Провадження № 2-п/686/17/25
УХВАЛА

13 лютого 2025 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі судового засідання Дмітрієвій Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.12.2024 року,

встановив:

23.01.2025 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.12.2024 року в цивільній справі №686/25034/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за розписками.

В обґрунтування своїх вимог представник заявника посилається на те, що відповідач не з`являвся до суду під час розгляду вказаної справи з поважних причин. Так, у заяві зазначається, що відповідач не був повідомлений про дату та час розгляду справи, не отримував повісток про призначення до судового розгляду та проведення судових засідань, у зв`язку з чим був позбавлений можливості скористатися своїми процесуальними правами відповідача, подати свої заперечення та міркування з приводу заявлених позовних вимог. Щодо фактичних обставин справи повідомив, що частково погашав наявний борг та мав з ОСОБА_2 усну домовленість про продаж автомобіля Lexus LX 570 2008 року випуску в рахунок погашення боргу.

Одночасно із поданою заявою відповідач заявив клопотання про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.12.2024 року у справі № 686/25034/24, оскільки ознайомився із судовим рішенням 23.12.2024 року у Єдиного державному реєстрі судових рішень та повного тексту рішення суду не отримував.

У зв`язку з викладеним, відповідач просить поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області області від 19.12.2024 року у справі № 686/25034/24, переглянути та скасувати вказане заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку та його неявка не перешкоджає розгляду заяви по суті.

Позивач та його представник в судове засідання також не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку.

У відповідності до положень ст. 287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час та місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи та заяви про перегляд заочного рішення у їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Судом об`єктивно встановлено, що заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 19.12.2024 року було задоволено позов ОСОБА_2 та стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача борг за розписками від 28.05.2024 року та від 19.06.2024 року у загальному розмірі 45000 доларів США, а також на користь держави судовий збір в сумі розмірі 15140,00 грн.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

З матеріалів справи вбачається, що заочне рішення було ухвалено 19 грудня 2024 року.

Із заявою про перегляд заочного рішення суду відповідач звернувся до суду 21.01.2025 року шляхом подачі заяви засобами поштового зв`язку (в канцелярії суду заява після її надходження зареєстрована 23 січня 2025 року). Разом з тим, відомостей про отримання відповідачем повного тексту заочного рішення суду матеріали справи не містять.

Тому, вимогу відповідача в частині поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Хмельницького міськрайонного суду від 19.12.2024 року по справі № 686/25034/24 слід задоволити та поновити строк на подання такої заяви.

Разом з тим, щодо поважності підстав перегляду та скасування заочного рішення Хмельницького міськрайонного суду від 19.12.2024 року суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно із положеннями ст. 285 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначені, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і не повідомлення їх суду, і посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Тобто для скасування заочного рішення необхідна наявність одночасно двох наведених умов

З матеріалів справи вбачається, що на час розгляду справи в суді відповідач був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується Відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру №787859 від 16.09.2024 року.

Відповідно, ОСОБА_1 повідомлявся про час та місце розгляду справи за зареєстрованою адресою проживання, про що свідчить наявний в матеріалах справи конверт із судовою повісткою про виклик на судове засідання, який повернувся до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Окрім того, суд звертає увагу, що зазначена адреса, як місце проживання ОСОБА_1 вказана у його заяві про перегляд заочного рішення, що дає підстави суду зробити висновок, що саме ця адреса є дійсним місцем проживання відповідача по справі.

Відповідно до положень п.п. 1-4 ст. 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.

При цьому, суд бере до уваги сформовану практику Верховного суду щодо належного повідомлення учасників процесу про розгляд справи у суді, а саме про те, що при зазначені причин повернення «адресат відмовився», «адресат відсутній за вказаною адресою» - судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки (пункт 3, 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України, Постанови ВС від 21 грудня 2022 року у справі № 757/15603/19 (провадження № 61-7187св22), 30 листопада 2022 року у справі № 760/25978/13-ц (провадження № 61-6788св22), 31 серпня 2022 року у справі № 760/17314/17).

