Справа 688/5822/24
№ 2/688/249/25
Рішення

Іменем України

(заочне)

11 лютого 2025 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Березюк Н.П.,

за участі секретаря судових засідань Кулеші Л.М.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,

встановив:

Стислий виклад позиції позивача.

18 грудня 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Сахнюк О.В., звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 09 березня 2016 року стягнуто з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку,але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття, починаючи з 11 лютого 2016 року. На виконання вказаного рішення Шепетівський міськрайонний суд видав виконавчий лист №688/1029/16-ц від 09.03.2016 року, який пред`явлено до примусового виконання до Шепетівського ВДВС у Шепетівському районі Хмельницької області. Однак відповідач не сплачує аліменти на утримання дітей, що підтверджується розрахунком заборгованості. Згідно розрахунку заборгованості від 29.11.2024 року, виданого державним виконавцем Шепетівського ВДВС у Шепетівському районі Хмельницької області здійснюється нарахування аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 4257, 00 грн. щомісячно. За період з травня 2023 року по листопад 2024 року відповідач не сплачує аліменти в повному розмірі, що призвело до утворення заборгованості по сплаті щомісячних сум аліментів. Загальний розмір заборгованості відповідача зі сплати аліментів по виконавчому листу №688/1029/16-ц від 09.03.2016 року становить 80883 грн. Внаслідок невиконання зобов`язань відповідач повинен нести відповідальність у вигляді нарахування пені в розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, який за період з 01 травня 2023 року по 01 листопад 2024 року включно становить 74029,23 грн.

Позивач ОСОБА_1 та її представник позивача ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, у позовній заяві просили про розгляд справи без участі сторони позивача, не заперечили заочному розгляду справи.

Позиція відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання та шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада». На адресу суду повернуто поштове відправлення з довідкою відділення поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у його відсутності суду не надав.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

18 грудня 2024 року представник позивача позивач звернувся до суду з даним позовом.

26 грудня 2024 року суд відкрив спрощене позовне провадження, справу призначив до судового розгляду по суті на 11 лютого 2025 року.

11 лютого 2025 року суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи у зв`язку з тим, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, не повідомив про причини неявки, відзив не подав, представник позивача не заперечував проти такого вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Між сторонами виникли правовідносини щодо утримання неповнолітньої дитини, які регулюються нормами Сімейного кодексу України (далі - СК України).

Суд встановив, що позивач ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 , від шлюбу мають синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,що підтверджується свідоцтвами про народження дітей.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 09 березня 2016 року, яке набрало законної сили 29 березня 2016 року, стягнуто із ОСОБА_2 аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку,але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття, починаючи з 11 лютого 2016 року.

На виконання вказаного рішення Шепетівським міськрайонним судом видано виконавчий лист №688/1029/16-ц від 09.03.2016 року, який пред`явлено до примусового виконання до Шепетівського ВДВС у Шепетівському районі Хмельницької області.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому листу №688/1029/16-ц від 09.03.2016 року виданого Шепетівським міськрайонним судом Хмельницької області за період з травня 2023 року по листопад 2024 року ОСОБА_2 має заборгованість в сумі 80 883 грн.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Частиною другою статті 141 СК України передбачено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку.

Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у частині четвертій статті 155 СК України.

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Частиною третьою статті 195 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом.

Згідно з частиною першою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Тлумачення статті 196 СК України свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, в який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+……….(Anх1%хQn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів, починаючи з першого дня першого місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати суми аліментів, починаючи з першого дня першого місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

У разі виплати аліментів частинами, якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1%.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 квітня 2019 року в справі № 333/6020/16 та від 25 квітня 2018 року в справі 572/1762/15-ц.

При обрахуванні розміру пені за заборгованістю зі сплати аліментів слід приймати до уваги викладену Верховним Судом у постанові від 19.01.2022р. у справі № 711/679/21 (провадження № 61-18434св21) правову позицію щодо врахування часткових платежів при наявності заборгованості за аліментами за попередні періоди, а також щодо формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості», що міститься у частині першій статті 196 СК України.

