Справа № 455/278/25
Провадження № 2-о/455/51/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

17 лютого 2025 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Кушніра А.В.,

секретар судового засідання Борковська Н.М.,

з участю представника заявника адвоката Писко С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,

В С Т А Н О В И В:

13.02.2025року представник ОСОБА_1 адвокат Писко С.І. звернулася до суду зі зазначеною заявою, в якій просить видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , на строк шість місяців, яким заборонити останньому: перебувати у місці спільного проживання (перебування) за адресою: АДРЕСА_1 , з постраждалою особою ОСОБА_1 ; наближатися на відстань менше 200м до місця проживання постраждалої особи ОСОБА_1 ; контактувати та вести телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_1 .

В обґрунтування поданої заяви покликається на те, що заявник ОСОБА_1 тривалий час потерпає від домашнього насильства з боку її чоловіка ОСОБА_2 , а саме: щодо неї застосовується психологічне насильство, погрози фізичного знищення, залякування приниження і образи нецензурними словами. ОСОБА_2 постійно вчиняє сварки, чим завдається шкода психічному та фізичному здоров`ю заявниці. Так, 03.02.2025 року ОСОБА_2 перебуваючи у житловому будинку АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру, відносно своєї дружини ОСОБА_1 , що виразилось у формі словесних образ, погроз, що викликало у неї побоювання за свою безпеку, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої.

Зазначає, що відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та з урахуванням існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи 03.02.2025 року поліцейським було винесено терміновий заборонний припис серії АА №448126 стосовно кривдника ОСОБА_2 , терміном на 10 діб, яким його зобов`язано залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, заборонено входити та перебувати в місці проживання (перебування) постраждалої особи, заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Цей припис діє до 13.02.2025р. 17 год. 50 хв. Також 03.02.2025 року у відділення поліції №1 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області з письмовою заявою звернулася ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_1 , в якій вона просила прийняти міри до свого чоловіка гр. ОСОБА_2 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 близько 16:00 год. приміщенні житлового будинку за вище вказаною адресою спричинив заявниці тілесні ушкодження. Згідно протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення №615 від 03.02.2025 та пояснень ОСОБА_1 , які вона надала інспектору СРПП відділення поліції №1 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області, 03.02.2025 року між нею та її чоловіком ОСОБА_2 виник конфлікт, в результаті якого чоловік вдарив заявницю рукою, потім взяв у руки ножа та наніс їй тілесні ушкодження на животі, а саме поріз близько трьох сантиметрів. На підставі заяви ОСОБА_1 згідно витягу з ЄРДР було відкрите кримінальне провадження №0000063 від 04.02.2025 р. за фактом вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України. На даний час справа розглядається Старосамбірським районним судом Львівської області (№455/236/25). Відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 від 12.04.2023 р. та довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №735588 від 28.02.2022 р. ОСОБА_1 є особою з інвалідністю третьої групи загального захворювання. ОСОБА_2 неодноразово вчиняв сварки і погрожував заявниці. Тож така поведінка чоловіка може сильно нашкодити та погіршити стан здоров`я ОСОБА_1 . У зв`язку з такою протиправною поведінкою чоловіка та високим ризиком її повторення заявник змушена звернутись до суду із заявою про видачу обмежувального припису.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.02.2025року справу передано для розгляду судді Кушніру А.В.

Ухвалою судді від 14.02.2025 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

У судовому засіданні представник заявника адвокат Писко С.І. вимоги заяви підтримала в повному обсязі, з підстав, викладених у заяві.

Заявник ОСОБА_1 та заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Заслухавши думку представника заявника, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлено, що 03.02.2025 року у відділення поліції №1 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області з письмовою заявою звернулася ОСОБА_1 (заявник), жителька АДРЕСА_1 , в якій вона просила прийняти міри до свого чоловіка ОСОБА_2 (заінтересованої особи), який 03.02.2025 року близько 16:00 год. приміщенні житлового будинку за вищевказаною адресою спричинив заявниці тілесні ушкодження.?

Із змісту протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення №615 від 03.02.2025 та письмових пояснень ОСОБА_1 від 03.02.2025, слідує, що 03.02.2025 року між заявницею та її чоловіком ОСОБА_2 виник конфлікт, під час якого чоловік вдарив заявницю рукою, потім взяв у руки ножа та наніс їй тілесні ушкодження на животі, а саме поріз близько трьох сантиметрів.

03.02.2025 року поліцейським ВП №1 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області було винесено терміновий заборонний припис серії АА №448126 стосовно кривдника ОСОБА_2 , терміном на 10 діб, яким його зобов`язано залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, заборонено входити та перебувати в місці проживання (перебування) постраждалої особи, заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Припис діє до 13.02.2025р. 17 год. 50 хв.

04.02.2025 на підставі вищевказаної заяви ОСОБА_1 до ЄРДР за №0000063 було внесено відомості про кримінальне правопорушення за ч.1 ст.125 КК України.

На даний час кримінальне провадження №0000063 перебуває на розгляді у Старосамбірському районному суді Львівської області (справа №455/236/25).

