ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 681/631/24

Провадження № 22-ц/820/357/25

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.

секретар судового засідання Кошельник В.М.

з участю прокурора

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 681/631/24 за апеляційною скаргою керівника Шепетівської окружної прокуратури Олійника Романа Володимировича на ухвалу Полонського районного суду Хмельницької області від 09 грудня 2024 року у цивільній справі за позовом Шепетівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Полонської міської ради Хмельницької області до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «А.Т.К.», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, про витребування земельної ділянки, скасування державної реєстрації права власності та права оренди на земельну ділянку, скасування державної реєстрації земельної ділянки

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, суд

в с т а н о в и в :

В травні 2024 року Шепетівська окружна прокуратура в інтересах держави в особі Полонської міської ради звернулася до суду з позовом, в якому просила:

витребувати у ОСОБА_1 та ТОВ «А.Т.К.» земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0134 площею 1,87 га;

скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0134 площею 1,87 га, припинивши право приватної власності ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку та право оренди ТОВ «А.Т.К.» із одночасним припиненням усіх зареєстрованих щодо неї речових прав та їх обтяжень;

скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0134 та стягнути з відповідачів на користь Хмельницької обласної прокуратури 9084 грн. судового збору

В обґрунтування позову позивач вказував, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області № 22-6149-СГ від 12 квітня 2017 року затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельнуділянку площею 1,87 га, кадастровий номер :02:001:0134, для ведення особистого селянськогогосподарства, яка розташована за межами населених пунктів Білецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області.

На підставі вказаного наказу за ОСОБА_1 18 липня 2017 року зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку, котру вона на підставі договору оренди б/н від 01 липня 2017 року передала в оренду ТОВ «А.Т.К.». Проте було встановлено, що ця земельна ділянка повністю накладається на земельну ділянку № НОМЕР_1 на території Білецької сільської ради Шепетівського (колишнього Полонського) району, яка відноситься до деградованих і малопродуктивних земель, котрі підлягають консервації шляхом заліснення. Оскільки земельна ділянка незаконно без волі власника вибула з власності держави, а тому вона підлягає витребуванню від ОСОБА_1 та ТОВ «А.Т.К.» як незаконних володільців у комунальну власність Полонської міської ради із одночасним скасуванням в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації приватної власності та права оренди, а також необхідно скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки.

Ухвалою Полонського районного суду Хмельницької області від 09 грудня 2024 року провадження у справі в частині позовних вимог керівника Шепетівської окружної прокуратури про витребування земельної ділянки, скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки закрито, повідомлено керівника Шепетівської окружної прокуратури, що розгляд справи в частині позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «А.Т.К.» про витребування земельної ділянки, скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки віднесений до юрисдикції господарського суду.

Керівник Шепетівської окружної прокуратури Олійник Р.В. не погодився з вказаною ухвалою, вважає її необґрунтованою, посилається на невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи та таким, що ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Зазначає що вказаний спір виник з приводу незаконного набуття фізичною особою ОСОБА_1 права власності на частину деградованої земельної ділянки, яка підлягала консервації, та яка не пов`язана із здійсненням господарської діяльності, таким чином заявлені вимоги щодо скасування реєстрації земельної ділянки та права на неї є похідними.

Звертає увагу суду, що вирішення спору за правилами господарського судочинства в частині позовних вимог про витребування в орендаря, а за правилами цивільного судочинства в частині позовних вимог до власника порушуватиме принцип повноти, всебічності й об`єктивності зясування обставин справи, оскільки дослідження того ж самого предмета, а також тих самих підстав позову здійснюватиметься судами різних юрисдикцій, що також суперечить принципу правової визначеності.

Таким чином апелянт вказує, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків, що позовні вимоги про скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки за ТОВ «А.Т.К.» слід розглядати в господарському судочинстві, оскільки в даній справі сторонами орендних відносин є юридична особа та фізична особа ( ОСОБА_1 ) без статусу суб`єкта підприємницької діяльності, а тому даний спір потребує вирішенню в цивільному судочинстві.

