Єдиний унікальний номер справи №759/7131/22
Провадження №22-ц/824/99/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційними скаргами Головного управління Національної поліції у місті Києві та Державної казначейської служби України на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 15 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління національної поліції м. Києва, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконним рішеннями і діями органів досудового слідства, прокуратури,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2022 року позивачі звернулися до Святошинського районного суду м. Києва з вищезазначеним позовом до Головного управління національної поліції м. Києва, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди завданої незаконним рішеннями і діями органів досудового слідства, прокуратури.

В обґрунтування позову посилалися на арешт транспортних засобів в рамках кримінального провадження №0000699 та подальше зберігання їх на території приватного майданчика ТОВ «Бум Мир». Зазначали, що кримінальне провадження було закрите, а арешт транспортних засобів скасовано, однак у зв`язку зі зберіганням транспортних засобів позивачі були змушені сплатити кошти у розмірі 34420,00 грн. Позивачі вважали, що обов`язок зберігання транспортних засобів покладений на органи поліції та таке зберігання мало здійснюватися безкоштовно.

На підставі наведеного просили суд стягнути з Держави Україна на користь ОСОБА_1 шляхом списання Державною Казначейською службою України з Державного бюджету України суму в розмірі 17 310,00 грн. - послуги транспортування та зберігання транспортного засобу OPEL VIVARO, д.н.з. НОМЕР_1 ; стягнути з Держави Україна на користь ОСОБА_2 шляхом списання Державною Казначейською службою України з Державного бюджету України суму в розмірі 17 110,00 грн. - послуги транспортування та зберігання транспортного засобу SKODA FABIA, д.н.з НОМЕР_2 .

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 15.09.2022 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління національної поліції м. Києва, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди завданої незаконним рішеннями і діями органів досудового слідства, прокуратури задоволено; стягнуто з Державного бюджету України шляхом безспірного списання Державною казначейською службою з відповідного казначейського рахунку на користь ОСОБА_2 , відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 17110,00 грн. та судовий збір у розмірі 496,20 грн.; стягнуто з Державного бюджету України шляхом безспірного списання Державною казначейською службою, з відповідного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 , відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 17310,00 грн. та судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Головне управління національної поліції м. Києва звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтував тим, що у рамках кримінального провадження №0000699 слідчий суддя мав вирішити питання щодо процесуальних витрат у виді зберігання автомобілів належних на праві власності позивачам. Судом першої інстанції порушені правила предметної юрисдикції. Вказує, що позивачем заявлені позовні вимоги до неналежного відповідача у справі. Зазначає, що відповідачами обрано неправильний спосіб захисту.

31 січня 2023 року на адресу суду від Державної казначейської служби України надійшла апеляційна скарга, в якій відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що задоволення позовних вимог щодо стягнення коштів шляхом безспірного списання Державною казначейською службою з відповідного казначейського рахунку є очевидно необґрунтованим і таким, що не відповідає встановленому законом способу захисту порушеного права. Стверджує, що відповідачі не мають права на відшкодування шкоди, оскільки вина відповідача-1 не встановлена належним чином та не доведена незаконність дій ГУНП та його посадових осіб. Зазначає, що судом не враховано механізм зберігання речових доказів стороною обвинувачення. Також вважає, що вимога про стягнення судових витрат з Державного бюджету України є помилковим, та таким, що суперечить вимогам ЦПК України, тобто судом порушено основну засаду цивільного судочинства - верховенство права.

Згідно із ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах даної категорії розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

У відповідності до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до положень ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання встановлених законом умов) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні апеляційних скарг.

