Справа № 750/238/25
Провадження № 2/750/889/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 лютого 2025 року м. Чернігів
Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:
судді Косенка О.Д.,
секретар Веремій А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
ВСТАНОВИВ:
08 січня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі - позивач) звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 (далі - відповідач) заборгованість кредитним договором № 28.06.2023-010000110 від 28.06.2023 у розмірі 10 299 грн 86 коп.
Позовні вимоги обгрунтовано тим, що між позивачем та відповідачем 09.03.2023 укладено кредитний договір (оферти) № 09.03.2023-100000175 (далі Договір). Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 5000 грн, що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 09.03.2023, строком на 70 днів. В подальшому даний Кредитний договір № 09.03.2023-100000175 від 09.03.2023 було переоформлено шляхом укладення 28.06.2023 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 кредитного договору (оферти) № 28.06.2023-010000110. Унаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором утворилася заборгованість у розмірі 10 299,86 грн, які позивач просить стягнути разом із судовими витратами на його користь. Також позивач просить розглядати справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Ухвалою суду від 09.01.2025 відкрито провадження у справі та її розгляд призначено на 06.02.2025 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
У зв`язку з неявкою відповідача в судове засідання, воно було відкладено судом на 18.02.2025.
Відповідач в судове засідання 18.02.2025 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомляв, жодних заяв від нього не надходило.
Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не подав, будь-яких клопотань та заяв від нього не надходило, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами.
Враховуючи наявність умов, передбачених ст. 280 ЦПК України, судом здійснено заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Судом встановлено наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Між позивачем та відповідачем 09.03.2023 укладено кредитний договір № 09.03.2023-100000175 шляхом подачі Заявки (а.с. 18) на отримання кредиту та приєднання до Пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) (14 зворот-17) та Паспорта споживчого кредиту (а.с. 11-14).
Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 9000 грн, що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 09.03.2023. Кредит видано строком на 70 днів з датою повернення 17.05.2023 на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб перерахування Позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача. Період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня надання кредиту (надалі «черговий період»). Період користування ставкою «Економ» період фактичного користування кредитом, протягом якого застосовується фіксована процентна ставка «Економ», який розпочинається в день, наступний за днем сплати позичальником повністю всіх платежів (частини суми кредиту, нарахованих процентів, комісії), нарахованих на дату платежу, та закінчується в дату поточного чергового періоду (надалі - період «Економ»). Ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1.2% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом першого чергового періоду та протягом періоду «Економ». Ставка «Стандарт» стандартна фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,5% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який він надається, окрім першого чергового періоду та періоду «Економ». Комісія, пов`язана з наданням кредиту - 15% від суми кредиту та дорівнює 1350 грн.
Згідно з п. 4.3. Пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), днем надання кредиту вважається: списання відповідної суми коштів з рахунку кредитодавця, а днем погашення кредиту/сплати платежу день надходження коштів у касу кредитодавця готівкою або зарахування на поточний рахунок кредитодавця, що підтверджується випискою з поточного рахунку кредитодавця. У випадку, якщо дата ініціювання платіжної операції з надання кредиту не співпадає з датою завершення цієї платіжної операції з надання кредиту, днем/датою його надання є дата ініціювання цієї платіжної операції, якщо платіжна операція була завершена (навіть у випадку її завершення в пізнішу дату). Неможливість завершення ініційованої кредитодавцем платіжної операції з надання кредиту не з вини кредитодавця є скасувальною обставиною та призводить до припинення прав і обов`язків сторін за даним Договором, включаючи обов`язокк з надання кредиту. Неможливість видачі кредиту готівкою у зв`язку з нез`явленням позичальника для її отримання у дату надання/видачі кредиту, зазначену в Заявці, є скасувальною обставиною та призводить до припинення прав і обов`язків сторін за даним договором, включаючи обов`язок кредитодавця з надання кредиту. У випадку настання вказаних скасувальних обставин даний договір є розірваним та припиненим з дати надання/видачі кредиту, зазначеної в Заявці У випадку перерахування коштів позичальником на поточний рахунок кредитодавця, позичальник зобов`язаний забезпечити надходження коштів на останній день строку сплати платежу.
Після укладення Договору 09.03.2023 було перераховано кошти на рахунок позичальника у розмірі 9 000 грн, що підтверджується відповідною квитанцією про перерахунок коштів (а.с. 10 зворот).
Як зазначає позивач, в подальшому даний кредитний договір № 09.03.2023-100000175 від 09.03.2023 було переоформлено шляхом укладення 28.06.2023 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 кредитного договору (оферти) № 28.06.2023-010000110 та підписання Заявки, що є невід`ємною частиною даного Договору. Внаслідок такого правочину, правовідносини між кредитодавцем та позичальником, у тому числі розмір процентів та період їх нарахування, за твердженням позивача, визначаються умовами останнього кредитного договору.
