Справа № 536/1013/21
Провадження № 2/536/37/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Баранської Ж.О., за участю секретаря судових засідань Бегми С.А., за участю представника позивача адвоката Пінчук Ю.В., представника відповідача адвоката Марискіної О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кременчуці за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та скасування свідоцтва про право на спадщину за законом,

УСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Пінчук Ю.В. звернулась до суду з позовом, де просила суд ухвалити рішення, яким визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , додатковий строк тривалістю у два місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом, видане приватним нотаріусом Компаніївського районного нотаріального округу Кіровоградської області Скрипник О.В. на ім`я ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 3, 0102 га з кадастровим номером :05:000:0062; скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом, видане приватним нотаріусом Компаніївського районного нотаріального округу Кіровоградської області Скрипник О.В. на ім`я ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0, 1798 га з кадастровим номером :06:000:0062.

Позовні вимоги мотивовані наступним. Так, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з двох земельних ділянок, що розташовані на території Ялинцівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області. За життя ОСОБА_3 склав заповіт, відповідно до якого належні йому земельні ділянки заповів ОСОБА_1 . Однак ОСОБА_1 нічого не було відомо про вказаний заповіт. Про смерть ОСОБА_3 та про існування заповіту позивачу стало відомо лише у 2021 році. Оскільки позивач не є близькою людиною померлого та не є членом його родини, йому об`єктивно не було відомо про наявність заповіту на його користь, у зв`язку з чим ним і було пропущено встановлений законом строк для прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 . Коли ж позивач дізнався про наявність заповіту, відразу звернувся до приватного нотаріуса Компаніївського районного нотаріального округу Скрипнік О.В., однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено з підстав пропуску строку подання заяви про її прийняття. Окрім того, нотаріусом вже було видано свідоцтво про право на спадщину після померлого ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_2 .

06 липня 2021 року суддею Кременчуцького районного суду Полтавської області Колотієвським О.О. прийнято до розгляду та відкрито провадження за позовом, визначено справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

06 вересня 2021 року на адресу суду надійшли пояснення третьої особи приватного нотаріуса Кропивницького районного нотаріального округу Скрипнік О.В., яка пояснила, що ОСОБА_1 як спадкоємець за заповітом не подав заяву про прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 Цивільного кодексу України, а тому вважається таким, що не прийняв спадщину. Натомість, зі спадкодавцем на день його смерті проживала його сестра ОСОБА_2 , яка є спадкоємцем другої черги і вважається такою, що спадщину фактично прийняла. За таких обставин, ОСОБА_2 було видано свідоцтва про право на спадщину за законом.

23 грудня 2021 року на адресу суду надійшов відзив представника відповідача на позовну заяву, згідно якого останній просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на наступне. Так, твердження ОСОБА_1 про його необізнаність із фактом наявності заповіту ОСОБА_3 на його користь, не відповідають дійсності. Вказала, що 18 березня 2013 року між ОСОБА_3 , який був її братом, та ПП «Агрофірма «Недогарська»» було укладено договір емфітевзису земельної ділянки. Того ж дня було складено і заповіт. Вказала, що ОСОБА_3 на території м.Кременчука не проживав, а тому єдиною підставою, за якої він міг звертатись із заявою про складання заповіту на ім`я ОСОБА_1 був саме фактичний продаж паю.

21 вересня 2022 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області було постановлено рішення по суті даного спору.

20 квітня 2023 року постановою Полтавського апеляційного суду залишено без змін рішення суду першої інстанції.

29 вересня 2023 року ухвалою колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду постановлено ухвалу, якою рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 21 вересня 2022 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 20 квітня 2023 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

09 листопада 2023 року ухвалою судді Кременчуцького районного суду Полтавської області Баранської Ж.О. прийнято до свого провадження цивільну справу № 536/1013/21, визначено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

08 лютого 2024 року ухвалою суду підготовче провадження у справі закрито, призначено судовий розгляд справи по суті.

