторін, зокрема ОСОБА_1 інтереси якої, як в суді першої так і апеляційної інстанції, представляла адвокат Мельничук І.В. була сталою та не зазнавала змін протягом розгляду справи, адвокат була обізнана у справі з усіма деталями, що з неї випливають, оскільки приймала учать у справі в суді першої інстанції, тому ознайомлення із апеляційною скаргою та складання відзиву на неї становлять дії, які не потребують об`єктивної та нагальної необхідності для адвоката вивчати додаткові джерела права та інші обставини, тому, підготовка та ведення даної справи в суді апеляційної інстанції не вимагала великого обсягу юридичної і технічної роботи.

З огляду на викладене, апеляційний суд прийшов до висновку про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 , поданої представником Мельничук І.В. про стягнення з відповідача понесених витрат пов`язаних з розглядом справи.

Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи її доцільність, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність зменшити їх розмір, а саме:

за ознайомлення та вивчення матеріалів апеляційної скарги з 2500,00 грн. до 1500,00 грн.

за підготовку та подання відзиву на апеляційну скаргу з 5000,00 грн. до 1000,00 грн.

за участь в судовому засіданні суду апеляційної інстанції тривалістю 1 година з 2500,00 грн. до 1500,00 грн.

З огляду на викладене підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , витрати на правову допомогу у розмірі 4 000,00 грн. понесені в межах розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст. 133, 137, 141, 246, 270 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 , подану представником Мельничук Ілоною Вікторівною про розподіл судових витрат задовольнити частково.

Ухвалити у справі додаткову постанову, якою стягнути з ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , витрати на правову допомогу у розмірі 4 000,00 (чотири тисячі) гривень.

В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.