У ході розгляду справи судом було встановлено, що слідчим відділом Святошинського УП ГУ НП у м. Києві проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000699 від 11.12.2019 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 204, ч.2 ст. 204 КК України, яке постановою слідчого СВ Святошинського УП Жаркіх О.О. про закриття кримінального провадження від 03.12.2021 р. закрито у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 19.03.2021 р. надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Як зазначає позивач, в ході проведення обшуку 09.04.2021 р. на підставі вказаної ухвали було виявлено автомобілі OPEL VIVARO, д.н.з. НОМЕР_3 та SKODA FABIA, д.н.з НОМЕР_2 , які 12.04.2022 року постановою старшого слідчого з ОВС восьмого СВ РКП СУ ГУ ДФС у м. Києві визнані речовими доказами.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12.04.2021 р. (справа з ун. №759/7427/21, пр. № 1-кс/759/2570/21), зокрема накладено арешт на вказані транспортні засоби.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 20.12.2021 р. (справа з ун. № 759/27771/21, пр. № 1-кс/759/9608/21) скасовано арешт на автомобіль SKODA FABIA, д.н.з НОМЕР_2 .

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 13.01.2022 р. (справа з ун. № 759/27755/21, пр. №1-кс/759/86/22) скасовано арешт на автомобіль OPEL VIVARO, д.н.з. НОМЕР_3 .

Відповідно до квитанції № від 11.02.2022 р. ОСОБА_2 сплачено за послуги зі зберігання автомобіля SKODA FABIA, д.н.з НОМЕР_2 суму у розмірі 13960,00 грн.

Відповідно до квитанції № від 11.02.2022 р. ОСОБА_2 сплачено за послуги зі зберігання автомобіля SKODA FABIA, д.н.з НОМЕР_2 суму у розмірі 3150,00 грн.

Відповідно до квитанції № від 17.02.2022 р. ОСОБА_1 сплачено за послуги зі зберігання автомобіля OPEL VIVARO, д.н.з. НОМЕР_3 суму у розмірі 14160,00 грн.

Відповідно до квитанції № від 17.02.2022 р. ОСОБА_1 сплачено за послуги зі зберігання автомобіля OPEL VIVARO, д.н.з. НОМЕР_3 суму у розмірі 3150,00 грн.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги позивача, зазначив, що позивачам безпідставно не було повернуто автомобілі безоплатно, тому дії відповідача-1, що проявилися у вигляді передачі транспортних засобів на оплатне зберігання третім особам, були неправомірними.Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень. Вимоги про стягнення цих сум з Держави України шляхом безспірного списання Головним управлінням Державної казначейської служби України з відповідного казначейського рахунку є законними.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі, і відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до частин 1, 2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно із частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частин першої, другої, шостої статті 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у виді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Згідно з правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду України від 25 травня 2016 року у справі № 6-440цс16, загальні підстави відшкодування шкоди, завданої органом державної влади та посадовою або службовою особою органу державної влади, передбачені нормами статей 1173, 1174 ЦК України.

Частиною першою статті 1173 ЦК України встановлено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Такі способи захисту цивільних прав характеризується чітко визначеним суб`єктом - заподіювачем шкоди, якими є відповідні державні органи чи їхні посадові і службові особи. Підставою для подання такого позову є прийняття незаконних рішень, незаконні дії чи бездіяльність зазначених органів, що призвели до заподіяння шкоди особі. Також відповідно до статтей 1173-1175 ЦК України така шкода відшкодовується незалежно від вини цих органів (осіб), і у таких справах суд, по-перше, має встановити невідповідність рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування вимогам закону чи іншим правовим актам; по-друге, встановити, чи порушуються суб`єктивні цивільні права й охоронювані законом інтереси фізичної або юридичної особи цим рішенням, дією чи бездіяльністю. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Закон України «Про Національну поліцію» визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює досудове розслідування кримінальних правопорушень у межах визначеної підслідності (пункт 6 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію»). Держава відповідно до закону відшкодовує шкоду, завдану фізичній або юридичній особі рішеннями, дією чи бездіяльністю органу або підрозділу поліції, поліцейським під час здійснення ними своїх повноважень (частина третя статті 19 Закону України «Про Національну поліцію»).

Шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок. Отже, причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду.

Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана іншими обставинами.

При цьому причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди. У випадку, коли протиправна поведінка, яка створила конкретну можливість завдання шкоди, перетворює її у дійсність тільки в разі приєднання до неї протиправної дії третіх осіб, має встановлюватися юридично значимий причинний зв`язок як з поведінкою, яка створила конкретну можливість (умови для завдання шкоди), так і з діями, які перетворили її у дійсність (фактичне завдання шкоди).

