Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 695/1604/24
номер провадження 2/695/246/25

03 лютого 2025 року м. Золотоноша
Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Середи Л.В.,
секретаря Оніщенко Н.В.,
представника позивача адвоката Грищенка О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Золотоноша цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3% річних та інфляційних втрат у зв`язку із неналежним та несвоєчасним здійсненням грошового зобов`язання, -
Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» звернулось до Золотоніського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3% річних та інфляційних втрат у зв`язку із неналежним та несвоєчасним здійсненням грошового зобов`язання.
Кредитною спілкою «Федерація» було виконано взяті на себе зобов`язання щодо надання в кредиту (позику) згідно умов договору та надано кредит у розмірі 6700 грн. зі строком дії 12 місяців, тобто з 15.06.2007 по 15.06.2008 року.
Натомість, грошове зобов`язання перед Кредитною спілкою «Федерація» щодо повернення коштів отриманих у кредит згідно умов договору так і не було здійснено, а тому КС «Федерація звернулось до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області із відповідною позовною заявою про стягнення суми заборгованості, яка з урахуванням нарахованих відсотків становила 10 000 грн..
Вказане рішення суду було звернуто до виконання, однак постановами ВДВС Золотоніського РУЮ ГТУЮ у Черкаській області від 18.04.2011р. (відносно боржника ОСОБА_1 ) та від 20.06.2011р. (відносно боржника ОСОБА_2 ). виконавчі листи були повернуті на підставі п. 2 ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції від 21.04.1999р.).
Таким чином рішення суду виконано не було, а сума боргу відповідачами не погашена.
Також, 29 березня 2023 року між КС «Федерація» та ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс»» було укладено договір № 29-03-2023/5 купівлі-продажу права вимоги дебіторської заборгованості.
У відповідності до пункту 2.1., 2.2. даного договору, передача права вимоги Продавцем та прийняття його Покупцем здійснюється та оформляється відповідним актом, де зазначається приймання передача документів на підтвердження дійсності переданої (факту переходу) права вимоги, що є предметом даного договору, котрий спільно підписується Сторонами. Перехід права вимоги від Продавця до Покупця за даним Договором відбувається після повної оплати придбаних майнових прав щодо права вимоги на умовах, передбачених розділом 3 цього Договору та підписання Сторонами акту приймання-передачі документів.
Відповідно до доданих додатків до даної заяви, КС «Федерація» були отримані в повному обсязі та вчасно грошові кошти на виконання розділу 3 даного договору, та протоколу про результати електронного аукціону в наслідок чого, на виконання умов договору купівлі-продажу права вимоги дебіторської заборгованості від 29 березня 2023 року, КС «Федерація» було передано ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс»» на підставі акту від 29.03.2023р. перелік документів, що підтверджують права вимоги виконання до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 обумовленого зобов`язання.
Оскільки грошове зобов`язання на підставі вказаного договору не виконано позивач наполягає, що законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та 3% річних за увесь час прострочення, у зв`язку з чим таке зобов`язання є триваючим.
Виходячи із цього, у позивача виникло право вимоги до відповідачів щодо додаткового нарахування 3% річних на підставі вказаного договору споживчого кредиту та договору поруки від 15.06.2007 року за період існування заборгованості у розмірі 10 220 грн., зокрема з 09.11.2010 (наступного дня після настання строку виконання відповідного грошового зобов`язання) по 23 лютого 2022 року (дати введення режиму воєнного стану). Таким чином, сума нарахованих 3% річних становить 3465 грн..
Крім того позивач просить стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Компанія «Ніко Тайс» 24 726 грн. 95 коп. інфляційних втрат на підставі договору споживчого кредиту, який розрахований із суми 10 220 грн. за період з листопада 2010 р. по лютий 2022р.
Ухвалою судді від 30.05.2024 відкрито провадження в справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, визначено дату проведення судового засідання.
У зв`язку з відрядженням судді Ватажок-Сташинської А.В. до Соснівського районного суду міста Черкаси для здійснення правосуддя строком на 1 рік та на підставі розпорядження керівника апарату Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 05.07.2024р. проведено повторний автоматизований розподіл даної справи. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.07.2024р. судова справа передана головуючому судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Середі Л.В., яка прийняла справу до свого провадження згідно ухвали від 29.07.2024р.
Представник позивача ТОВ «Компанія «Ніко Тайс» в судовому засіданні на задоволенні позову наполягав та просив його задовольнити з підстав, які вказані у ньому. Проти ухвалення заочного рішення суду не заперечував.
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, причини неявки суду невідомі. Про день, час та місце розгляду справи були повідомлені за допомогою рекомендованого повідомлення за останньою відомою адресою проживання. Відзив на позовну заяву не подано.
Слід також зазначити, що згідно з положеннями ст. 8 ЦПК України, інформація про рух справи є відкритою, оприлюдненою на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою можливо дізнатися необхідну інформацію щодо справи. Також на сайті суду розміщувались оголошення щодо виклику відповідачів для участі у розгляді справи.
За таких обставин, керуючись ст.ст. 280-282 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує позивач. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).
Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
На підставі та відповідно до видаткового касового ордеру, Кредитною спілкою «Федерація» на користь ОСОБА_1 було видано суму коштів у розмірі 6700 грн. 00 коп.
