РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2025 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі судді Костянтина Шепеля,

із секретарем судового засідання Раїсою Буга,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки ( пені) за прострочення по сплаті аліментів, -

приходить до такого.

Позиція позивача

Позивачка ОСОБА_1 звертається до суду з цим позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 138997, 86 грн за період з 1 березня 2020 року по 8 вересня 2023 року.

Позов обґрунтовує тим, що сторони мають спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. 9 листопада 2006 року Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області видано виконавчий лист № 2-1362 про стягнення аліментів з відповідача на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частини доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25 жовтня 2006 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач злісно ухиляється від сплати аліментів та сума заборгованості станом на вересень 2023 року складає 138997,86 грн. Позивачці не відомо, чи відповідач офіційно працює, але відомо, що він займається самостійним заробітком, від якого має відповідний дохід. Їй одній матеріально важко утримувати дитину, оскільки син навчається, що потребує щоденно значних коштів. Для сина необхідні кошти на купівлю продуктів харчування, засобів гігієни, канцелярських товарів, одягу, ліків при потребі та інших необхідних речей. Позивачка працює кухарем в їдальні школи та отримує мінімальну заробітну плату, тому перебуває у вкрай скрутному матеріальному становищі, а відповідач впродовж тривалого часу злісно ухилявся від утримання сина, аліментів взагалі не сплачував, хоча зобов`язаний це робити. Відповідно до рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 24 червня 2020 року на її користь стягнуто з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів за період з травня 2019 року по лютий 2020 року включно в розмірі 9030,36 грн, однак і після винесення судом рішення відповідач не змінив свого ставлення до обов`язку та не почав сплачувати аліменти, через що постійно збільшувалась заборгованість.

В зв`язку зі злісним ухиленням від сплати аліментів до відповідача вживались всі можливі заходи, державним виконавцем Жмеринського Відділу ДВС було складено відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, і його було 6 червня 2023 року притягнуто до адміністративної відповідальності. Позивачка двічі зверталась з заявами до Жмеринського РВП ГУНП про вчинення ним кримінального правопорушення, і відповідно до вироку Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області відповідача було засуджено до покарання у виді 120 годин громадських робіт. Відповідач постійно ухилявся від сплати аліментів, ніколи їх не сплачував, лише в період з травня по листопад 2022 року, після винесення судом вироку, частково погашав наявну заборгованість, однак так і не виплатив її в повному обсязі, і вона становить 138997,86 грн. Через це їхній син недоотримує всіх необхідних для нормального життя речей, продуктів харчування, одягу, засобів гігієни, канцелярських товарів та іншого. Тому, враховуючи, що загальна сума заборгованості зі сплати аліментів складає 138 997,86 грн, а нарахована неустойка (пеня) складає 736009,17 грн, то з відповідача слід стягнути 138997,86 грн. Між ними не досягнуто згоди щодо стягнення з відповідача заборгованості та пені по сплаті аліментів в позасудовому порядку. Зазначила, що позивач працездатний, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому вважає, що він може сплачувати заборгованість по аліментам, решти стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться (а.с.1-3).

На підтвердження своїх позовних вимог надала копію свідоцтва про шлюб, копію свідоцтва про народження сина, копію довідки про доходи, копію посвідчення інваліда з дитинства.

Позиція відповідача

Відповідач свою позицію не виклав. Правом надання відзиву на позов не скористався.

Процесуальні рішення по справі, заяви та клопотання

Позовна заява надійшла до суду 28 листопада 2024 року (а.с.1-3).

В порядку частини сьомої статті 187 Цивільного процесуального кодексу України 29 листопада 2024 року направлено запит щодо місця реєстрації відповідача.

Ухвалою суду від 3 грудня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами, згідно з положеннями статті 279 Цивільного процесуального кодексу України. Вказаною ухвалою суду відповідачеві запропоновано надати в строк п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження відзив на позовну заяву, а також встановлено позивачу та відповідачу строк п`ять днів з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив та заперечень (а.с.22).

Ухвала про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі, а також копія позовної заяви з додатками були надіслані відповідачу рекомендованим листом за дійсною адресою зареєстрованого місця проживання, підтвердженою довідкою Жмеринської міської ради Вінницької області та фактичним місцем проживання (а.с. 21).

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідач особисто отримав надіслані йому судом пакет документів за адресою фактичного місця проживання 14 грудня 2025 року та 11 січня 2025 року (а.с. 25, 28).

Відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Відповідач заяви про неможливість подання відзиву на позов через введення воєнного стану у країні, а також заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не подавав.

Отже, відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи, судом вжиті всі передбачені законом заходи для можливості реалізації ним права судового захисту своїх прав і свобод з метою дотримання принципу рівності усіх перед законом.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги Цивільного процесуального кодексу України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи.

Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено.

Відповідно до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

Встановлені судом обставини та зміст спірних правовідносин

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 сторони розірвали шлюб 30 серпня 2007 року, актовий запис № 118 (а.с.8).

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 6 листопада 2023 року, складеного старшим державним виконавцем Жмеринського ВДВС ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) Лавровою І.П., заборгованість по аліментам, що стягуються з ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 6 листопада 2023 року складає 138997,86 грн (а.с.11).

Відповідно до копії рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 24 червня 2020 року з відповідача на користь позивачки стягнуто пеню за прострочення сплати аліментів за період з травня 2019 року по лютий 2020 року включно в розмірі 9030,36 грн (а.с. 10-11).

