У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.02.2025 Справа №607/2943/25 Провадження №2/607/1967/2025

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Позняк В.М., при вирішенні питання про прийняття позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права спільної сумісної власності, поділ земельної ділянки та встановлення земельного сервітуту,

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить: припинити право спільної сумісної власності сторін на земельну ділянку площею 0,0600 га за кадастровим номером № :07:006:0025 за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом поділу її в натурі; в порядку поділу виділити в натурі у приватну власніть позивача 1/2 вказаної земельної ділянки; встановити на користь відповідача на виділену позивачу земельну ділянку сервітут.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

З огляду на вище зазначене, дана позовна заява не відповідає вимогам п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, оскільки в позовній заяві не зазначена ціна позову, хоча заявлено вимогу майнового характеру про виділ в натурі у приватну власність ОСОБА_1 1/2 земельної ділянки, в порядку поділу спільного сумісного майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Щодо сплати судового збору, суддя звертає увагу на наступні обставини.

Як вбачається із позовної заяви, позивачем заявлено одну вимогу майнового характеру (про виділ у натурі частки земельної ділянки) та одну вимогу немайнового характеру (про встановлення сервітуту).

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру, ставка судового збору встановлюється в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1211,20 гривень.

Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

При пред`явленні зазначеного позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн., як за вимогу немайнового характеру.

Разом з тим, за вимогу майнового характеру судовий збір позивачем не сплачено.

Суд зауважує, що для визначення ж розміру судового збору, що підлягає сплаті за вимогу майнового характеру, позивачу спочатку необхідно визначити ціну позову, відповідно до заявлених позовних вимог.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог викладених у ст.ст. 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону, позовну заяву слід залишити без руху і надати позивачу строк до десяти днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків, а саме:

1)в позовній заяві зазначити ціну позову відповідно до заявлених вимог, та надати суду докази визначення ціни позову;

2)сплатити судовий збір за вимогу майнового характеру, з урахуванням ціни позову, визначеної, виходячи з дійсної вартості нерухомого майна, яке позивач просить виділити у натурі.

На підставі наведеного і, керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права спільної сумісної власності, поділ земельної ділянки та встановлення земельного сервітуту залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачу ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У випадку невиконання вимог даної ухвали заява буде вважатись неподаною і підлягатиме поверненню.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. М. Позняк