З огляду на доводи викладені в апеляційній скарзі, керівник Шепетівської окружної прокуратури Олійник Р.В. просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши прокурора, перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 375 Цивільного процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що у травні 2024 керівник Шепетівської окружної прокуратури в інтересах Полонської міської ради звернувся в суд з позовом, у якому після зміни предмету, позову просив:

-витребувати у ОСОБА_1 та ТзОВ «А.Т.К.» земельну ділянку площею 1,87 га з кадастровим номером :02:001:0134;

-скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0134, площею 1,87 га, припинивши право приватної власності ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку та право оренди ТзОВ «А.Т.К.» із одночасним припиненням всіх зареєстрованих щодо неї речових прав та їх обтяжень;

-скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0134.

Оскаржуваною ухвалою суду провадження в справі в частині позовних вимог керівника Шепетівської окружної прокуратури в інтересах Полонської міської ради до ТзОВ «А.Т.К.» про витребовування земельної ділянки, скасування реєстрації права оренди закрито з тих підстав, що розгляд справи в частині цих вимог віднесено до юрисдикції господарського суду.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Судова юрисдикція - це інститут права, покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Таким чином, юрисдикційність спору залежить від характеру спірних правовідносин, правового статусу суб`єкта звернення та предмета позовних вимог, а право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві.

Згідно із частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Предметна та суб`єкта юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Відповідно до статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, які виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Таким чином, розмежування компетенції судів з розгляду спорів здійснюється відповідно до їх предмета та суб`єктного складу учасників.

У порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, в яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства. Спори, сторонами в яких є юридичні особи та фізичні особи - підприємці, про захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів розглядаються господарськими судами.

У справі, що переглядається, суд першої інстанції, закриваючи провадження в справі у частині вимог до ТзОВ «А.Т.К.», врахував, що учасником спору є приватна юридична особа.

Спір у частині позовних вимог пред`явлених до юридичних осіб є спором про стверджуване порушення цивільного права та законного інтересу позивача як власника землі з боку юридичних осіб, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, встановлення іншого речового права на таке майно, державної реєстрації таких прав. Отже, з огляду на суб`єктний склад сторін справа в частині наведених вище позовних вимог віднесена до юрисдикції господарських судів, що виключає її розгляд у зазначеній частині в порядку цивільного судочинства, у зв`язку із чим провадження у справі у відповідній частині підлягає закриттю.

Вказаний висновок узгоджується із постановами Верховного Суду від 04 травня 2022 року у справі № 676/7424/19, від 29 вересня 2022 року у справі № 676/7426/19-ц, від 12 червня 2023 року у справі № 676/7428/19, від 25 жовтня 2023 року в справі № 676/1919/20, від 22 травня 2024 року у справі № 676/180/20, у справі 354/674/15 від 12 вересня 2024 року, в справі № 354/657/15 від 05 листопада 2024 року, в справі № 354/658/15 від 04 грудня 2024 року .

Таким чином колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду про закриття провадження в справі у частині вимог до ТзОВ «А.Т.К.».

Доводи апеляційної скарги з посиланням на правові позиції Великої Палати Верховного Суду в справі № 357/8277/19, Верховного Суду в господарській справі № 915/390/22 суд не приймає до уваги, так як за правовими позиціями Верховного Суду в цивільних справах за схожих обставин і позовних вимог прокурора Верховний Суд у своїх судових рішеннях, ухвалених після винесення постанови Великою Палатою Верховного Суду в справі № 357/8277/19, дійшов висновку про віднесення розгляду справи в частині позовних вимог до юридичних осіб до господарської юрисдикції, чим фактично відступив від вказаних правових позицій.

Таким чином доводи апелянта ніяким чином не спростовують висновків суду.

Ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, а тому підстав для її скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу керівника Шепетівської окружної прокуратури Олійника Романа Володимировича залишити без задоволення.

Ухвалу Полонського районного суду Хмельницької області від 09 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 лютого 2025 року.

Судді А.М.Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова