Справа № 559/4707/24
Провадження № 2/559/306/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року м. Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі головуючої судді Жуковської О.Ю., секретаря судового засідання Окренець Д.В. розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м.Дубно цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції сторін та їх представника.

1.1. Позивачка звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя. В обгрунтування зазначає, що з відповідачем перебували в шлюбі з 11.05.2000, який судом 04.12.2024 розірвано. За час шлюбу сторонами набуто у власність нерухоме майно зокрема: житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 106,4 м2, за адресою: АДРЕСА_1 ., що придбаний 14.04.2006 ОСОБА_2 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу. Право власності на даний будинок та земельна ділянку площею 0,0823 га з кадастровим номером 560300000:02:002:1535, на якій i розміщений будинок, зареєстровано за відповідачем. Позивачка неодноразово намагалася вирішити з відповідачем питання щодо поділу майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, однак домовитися з останнім неможливо, так як він проживає за кордоном i не має бажання вирішувати даний спір. Змушена звернутися до суду з позовною заявою про поділ спільного сумісного майна подружжя.

1.2. Представником відповідача адвокатом Вишковською В.І. подано заяву, згідно якої відповідач не заперечує обставин справи та згоден на поділ спільного майна подружжя у порядку та спосіб, який заявила позивачка у позовних вимогах. Відповідач визнає позов, судові витрати просить залишити за позивачкою.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

2.1. Ухвалою суду від 18.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та призначено підготовче засідання на 17.02.2025.

2.2. Позивачка згідно поданої заяви просить підготовче засідання проводити у її відсутність, просить задоволити позовні вимоги та залишити судові витрати за нею.

2.3. Від представника відповідача адвокат Вишковської В.І. надійшла заява про розгляд справи у відсутності відповідача та його представника, проти позову запеерчень немає, позов визнає, згоден на такий поділ майна подружжя.

2.4. Керуючись ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим провести судове засідання без участі сторін на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України суд ухвалює рішення про задоволення позову у випадку визнання позову відповідачем і якщо таке визнання прийняте судом. Таким чином, рішення ухвалюється в підготовчому судовому засіданні. Відповідно ч.2 ст.247, ч. 4 ст. 268 ЦПК України фіксування технічного засобу не здійснювалося.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.

3.1. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 11 травня 2000 року згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , який рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 04.12.2024 озірваний (а.с.8).

3.2. За час шлюбу сторонами набуто у власність нерухоме майно. Зокрема, на підставі Договору купівлі-продажу від 14 квітня 2006 року року ОСОБА_2 купив житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 106,4 м2, за адресою: АДРЕСА_1 . Договір посвідчений приватним нотаріусом Дубенського міського нотаріального округу Фенюком В.П. та зареєстрований в реєстрі за №939, та на підставі якого відповідач ОСОБА_2 зареєстрував право власності на вищевказаний житловий будинок, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Архітектор» ДМР №10516442 (а.с.9-10).

3.3.Згідно інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,0823 га (кадастровий номер :02:002:1535), розташованої по АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки - для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (а.с.11).

3.4.Згідно звіту про незалежну оцінку нерухомого майна та висновку від 05.12.2024 про вартість майна, загальна вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований на земельній ділянці площею 0,0823га (кадастровий номер :02:002:1535) за адресою: по АДРЕСА_1 становить 1081262,00 (один мільйон вісімдесят одна тисяча двісті шістдесят дві) грн. без ПДВ, у тому числі: вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами становить 829 700,00 грн, вартість замельної ділянки - 251 562,00 грн. (а.с.12-19).

3.5.Згідно звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки та висновку від 05.12.2024, ринкова вартість земельної ділянки площею 0,0823 га (кадастровий номер :02:002:1535) за адресою: по АДРЕСА_1 , цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд становить 251562, 00 (двісті п`ятдесят одна тисяча п`ятсот шістдесят дві) грн., без ПДВ. (а.с.20-23).

IV. Норми права, які застосував суд.

Згідно ч. 1,2 ст. 60 Сімейного кодексу України далі - СК України), майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Конструкція ст. 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. У сімейному законодавстві діє принцип спільності майна подружжя та частки чоловіка і дружини є рівними. Позивач не зобов`язаний доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя.

Крім того, якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності, подружжя (постанова Верховного Суду від 29 січня 2021 року у справі № 161/14048/19)

Відповідно ч. 1, 2, 3 статті 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи одержані одним з подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано статтею 63 СК України, згідно з якою, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно ст. 321 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У ст. 68 СК України, зазначається, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Згідно ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Ч. 1 ст. 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Ст. 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Приписами частин 1 та 2 статті 372 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

V. Мотивована оцінка і висновки суду.

Дослідивши докази, судом зроблено висновок, що сторони під час шлюбу у 2006 році набули житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку для обслуговування житлового будинку. Право власності на ці об`єкти нерухомого майна зареєстроване за відповідачем. Враховуючи, що спірний будинок та земельна ділянка набуті сторонами під час шлюбу, то відповідно нерухоме майно є об`єктом спільної власності подружжя і підлягає поділу, як об`єкт нерухомого майна між колишнім подружжям. Враховуючи, що сторони дійшли згоди у даних спірних відносинах, зокрема, відповідач не заперечує обставин справи, визнає позов та згоден на поділ спільного майна у порядку та спосіб, який заявлено позивачкою, таке визнання не суперечить закону, не порушує прав інших осіб і відповідає загальному принципу рівності часток подружжя, тому позовна заява підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 18, 76, 95, 133, 141, 223, 258, 263-265, 273 ЦПК України, ст. ст. 60, 61, 63, 69, 70, 71СК України,суд,-

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 106,4 м2, житловою площею 48,1 м2, допоміжною площею 58,3 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а іншу 1/2 частину житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 106,4 м2, житловою площею 48,1 м2, допоміжною площею 58,3 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , - залишити у власності ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0823 га з кадастровим номером 560300000:02:002:1535, цільове призначення - для обслуговування житлового будинку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а іншу 1/2 частину земельної ділянки з площею 0,0823 га з кадастровим номером 560300000:02:002:1535, цільове призначення - для обслуговування житлового будинку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , - залишити у власності ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його підписання до Рівненського апеляційного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 . Представник відповідача адвокат Вишковська Валентина Іванівна, РНОКПП НОМЕР_4 , електронна адреса ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Суддя О.Ю. Жуковська