Справа №472/295/24
Провадження № 22-ц/812/245/25
Доповідач в апеляційній інстанції Яворська Ж.М.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 лютого 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого - Яворської Ж.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Царюк Л.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу

Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

на заочне рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 26 вересня 2024 року, ухвалене у приміщенні цього ж суду головуючим суддею Орленко Л.О., дата складання повного тексту незазначена, у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

В С Т А Н О В И В:

У березні 2024 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Обґрунтовуючи позовні вимоги вказували, що 17 жовтня 2019 року між Банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір у вигляді Заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг, відповідно до якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Своїм підписом в заяві ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним і банком договір про надання банківських послуг.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору станом на 13 березня 2024 року утворилася загальна заборгованість за кредитним договором в розмірі 39735 грн. 27 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 31917,78 грн., заборгованість за простроченими відсотками в розмірі 7817,49 грн.

Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 39735 грн. 27 коп. та судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Заочним рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 26 вересня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 17.10.2019 року станом на 13.03.2024 року, яка складається із тіла кредиту в розмірі 31 917 грн.78 коп. та судовий збір в розмірі 1 945 грн. 82 коп.

Відмовлено в задоволенні позовних вимог АТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 7 817,49 грн.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що із наданих позивачем доказів вбачається безпідставність позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 7817,49 грн., через відсутність передбаченого обов`язку відповідача по її сплаті позивачу у анкеті-заяві від 17 жовтня 2019 року та відсутність обґрунтованих підтверджень прийняття відповідачем Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, та відсутність узгоджених з відповідачем умов кредитування.

Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що Банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

З виписки по рахунку відповідача вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, але вчасно їх не повернув.

Станом на 13 березня 2024 рік заборгованість за тілом кредиту становить 31917,78 грн.

Отже, враховуючи те, що є доведеним факт отримання відповідачем у вказаний період 31917,78 грн. кредиту, який відповідач ОСОБА_1 в добровільному порядку не повертає, то право позивача є порушеним і підлягає судовому захисту. Тому, суд дійшов висновку, що позов Банку підлягає частковому задоволенню, а саме: стягненню з відповідача на користь позивача підлягає лише заборгованість за тілом кредиту - 31917,78 грн.

Не погоджуючись із таким рішенням суду першої інстанції в частині відмови у стягненні заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 7871,49 грн., АТ КБ «ПриватБанк» подало на нього апеляційну скаргу.

Вважають, що рішення суду першої інстанції в цій частині прийняте без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів по справі та з порушенням норм процесуального і матеріального права, тому просили його скасувати в оскаржуваній частині та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Так, вказують, що висновок суду про відсутність підстав вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами не відповідає матеріалам справи, дійсним обставинам справи та є помилковим.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог АТ КБ "Приватбанк" в частині стягнення заборгованості за простроченими відсотками, суд невірно з`ясував обставини справи, що призвело до неправильного вирішення спору.

Сторони про розгляд справи повідомлені належним чином.

За приписами частини 1 статті 369 ЦПК України (в редакції на час подачі апеляційної скарги) апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 стаття 2 ЦПК України).

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій (частина 5 стаття 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частин 1-3, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду вказаним положенням закону в повній мірі не відповідає.

Рішення суду першої інстанції в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту сторонами не оскаржується, а тому відсутні підстави для його перегляду в цій частині.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, що 17 жовтня 2019 року ОСОБА_1 підписав Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк», в якій указано, що він разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між банком та позичальником договір про надання банківських послуг.

Згідно з умовами вказаного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. З 04 червня 2023 року по 20 вересня 2023 року кредитний ліміт становив 30000 грн., що підтверджується довідкою (а.с. 26).

До Анкети-заяви позивачем надано копію Паспорту споживчого кредиту (а.с.16-19), як невід`ємні частини кредитного договору.

З моменту отримання первісної картки відповідач користувався кредитними коштами та здійснював погашення заборгованості, останнє погашення коштів було здійснено 16 липня 2023 року в розмірі 200 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача.