Вказане рішення суду було звернуто до виконання, однак постановами ВДВС Золотоніського РУЮ ГТУЮ у Черкаській області від 18.04.2011р. (відносно боржника ОСОБА_1 ) та від 20.06.2011р. (відносно боржника ОСОБА_2 ). виконавчі листи були повернуті на підставі п. 2 ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції від 21.04.1999р.), що стверджується доданими до матеріалів справи постановами державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу.
Крім того, судом встановлено, що Кредитна спілка «Федерація» на підставі Постанови Господарського суду Черкаської області від 02.02.2021 по справі №14/13/13, перебуває у ліквідаційній процедурі. На сьогодні, ліквідатором КС «Федерація» згідно вказаної постанови призначено арбітражного керуючого Носань Наталію Сергіївну, яка діє на підставі Свідоцтва Міністерства юстиції про право здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) за № 548 від 10.04.2013.
Встановлено, що 29 березня 2023 року між КС «Федерація» та ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс»» було укладено акт про придбання майна на аукціоні про наступне:
Також, 29 березня 2023 року між КС «Федерація» та ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс»» було укладено договір № 29-03-2023/5 купівлі-продажу права вимоги дебіторської заборгованості.
Відповідно до доданих додатків до даної заяви, КС «Федерація» були отримані в повному обсязі та вчасно грошові кошти на виконання розділу 3 даного договору, та протоколу про результати електронного аукціону.
Відповідно до ч.5 ст.11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.
Відповідно до пункту 9 частини першої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Частиною першою статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.
Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено законом чи договором. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Тобто, за змістом цього положення несприятливі умови для нового кредитора пов`язуються із виконанням боржником обов`язку первісному кредитору, а не у звільненні від такого обов`язку в цілому.
Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Як вбачається із матеріалів справи, рішенням суду , котре набрало законної сили, підлягає до стягнення із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки «ФЕДЕРАЦІЯ» заборгованість на підставі договору кредиту, а також судові витрати у загальному розмірі 10 220 грн.
Оскільки в матеріалах справи відсутні належні докази та підтвердження погашення кредитної заборгованості, наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором, не є підставою для припинення грошового зобов`язання боржника.
Враховуючи зазначене вище, після набрання законної сили рішенням суду від 08.11.2010, позивач має право звернутися з вимогою про стягнення лише платежів, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України.
Із наведеного слідує, що грошове зобов`язання це - цивільне правовідношення, в якому праву вимоги кредитора кореспондує юридичний обов`язок боржника здійснити відповідний платіж, тобто вчинити дію, що полягає у передачі грошей, яке також виникає з рішення суду, яким стягнуто заборгованість з боржника на користь кредитора.
Матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження повного виконання рішення суду.
Отже, відповідачами прострочено грошове зобов`язання по поверненню грошових коштів за рішенням суду.
Із матеріалів справи вбачається, що між КС «Федерація» та ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» було укладено договір купівлі-продажу права вимоги дебіторської заборгованості.
Звертаючись із даним позовом, ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» посилалось на те, що станом на час звернення із даним позовом рішення суду не виконано , а товариство набуло право грошової вимоги на звернення до суду із вимогами про стягнення 3 % річних та інфляційних збитків відповідно до ст. 625 ЦК України, на підставі укладеного договору купівлі продажу вимоги дебіторської заборгованості.
На підтвердження обґрунтування вимог про стягнення в порядку статті 625 ЦК України інфляційних втрат та 3% річних, позивачем було долучено до позовної заяви, зокрема і договір про купівлі-продажу права вимоги дебіторської заборгованості, укладений між ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» та КС «Федерація» і наведений в позовній заяві розрахунок 3% річних, який становить 3465 грн. та сума інфляційнивих втрат, які становлять 24 726.95 грн.
Перевіривши наведені розрахунки, суд дійшов висновку, що останні сумнівів у собі не викликають, крім того останні ніким не оспорюються та не заперечуються, а тому суд, дотримуючись принципу змагальності та диспозитивності, які встановлені ст. 12 та 12 ЦПК України приймає вказані розрахунки як належний доказ.
Застосування наслідків спливу позовної давності, відповідно до частини третьої статті 267 ЦПК України можлива лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.
Матеріали справи не містять клопотання відповідача про застосування наслідків спливу позовної давності.
Суд при розгляді справи виходить з того, що позивач, як особа яка набула права вимоги, має право вимагати від другої сторони належного виконання його грошових зобов`язань, в тому числі повернення кредитних коштів, сплати відсотків та погашення виниклої заборгованості.
Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника.
Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні майнових витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.
У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
Враховуючи вище кладене, оскільки доказів повернення кредиту чи спростування вказаних обставин, на час розгляду справи відповідачами не надано, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідачів на користь позивача вказаної заборгованості.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з положень ст. 141 ЦПК України, згідно із якими судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 3028 грн. 00 коп. (Платіжна інструкція в національній валюті від 19.04.2024 року № 1035).
А тому, с відповідачів належить стягнути на користь позивача ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» сплачений судовий збір у вказаному розмірі.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 512, 517, 526, 527, 530, 625, 1049, 1054, 1082 ЦК України, ст. ст. 141, 264, 265, 280, 282 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія НІКО-ТАЙС» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3% річних та інфляційних втрат у зв`язку із неналежним та несвоєчасним здійсненням грошового зобов`язання - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, а відповідачем - в той же строк з дня залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний головуючим 07 лютого 2025 року.

Суддя Л.В. Середа