Представник позивача адвокат Пінчук Ю.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з наведених у позовній заяві підстав, просила суд позов задовольнити. Також вказала, що при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, нотаріусом не були виконані вимоги закону щодо повідомлення спадкоємця за заповітом про відкриття спадщини. Так, необхідність нотаріусом вчинити дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, здійснити виклик спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, відповідає правовому висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17.

Також, у тексті заповіту відсутні відомості про присутність будь-яких свідків, у тому числі і свідка ОСОБА_4 , яка була допитана під час судового розгляду та стверджувала, що була присутньою при складанні заповіту. Отже, як на думку представника позивача, встановленим є той факт, що ні ОСОБА_1 , ні свідок ОСОБА_5 не були присутніми під час складання заповіту ОСОБА_3 , а в самому заповіті вказано, що один його примірник вручено ОСОБА_3 . Окрім того, сам той факт, що після складання заповіту 18 березня 2013 року по день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 не скасував складений заповіт і не склав новий, свідчить про його бажання заповісти своє майно ОСОБА_1 і таке бажання повністю відповідає внутрішній його волі.

Представник відповідача адвокат Марискіна О.О. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала з підстав, що викладені у відзиві на позов та у заявах по суті справи. Вказала, що позивачу ОСОБА_1 було достовірно відомо про факт складання ОСОБА_3 на його користь заповіту, про що свідчить надання позивачем до матеріалів позову копії заповіту, що виготовлена з оригіналу, оскільки на ній відсутні будь-які ознаки отримання позивачем копії такого заповіту, що пов`язано з особливостями виготовлення нотаріусом копії заповіту та проставлення на ній відповідної відмітки, що це копія, а не шляхом простого ксерокопіювання з оригіналу. Окрім того, і договір емфітевзису щодо земельних ділянок, які перебували у власності ОСОБА_3 було складено у той же день та в того ж приватного нотаріуса, що й заповіт, що свідчить про досягнення між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 домовленості про фактичний продаж земельної ділянки.

Третя особа приватний нотаріус Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградької обласі Скрипнік О.В. була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, однак до суду не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила.

Вислухавши представника позивача ОСОБА_6 , представника відповідача ОСОБА_7 , вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до наступних висновків.

Згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 178490, виданого 30 грудня 2004 року Кременчуцькою районною державною адміністрацією ОСОБА_3 на праві власності належала земельна ділянка площею 0, 1798 га, кадастровий номер :06:000:0062, розташована на території Ялинцівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 077000, виданого 30 грудня 2004 року Кременчуцькою районною державною адміністрацією ОСОБА_3 на праві власності належала земельна ділянка площею 3, 0102 га, кадастровий номер :05:000:0062, розташована на території Ялинцівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

18 березня 2013 року ОСОБА_3 було складено заповіт, який посвідчено приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Веселовським А.Г., згідно якого ОСОБА_3 заповів належні йому на праві власності земельні ділянки площею 3, 0102 га кадастровий номер :05:000:0062 та площею 0, 1798 га кадастровий номер :06:000:0062, що розташовані на території Ялинцівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 09 вересня 2014 року Виконавчим комітетом Гарманівської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області.

24 вересня 2020 року до приватного нотаріуса Компаніївського районного нотаріального округу Кіровоградської області Скрипнік О.В. звернулась ОСОБА_2 , як спадкоємець другої черги, із заявою про видачу на її ім`я свідоцтва про право на спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3

13 вересня 2020 року приватним нотаріусом Компаніївського районного нотаріального округу Скрипнік О.В. видано ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , а саме на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3, 0102 га, що розташована на території Ялинцівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, кадастровий номер :05:000:0062.

13 вересня 2020 року приватним нотаріусом Компаніївського районного нотаріального округу Скрипнік О.В. видано ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , а саме на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0, 1798 га, що розташована на території Ялинцівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, кадастровий номер :06:000:0062.