Звідси можна зробити висновок, що в такому випадку учасник вважається належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Також, про обізнаність ОСОБА_1 про факт здійснення розгляду справи в суді свідчать і довідки Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області про доставку sms повідомлень від 18.09.2024, 16.10.2024 та 20.11.2024 року за номером телефону останнього, підтвердженого ним у поданому клопотанні про відкладення підготовчого засідання від 15.10.2024 року та клопотанні про відкладення судового засідання від 20.11.2024 року.

Отже, судом було дотримано закріплену в ЦПК вимогу щодо належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, а відповідач протягом тривалого часу з моменту поданих клопотань про відкладення не скористався своїм правом на отримання професійної правничої допомоги без поважних на те причин, що підтверджується наявними у справі доказами.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд приходить до переконання, що відповідачем належними, допустимим та достатніми доказами перед судом не доведено поважності причин, з яких останній не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву особисто або через представника, а також не надано переконливих доказів, які б мали істотне значення для вирішення справи та були підставою для скасування заочного рішення.

Практика ЄСПЛ визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі "Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії" від 07.07.1989).

У рішенні ЄСПЛ у справі "Тойшлер проти Германії" від 04.10.2001 наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. На розширення цього положення Основного Закону в ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Порушення пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України». Зокрема, у п. 46 рішення вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (п. 47 рішення).

При цьому, хоча загальна концепція справедливого судового розгляду та фундаментальний принцип змагальності провадження вимагають належного вручення судових документів стороні, стаття 6 Конвенції не заходить так далеко, що зобов`язує національні органи влади забезпечити ідеально функціонуючу поштову систему. Іншими словами, органи влади несуть відповідальність лише за ненадсилання заявнику відповідних документів. Той факт, що заявник не отримав кореспонденцію, надіслану йому судом, сам по собі не є достатнім для того, щоб закласти аргументовану основу для заяви про те, що права заявниці за статтею 6 § 1 Конвенції були порушені. У цьому відношенні Суд вважає вражаючим, що, знаючи про труднощі з доставкою кореспонденції в минулому або, принаймні, про твердження органів влади щодо цього, заявник залишався досить пасивним і, схоже, не вжив жодних заходів, спрямованих на те, щоб надіслана йому кореспонденція дійшла до нього. У зв`язку з цим Суд нагадує, що зацікавлена сторона зобов`язана проявити особливу старанність у захисті своїх інтересів і вжити необхідні заходи для ознайомленні з рухом провадження у справі (Sydorenko v. Ukraine (dec.), no/ 73193/12, 18 February 2021).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п.1 ст.6 Конвенції, а також ст.1 Першого протоколу до неї, оскільки у позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

У даному випадку, суд вважає, що відповідач ОСОБА_1 був обізнаний про перебування на розгляді у суді провадження за позовом ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за розписками, однак не вжив заходів щодо ознайомлення з матеріалами справи, відстоювання своєї правової позиції у виділений для справи час, що підтверджується наявними в матеріалах цивільної справи доказами повідомлення останнього про факт розгляду справи в суді.

Відповідно до ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

За наведених вище обставин, суд вважає, що заява про перегляд заочного рішення є не обґрунтованою та такою, що не підлягає до задоволення, оскільки відповідачем не доведено поважності неприбуття останнього в судове засідання, не надано належних доказів, які мають істотне значення для справи та не були досліджені судом при винесенні рішення, а тому в задоволенні заяви ОСОБА_1 в частині перегляду та скасування заочного рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.12.2024 року, слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 77-81, 128, 274, 280, 284, 285, 287, 288 ЦПК України, суд -

постановив:

Поновити відповідачу ОСОБА_1 строк для подання заяви про перегляд заочного рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.12.2024 року у справі №686/25034/24.

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.12.2024 року у справі №686/25034/24 залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Сергій Стефанишин