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованість відповідача перед АТ КБ «ПриватБанк» станом на 13 березня 2024 року складає 39735 грн. 27 коп., з яких: заборгованість за тілом кредита в розмірі 31917 грн. 78 коп., заборгованість за простроченими відсотками в розмірі 7817,49 грн.

Відмовляючи у задоволені вимог про стягнення заборгованості за простроченими відсотками за кредитним договором, суд першої інстанції виходив з того, що підписана відповідачем анкета заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ КБ «Приватбанк», не містить інформації щодо погодженого розміру відсотків, які застосовується у разі невиконання чи неналежного виконання боржником своїх зобов`язань за кредитним договором.

Однак, колегія суддів не може погодитися із висновками суду першої інстанції у вказаній частині, з огляду на наступне.

Згідно з ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Як було встановлено судом, з метою отримання банківських послуг ОСОБА_1 17 жовтня 2019 року підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, на підставі якої він отримав кредитну картку «Універсальна», з встановленням на неї кредитного ліміту, яка в подальшому неодноразово перевипускалася (а.с. 22).

Крім того, в матеріалах справи міститься підписана ОСОБА_1 17 жовтня 2019 року заява про приєднання до Умов та Правил надання послуг, в якій були зафіксовані умови кредитування (а.с. 30 - 37).

У вищевказаній заяві зазначено, що підписанням цієї заяви, відповідач приєднується до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms.

Пунктами 1.3., 1.5. заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг визначено процентну ставку, відсотків річних для карт:

- «Універсальна» в розмірі 43,2 % річних, при невиконанні зобов`язань щодо повернення кредиту - 86,4% річних;

- «Універсальна Gold» в розмірі 42,0 % річних, при невиконанні зобов`язань щодо повернення кредиту - 84,0% річних.

Таким чином, сторонами були погоджені умови кредитування щодо нарахування та сплати відсотків.

При цьому, як вбачається з наданого АТ КБ «Приватбанк» розрахунку, заявлена до стягнення заборгованість за відсотками в сумі 7817,49 грн. була нарахована АТ КБ «Приватбанк» вже після узгодження умов кредитування, за процентною ставкою 42% на рік, що складає 3,5 % на місяць.

Колегія суддів вважає помилковими посилання суду першої інстанції на постанову Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019, оскільки в даному випадку між сторонами узгоджено базовий розмір процентної ставки, про що свідчить підписана відповідачем заява про приєднання до Умов та Правил надання послуг.

Колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_1 проти позовних вимог заперечень не подавав, узгодження умов договору не оспорював. Користування грошима не є безоплатним, та картка неодноразово перевипускалася.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за відсотками.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги АТ КБ «Приват Банк» є обґрунтованими, а тому вона підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює у відповідній частині нове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права.

Ураховуючи, що невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення останнім вищезазначених норм матеріального та процесуального права, призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволені позову про стягнення відсотків підлягає скасуванню. Необхідно ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення позову за вищевказаного обґрунтування. Це ж рішення суду першої інстанції в частині задоволених вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту сторонами не оскаржувалося, тому не є предметом апеляційного перегляду.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено 2422,40 грн. судового збору.

Оскільки вимоги банку задоволено у повному обсязі з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2422,40 грн. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції, змінивши рішення суду першої інстанції в цій частині.

Звертаючись до суду із апеляційною скаргою АТ КБ «Приват Банк» було сплачено судовий збір у розмірі 3633,60 грн.

На підставі ст. ст. 133, 141,382 ЦПК України з відповідача на користь банку підлягає стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3633,60 грн.

Керуючись ст. ст. 367,368, 374, 376, 381,382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Заочне рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 26 вересня 2024 рокув частині відмови в задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення процентів та судового збору скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за простроченими процентами в розмірі 7817 (сім тисяч вісімсот сімнадцять) грн. 49 коп.

Це ж рішення суду в частині розподілу судових витрат змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції.

Стягнутиз ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк» 3633 (три тисячі шістсот тридцять три) грн. 60 коп. судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених статтею 389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий Ж.М. Яворська

Судді Т.М. Базовкіна

Л.М. Царюк

Повний текст постанови складено 18 лютого 2025 року.