14 травня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Компаніївського районного нотаріального округу Кіровоградської області Скрпинік О.В. із заявою про видачу на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

22 червня 2021 року приватним нотаріусом Компаніївського районного нотаріального округу Кіровоградської області Скрипник О.В. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме, відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , з підстав пропуску ОСОБА_1 шестимісячного строку на прийняття спадщини.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що вона є донькою відповідачки ОСОБА_2 , а ОСОБА_3 був її дядьком. Також пояснила, що її дядько ОСОБА_3 проживав разом з ОСОБА_2 . В останні роки часто хворів, а тому потрібні були кошти на його лікування. На той час ОСОБА_8 працювала у агрофірмі ОСОБА_1 та одна зі співробітниць порадила їй звернутись до ОСОБА_1 , щоб домовитись про здавання в оренду земельних ділянок, які належали її дядькові, щоб отримати кошти на його лікування. Під час розмови з ОСОБА_1 свідок пояснила ситуацію, що склалась в їх родині, зокрема що дядько хворіє та потрібні гроші на його лікування. Після цього ОСОБА_1 погодився надати кошти на лікування дядька, взамін чого між ним та ОСОБА_3 буде укладено договір оренди земельних ділянок, а також ОСОБА_3 складе заповіт на свої земельні ділянки на користь ОСОБА_1 .

У березні 2013 року ОСОБА_8 повезла свого дядька ОСОБА_3 до м.Кременчука до приватного нотаріуса Веселовського А.Г., де також був адвокат Черниша М.К., прізвище якого свідку не відомо, для оформлення заповіту. Свідок точно не пам`ятає дату, коли вони були у нотаріуса, проте точно пам`ятає, що возила дядька до нотаріуса в м.Кременчук лише один раз. Також свідку відомо, що того ж дня було укладено договір емфітевзису щодо передання в користування належних ОСОБА_3 земельних ділянок. Свідок не була присутня в кабінеті нотаріуса під час складання заповіту. Також пояснила, що оригінал заповіту забрав представник ОСОБА_1 , а ОСОБА_3 нотаріус не видавав примірник заповіту.

Судом встановлено і не заперечується представниками сторін, що 18 березня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 дійсно було укладено договір про надання права користування чужими земельними ділянками для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), що підтверджується, зокрема копією відповідного договору, яка міститься в матеріалах справи.

Також, як вбачається з витягів з Державного земельного кадастру № НВ-020 та № НВ-020 про земельні ділянки, що належали на праві власності ОСОБА_3 , у кадастрі містяться записи про земельні сервітути щодо цих земельних ділянок, а саме договір на право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб.

Відповідно ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Зі змісту ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України слідує, що спадкоємець який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, та виходить з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Так, позивач обґрунтовуючи поважність пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, зазначає свою необізнаність про наявність заповіту ОСОБА_3 на його користь, а також невиконання нотаріусом при виявленні факту наявності заповіту вимог законодавства щодо повідомлення спадкоємця за заповітом про відкриття спадщини та здійснення його виклику, однак такі посилання позивача та його представника повністю спростовуються показаннями свідка ОСОБА_4 , яка повідомила суду про досягнення домовленості родичами ОСОБА_3 , на утриманні яких останній перебував, та ОСОБА_1 , суть яких зводилась до передачі в користування останньому належних ОСОБА_3 земельних ділянок, а також складання заповіту ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 .

Такі показання свідка ОСОБА_4 повністю узгоджуються з фактом укладення 18 березня 2013 року, тобто в день поїздки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до м.Кременчука та в день складання заповіту, також і договору емфітевзису між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 щодо належних останньому земельних ділянок, що також підтверджує показання свідка про наявність домовленостей про укладення договору на користування земельними ділянками та складання ОСОБА_3 заповіту на користь ОСОБА_1 .

Відповідно до положень статті 53 Закону України «Про нотаріат», у разі втрати або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом чи посадовою особою органу місцевого самоврядування за письмовою заявою осіб, за дорученням яких або щодо яких вчинялася нотаріальна дія, нотаріусом чи посадовою особою органу місцевого самоврядування видається дублікат втраченого або зіпсованого документа.

Дублікати документів, посвідчених або виданих нотаріусом, посадовою особою органу місцевого самоврядування, можуть бути видані за письмовою заявою правонаступників осіб, за дорученням яких або щодо яких вчинялася нотаріальна дія, а дублікат іпотечного договору - в тому числі за письмовою заявою іпотекодержателя за іпотечним договором.