Вказані обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами, а саме: копією витягу з ЄРДР за №0000063, копією протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення №615 від 03.02.2025 та письмових пояснень ОСОБА_1 від 03.02.2025, копією рапорту старшого інспектора чергового ВП №1 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області Потічного С. від 03.02.2025, копією термінового заборонного припису серії АА №448126 від 03.02.2025.

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до частини першої ст.24 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи(п. 9 ч.1 ст.1 Закону).

Відповідно до ст.26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають: 1) постраждала особа або її представник; 2) у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини - батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування; 3) у разі вчинення домашнього насильства стосовно недієздатної особи - опікун, орган опіки та піклування. Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Згідно з ч.8 ст.26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" порядок видачі судом обмежувального припису визначається Цивільним процесуальним кодексом України.

Згідно положень глави 13 Розділу IV ЦПК України справи про видачу і продовження обмежувального припису розглядаються судами в порядку окремого провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Суди під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів заінтересованих осіб. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). У разі неможливості надати докази, визначені пунктом 3 частини першої цієї статті, до заяви може бути додано клопотання про їх витребування.

За таких обставин, положеннями чинного ЦПК України чітко зазначено, що звертаючись до суду із заявою про видачу обмежувального припису заявник повинен надати суду докази, що підтверджують необхідність видачі судом обмежувального припису. Виняток із вищенаведеного поширюється лише на випадки не можливості надання доказів, у разі чого заявником може бути подане клопотання про їх витребування.

Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 21 листопада 2018 року у справі № 756/2072/18 (провадження № 61-19328св18), від 09 грудня 2019 року у справі № 756/11732/18 (провадження № 61-49077св18).

У справі № 756/3859/19 (провадження № 61-11564св19) Верховний Суд у постанові від 05 вересня 2019 року, погоджуючись з апеляційним судом, який відмовив у задоволенні заяви про видачу обмежувального припису, зазначив, що, враховуючи положення Закону про запобігання домашньому насильству, обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених, зокрема, у КК України), а є тимчасовим заходом, який виконує захисну та запобіжну функцію і направлений на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених зазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Верховний Суд погодився з тим, що у справі існує тривалий конфлікт між сторонами, але обставини справи не вказують на необхідність застосування обмежувального припису. У цій справі також встановлено факт звернення заявниці з заявою до правоохоронних органів, на підставі якої у ЄРДР було зареєстроване відкрите кримінальне провадження.

У справі № 640/23804/18 (провадження № 61-3848св19) Верховний Суд у постанові від 29 серпня 2019 року, підтримуючи висновки судів попередніх інстанцій щодо відмови в задоволенні заяви про видачу обмежувального припису, вказав, що звернення заявника до органів поліції не підтверджує факт вчинення заінтересованою особою домашнього насильства, що є необхідною умовою застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

У справі № 635/4854/19-ц (провадження 61-3510св20) Верховний Суд у постанові від 02 вересня 2020 року, підтримуючи висновки судів попередніх інстанцій щодо відмови у задоволенні заяви про видачу обмежувального припису, зокрема, уточнив, що внесення відомостей про кримінальні провадження до ЄРДР не підтверджує факт вчинення заінтересованою особою домашнього насильства, що є необхідною умовою застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом про запобігання домашньому насильству, оскільки рішень щодо вказаних фактів або інших конфліктних ситуацій між сторонами компетентні органи не приймали, в досудових розслідуваннях на час прийняття судових рішень судами попередніх інстанцій не було пред`явлено підозр будь-якій особі.

Фактично аналогічні висновки щодо звернення до компетентного органу із заявою про вчинене домашнє насильство або наявності відкритих кримінальних проваджень без результатів щодо них (зокрема, визнання особи винною у заявлених кримінальних порушеннях) як недостатніх доказів для задоволення заяв про видачу обмежувального припису відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» також містяться у постановах Верховного Суду від 30 січня 2020 року у справі № 545/744/19 (провадження № 61-13514св19), від 06 лютого 2020 року у справі № 753/8626/19 (провадження № 61-15016св19), від 05 березня 2020 року у справі № 755/5273/19 (провадження № 61-13080св19), від 10 лютого 2021 року у справі № 761/49109/19 (провадження № 61-9144св20).

Згідно з частинами першою четвертою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає, що матеріали справи на даний час не містять достатніх належних і допустимих доказів у розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», на підтвердження чинення ОСОБА_2 домашнього насильства відносно ОСОБА_1 та ризиків вчинення домашнього насильства у майбутньому. Зокрема, суд звертає увагу на те, що кримінальне провадження №0000063 на даний час перебуває на розгляді у суді, а звернення заявника до органів поліції не підтверджує факт вчинення заінтересованою особою домашнього насильства, що є необхідною умовою застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

За таких обставин, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 89, 258, 259, 264, 265, 268, 293, 294, 350-5, 350-6 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька АДРЕСА_1 ;

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складено 17.02.2025.

Суддя А.В.Кушнір