Для наявності підстав зобов`язання відшкодувати шкоду відповідно до вимог статті 1173 ЦК України потрібна наявність незаконного рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, наявність шкоди, протиправність дій її завдавача та причинний зв`язок між його діями та шкодою, а тому позивач у цій справі повинен довести належними та допустимими доказами завдання йому шкоди, і що дії або бездіяльність відповідача є підставою для відшкодування шкоди у розумінні статей 1166, 1167, 1173 ЦК України.

Такі правові висновки викладено в постановах Верховного Суду від 25 січня 2021 року у справі № 227/4410/19 (провадження № 61-9407св20), від 22 березня 2021 року у справі № 203/1067/19 (провадження № 61-23293св19), від 25 березня 2021 року у справі № 227/3052/19 (провадження № 61-22337св19).

Як убачається з матеріалів справи автомобілі OPEL VIVARO, д.н.з. НОМЕР_3 та SKODA FABIA, д.н.з НОМЕР_2 , які 12.04.2022 року постановою старшого слідчого з ОВС восьмого СВ РКП СУ ГУ ДФС у м. Києві визнані речовими доказами.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12.04.2021 р. (справа з ун. №759/7427/21, пр. № 1-кс/759/2570/21), зокрема накладено арешт на вказані транспортні засоби.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 20.12.2021 р. (справа з ун. № 759/27771/21, пр. № 1-кс/759/9608/21) скасовано арешт на автомобіль SKODA FABIA, д.н.з НОМЕР_2 .

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 13.01.2022 р. (справа з ун. № 759/27755/21, пр. №1-кс/759/86/22) скасовано арешт на автомобіль OPEL VIVARO, д.н.з. НОМЕР_3 .

Автомобілі перебували на майданчику ТОВ «БУМ МИР», які здійснювали транспортування автомобілів позивачів щодо свого майданчика для зберігання автомобілів і зберігались на ньому до отримання ухвали суду про повернення арештованого майна.

Відповідно до квитанцій № та № від 11.02.2022 р. ОСОБА_2 сплатив за послуги зі зберігання автомобіля SKODA FABIA, д.н.з НОМЕР_2 суму у розмірі 17110,00 грн.

Відповідно до квитанцій № та № від 17.02.2022 р. ОСОБА_1 сплатив за послуги зі зберігання автомобіля OPEL VIVARO, д.н.з. НОМЕР_3 суму у розмірі 17310, 00 грн.

Таким чином, судом першої інстанції правильно встановлено, що в результаті безпідставного вилучення у позивачів транспортних засобів та передачі їх на оплатне зберігання третім особам, їм було завдано матеріальних збитків, а ТОВ «Бум Мир» отримав від позивачів грошові кошти у розмірі 17 310, 00 грн та 17 110, 00 грн.

Доводи апеляційної скарги Державної казначейської служби України про те, що жодні права та інтереси позивача Казначейство не порушувало, не вступало у правовідносини з ним і жодної шкоди позивачеві не завдавало, у зв`язку з цим відсутні підстави для відшкодування Державною казначейською службою України у Київській області завданої позивачу шкоди, на думку апеляційного суду не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки відповідно до покладених завдань та в установленому законодавством порядку Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду (п. 3 п. 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого Постановою Кабінетом Міністрів України від 15 квітня 2015 за №215). Враховуючи наведене, шкода, завдана позивачу незаконними діями органом державної влади, відшкодовується за рахунок держави шляхом безспірного списання коштів Державною казначейською службою України.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 10 січня 2019 року в справі № 532/1243/16-ц, від 26 лютого 2020 року в справі № 142/143/17.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив правову природу заявленого позову, в достатньому обсязі визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку в силу вимог статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам статей 263, 264 ЦПК України, підстави для його скасування з мотивів, які викладені в апеляційній скарзі, відсутні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Головного управління Національної поліції у місті Києві та Державної казначейської служби України залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 15 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий С.О. Журба

Судді: Т.О. Писана

К.П. Приходько