Дублікати документів, посвідчених або виданих нотаріусом, посадовою особою органу місцевого самоврядування, можуть бути видані за письмовою заявою спадкоємців осіб, за дорученням яких або щодо яких вчинялася нотаріальна дія, а також виконавця заповіту та на запит нотаріуса, яким заведено спадкову справу. У такому разі нотаріусу, крім свідоцтва про смерть таких осіб, подаються документи, що підтверджують родинні відносини (свідоцтво виконавця заповіту).

Дублікат заповіту може бути виданий зазначеним у заповіті спадкоємцям, виконавцю заповіту після подання ними свідоцтва про смерть заповідача. У разі смерті спадкоємців, зазначених у заповіті, дублікат може бути виданий їхнім спадкоємцям після подання ними свідоцтва про смерть заповідача і свідоцтва про смерть померлого спадкоємця.

До заяви про видачу дубліката заповіту або про видачу дубліката іншого документа спадкоємцям осіб, за дорученням яких або щодо яких вчинялася нотаріальна дія, виконавцю заповіту нотаріус долучає засвідчену ним копію свідоцтва про смерть та засвідчені копії інших документів, що підтверджують їхні родинні відносини (копію свідоцтва виконавця заповіту).

Дублікати втрачених заповітів та довіреностей підлягають обов`язковій реєстрації у Спадковому реєстрі, Єдиному реєстрі довіреностей.

Дублікат документа повинен містити весь текст посвідченого або виданого документа, оригінал якого вважається таким, що втратив чинність.

На дублікаті документа робиться відмітка про те, що він має силу оригіналу, і вчиняється посвідчувальний напис. Крім того, про видачу дубліката нотаріус робить відмітку на примірнику документа, який зберігається у справах державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву чи приватного нотаріуса.

Аналогічні положення щодо видачі дубліката документу містяться у главі 22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року.

Дослідивши надану позивачем до матеріалів позову ксерокопію заповіту ОСОБА_3 від 18 березня 2013 року, суд погоджується з доводами представника відповідача щодо виготовлення даної ксерокопії саме з оригіналу заповіту, оскільки у тексті даного документу відсутні відмітки, характерні для дубліката документу, як це передбачено положеннями статті 53 Закону України «Про нотаріат».

Окрім того, при засвідченні копії заповіту, яка надана до матеріалів позову, представником позивача посвідчено відповідність даної копії оригіналу документу шляхом проставлення відповідної відмітки за власноручним підписом.

Усі зазначене вище свідчить про перебування у розпорядженні ОСОБА_1 оригіналу заповіту, що складався ОСОБА_3 на його користь, а також про його достовірну обізнаність про факт складання такого заповіту.

Щодо доводів представника позивача про невиконання нотаріусом вимог чинного законодавства про нотаріат у частині виконання обов`язку повідомити спадкоємця про відкриття спадщини, суд зазначає, що факт невиконання зазначеного обов`язку нотаріусом сам по собі, у даному випадку не мав наслідком пропуск позивачем встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини, а законність дій нотаріуса не є предметом даного судового розгляду, і дана обставина може бути оцінена судом лише у взаємозв`язку та сукупності з іншими обставинами справи.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог ОСОБА_1 про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 , у зв`язку з чим у задоволенні таких вимог слід відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування свідоцтв про право на спадщину за законом, що видані на ім`я ОСОБА_2 є похідними від позовних вимог про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, а тому задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 5, 10, 13, 76, 77, 80, 81, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та скасування свідоцтва про право на спадщину за законом відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ;

Третя особа приватний нотаріус Компаніївського районного нотаріального округу Кіровоградської області Скрипнік Оксана Вікторівна, юридична адреса: Кіровоградська область, Компаніївський район, с.Компаніївка, вулиця Вишнева, будинок 23.

Повне рішення складено 06 лютого 2025 року.

СуддяЖ. О. Баранська