Згідно з договором № 28.06.2023-010000110 сума кредиту становить 5 000 грн, а комісія, пов`язана з наданням кредиту становить 15% від суми Кредиту та дорівнює 750 грн. Дата повернення кредиту - 05.09.2025. Також відрізняється графік та розмір платежів за кредитом. Інші істотні умови договору подібні тим, які вказані у договорі № 09.03.2023-100000175.
Також позивач вказує, що ОСОБА_1 09.03.2023 електронним цифровим підписом підписано Пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), Заявку на отримання кредиту, підтверджено укладення кредитного договору та отримано на свій рахунок кошти у розмірі 5000 грн, отже акцептовано умови Договору. Позичальником під час укладення кредитного договору № 09.03.2023-100000175 пройдено ідентифікацію шляхом використання Системи BankID Національного банку. Під час ідентифікації Позичальника з документів, створених на матеріальних носіях, та/або електронних даних було забезпечено однозначне встановлення фізичної особи.
Дослідивши матеріали справи суд доходить висновку про відмову в задоволенні позову, з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України).
За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Порядок нарахування процентів визначається ст. 1048 ЦК України, згідно з ч. 1 якої, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Згідно зі ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електрону комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін.
За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Як вбачається із матеріалів справи, між позивачем та відповідачем 09.03.2023 укладено кредитний договір № 09.03.2023-100000175 шляхом подачі Заявки на отримання кредиту та приєднання до Пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) та Паспорта споживчого кредиту.
На усіх наданих до суду копіях вищезазначених документів мається підпис від імені відповідача.
Відповідно до умов Заявки позичальнику надано кредит у розмірі 9000 грн (п. 2 частини «Відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт)). У цій же частині заявки вказано електронний платіжний засіб для перерахування коштів за даним і наступними договорами: 441-11ХХ-ХХХХ-8289.
Згідно з квитанцією від 09.03.2023 на указаний картковий номер перераховано кошти у розмірі 9 000 грн (а.с. 10 зворот). Призначення платежу: видача за договором № 09.03.2023-100000175. Платник: Швидкий кредит.
Також до матеріалів справи позивач долучив копії «Підтвердження укладення кредитного договору від 09.03.2023 (а.с. 20), звернення позичальника від 19.04.2023 та від 17.05.2023 про продовження строку на який надавався кредит № 09.03.2023-100000175 (а.с. 20 зворот, 21).
Окрім цього у матеріалах справи містяться копії Заявки на отримання кредиту від 28.06.2023 № 28.06.2023-010000110 (а.с. 29), Пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) № 28.06.2023-010000110 (25 зворот-28 зворот) та Паспорта споживчого кредиту (а.с. 22-23 зворот).
На указаних копіях відсутні будь-які підписи.
Сума кредиту в зазначених вище документах визначена у 5 000 грн, комісія 750 грн, дата повернення 05.09.2023. Реквізити банківської карти вказані 441-11ХХ-ХХХХ-8289, тобто тієї ж, яка зазначена у договорі № 09.03.2023-100000175.
Разом з тим, жодних документів щодо підтвердження факту укладення договору № 28.06.2023-010000110, його виконання сторонами, зокрема, перерахування коштів у розмірі 5 000 грн, суду не надано.
Також позивач не надав доказів того, що кредитний договір № 09.03.2023-100000175 від 09.03.2023 було переоформлено шляхом укладення 28.06.2023 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 кредитного договору (оферти) № 28.06.2023-010000110. Така інформація відсутня у Заявці на отримання кредиту від 28.06.2023 № 28.06.2023-010000110, Пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) № 28.06.2023-010000110 та Паспорті споживчого кредиту.
Разом з тим, у своєму позові позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 10 299 грн 86 коп саме по договору № 28.06.2023-010000110 від 28.06.2023.
За положеннями ч. ч. 1 - 4 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно зі ст. ст. 76, 77, 79, 80, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
При цьому, згідно з ч. 4 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, що буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 принципу справедливості розгляду справи судом.
Отож, належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження обгрунтованості своїх позовних вимог позивачем до суду не надано.
Зважаючи, що надання доказів на підтвердження обставин, які мають значення для справи і на які позивач посилається в обгрунтування своїх позовних вимог є його процесуальним обов`язком, який він має здійснювати добросовісно, а також ураховуючи загальне правило щодо відсутності у суду повноважень витребовувати докази з власної ініціативи, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі матеріалів.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 та п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки у задоволенні позову необхідно відмовити повністю, понесені позивачем витрати по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 141, 247, 263, 265, 273, 280-284, 354 ЦПК України, суд -
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою Відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Олег КОСЕНКО