Відповідно до копії постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 14 листопада 2023 року, складеної старшим державним виконавцем Жмеринського ВДВС ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) Лавровою І.П., встановлено, що транспортні засоби, земельні ділянки за боржником не зареєстровані, інше ліквідне майно, належне йому та підлягає опису, відсутнє. Боржник ніде не працює, підприємницькою діяльністю не займається, пенсії не отримує. Борг 138997,86 грн. У зв`язку з цим виконавчий документ повернуто стягувачу (а.с. 12).

Відповідно до копії постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 14 листопада 2023 року, складеної старшим державним виконавцем Жмеринського ВДВС ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) Козачком Ю.А., встановлено, що транспортні засоби, земельні ділянки за боржником не зареєстровані, інше ліквідне майно, належне йому та підлягає опису, відсутнє. Боржник ніде не працює, підприємницькою діяльністю не займається, пенсії не отримує. Залишок нестягнутої суми за виконавчим документом 138997,86 грн. У зв`язку з цим виконавчий документ повернуто стягувачу (а.с. 12).

Відповідно до вироку Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 1 лютого 2022 року № 130/655/21 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 164 Кримінального кодексу України і обрано йому покарання у вигляді громадських робіт на строк 120 год. Вирок набув законної сили 4 березня 2022 року (а.с. 16-18).

Згідно з копією постанови Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 6 червня 2023 року № 130/1232/23, відповідача ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 183-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт. Постанова набула законної сили 19 червня 2023 року (а.с. 15).

Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Юридична кваліфікація встановлених обставин

Відповідно до статей 4, 5 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 18 Сімейного кодексу України встановлено, що кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін.

Згідно з частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом статей 141, 180 Сімейного кодексу України, статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, такий обов`язок є рівним для обох батьків, а розірвання шлюбу між ними, проживання батьків окремо від дитини не звільняє від даного обов`язку щодо дитини.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Аналогічні положення містить стаття 27 Конвенції про права дитини, якою також визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частиною третьою статті 195 Сімейного кодексу України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Так, одним із способів захисту сімейних прав та інтересів, є примусове виконання добровільно не виконаного обов`язку.

Відповідно до статті 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Сімейне законодавство містить презумпцію вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати, що є правовою підставою для застосування до нього відповідальності передбаченої частиною першою статті 196 Сімейного кодексу України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника. Така позиція суду міститься у Постанові Верховного Суду від 20 липня 2020 року по справі №362/4462/16-ц.

Відповідно до роз`яснень викладених у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачена статтею 196 Сімейного кодексу України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.

Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо).

Тлумачення статті 196 Сімейного кодексу України свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи.

На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин.

Перелік причин, з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів, не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 Сімейного кодексу України).

Згідно зі статтею 8 Сімейного кодексу України, якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин.

Сімейним кодексом України не передбачено випадків, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Саме така правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 14 грудня 2020 року по справі № 661/905/19.

Однак, відповідач свою позицію не виклав, жодної заяви по суті позовних вимог суду не надав, не довів суду відсутність вини в несплаті аліментів.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом в постанові від 03 квітня 2019 року № 333/6020/16-ц, правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися відповідно до формули: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%.

В постанові Верховного Суду від 19 січня 2022 року по справі № 711/679/21 зазначено, що у разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку, пеня за прострочення сплати аліментів за період з 1 березня 2020 року по 8 вересня 2023 року складає 138997,86 грн, (фактично 736009,17 грн), що не перевищує 100% заборгованості.

Розглядаючи позовну заяву в межах поданих позовних вимог, суд приходить до висновку про наявність заборгованості по сплаті аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 за період з 1 березня 2020 року по 8 вересня 2023 року, в розмірі 138997,86 грн, що підтверджується розрахунком, наданим старшим державним виконавцем Жмеринського ВДВС ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) Лавровою І.П.

Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у статтях 12 і 13 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 76 і 81 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Висновки суду

Аналізуючи досліджені судом докази, розглядаючи позовну заяву в межах поданих позовних вимог та враховуючи ту обставину, що позивачем здійснено розрахунок пені (неустойки) за прострочення сплати аліментів за період 1 березня 2020 року по 8 вересня 2023 року, та оскільки розмір пені не перевищує розмір заборгованості, на яку вона нараховується, а тому суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача неустойку(пеню)за прострочення сплати аліментів в розмірі 138997,86 грн. Задовольняючи позовні вимоги в наведеному розмірі, суд також виходив із факту не спростованої відповідачем встановленої законом презумпції вини боржника у виникненні заборгованості зі сплати аліментів, оскільки стороною відповідача не заявлено і не подано суду жодного доказу на підтвердження наявності поважних, об`єктивних та незалежних від волі відповідача причин і обставин, які зумовили неможливість сплати ним повністю чи частково аліментів та допущення виникнення заборгованості.

Розподіл судових витрат

Відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі даного позову до суду, то витрати по сплаті судового збору слід стягнути з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись статтями 20,194, 195, 196 Сімейного Кодексу України, статтями 19, 76, 77, 81, 131, 141, 247, 258, 264, 265, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки ( пені) за прострочення по сплаті аліментів - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 138997 (сто тридцять вісім тисяч дев`ятсот дев`яносто сім) грн 86 коп за період з 1 березня 2020 року по 8 вересня 2023 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

На рішення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його винесення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ім`я (найменування) сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Костянтин ШЕПЕЛЬ