Так, Верховний Суд зазначив, що «при застосуванні формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» в абзаці 1 частини 1 статті 196 СК України якщо обмежувати нарахування пені поточною заборгованістю (тобто, тією яка існує за всі місяці станом на момент пред`явлення позову чи на інший момент), то при пред`явленні позову за період коли існувало прострочення, а на момент пред`явлення позову поточна заборгованість відсутня, то і не буде межі, яку не повинна перевищувати пеня. Як наслідок, очевидно, що потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованість за аліментами за певний місяць. Оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується».

Згідно з частиною другою статті 196 Сімейного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Предметом спору у справі є стягнення пені за прострочення сплати аліментів за період з 01.05.2023 року по 01.11.2024 року в розмірі 80883 грн.

Суд встановив, що ОСОБА_2 станом на листопад 2024 року мав заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 80883 грн., що підтверджується розрахунками державного виконавця. Обчислюючи розмір неустойки, суд виходить із розміру заборгованості, який був визначений державним виконавцем у розрахунку з травня 2023 року по листопад 2024 року.

В травні 2023 року сума нарахованих аліментів 4257 грн, сума сплачених аліментів - 0 грн., сума заборгованих аліментів 4257 грн. В червні 2023 року сума нарахованих аліментів 4257 грн, сума сплачених аліментів - 0 грн., сума заборгованих аліментів 4257 грн. В липні 2023 року сума нарахованих аліментів 4257 грн, сума сплачених аліментів -0 грн., сума заборгованих аліментів 4257 грн. В серпні 2023 року сума нарахованих аліментів 4257 грн, сума сплачених аліментів - 0 грн., сума заборгованих аліментів 4257 грн. В вересні 2023 року сума нарахованих аліментів 4257 грн, сума сплачених аліментів -0 грн., сума заборгованих аліментів 4257 грн. В жовтні 2023 року сума нарахованих аліментів 4257 грн, сума сплачених аліментів -0 грн., сума заборгованих аліментів 4257 грн. В листопаді 2023 року сума нарахованих аліментів 4257 грн, сума сплачених аліментів -0 грн., сума заборгованих аліментів 4257 грн. В грудні 2023 року сума нарахованих аліментів 4257 грн, сума сплачених аліментів - 0 грн., сума заборгованих аліментів 4257 грн. В січні 2024 року сума нарахованих аліментів 4257 грн, сума сплачених аліментів -0 грн., сума заборгованих аліментів 4257 грн. В лютому 2024 року сума нарахованих аліментів 4257 грн, сума сплачених аліментів - 0 грн., сума заборгованих аліментів 4257 грн. В березні 2024 року сума нарахованих аліментів 4257 грн, сума сплачених аліментів -0 грн., сума заборгованих аліментів 4257 грн. В квітні 2024 року сума нарахованих аліментів 4257 грн, сума сплачених аліментів - 0 грн., сума заборгованих аліментів 4257 грн. В травні 2024 року сума нарахованих аліментів 4257 грн, сума сплачених аліментів -0 грн., сума заборгованих аліментів 4257 грн. В червні 2024 року сума нарахованих аліментів 4257 грн, сума сплачених аліментів -0 грн., сума заборгованих аліментів 4257 грн. В липні 2024 року сума нарахованих аліментів 4257 грн, сума сплачених аліментів - 0 грн., сума заборгованих аліментів 4257 грн. В серпні 2024 року сума нарахованих аліментів 4257 грн, сума сплачених аліментів 0 грн., сума заборгованих аліментів 4257 грн. В вересні 2024 року сума нарахованих аліментів 4257 грн, сума сплачених аліментів - 0 грн., сума заборгованих аліментів 4257 грн. В жовтні 2024 року сума нарахованих аліментів 4257 грн, сума сплачених аліментів - 0 грн., сума заборгованих аліментів 4257 грн. В листопаді 2024 року сума нарахованих аліментів 4257 грн, сума сплачених аліментів -0 грн., сума заборгованих аліментів 4257 грн.

Суд зазначає, що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові по справі № 362/4462/16-ц (Провадження № 61-10968св19) від 20.07.2020 Верховний Суду.

Відповідно до висновків Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 14.12.2020 по справі 661/905/19 «ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо).

Тлумачення статті 196 СК України свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи.

Отже, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. Перелік причин з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

У Сімейному кодексу України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. В такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості.

Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника.

Однак відповідачем не долучено до матеріалів справи жодних доказів про те, що заборгованість зі сплати аліментів виникла не з його вини.

Суд зауважує, що за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для її повноцінного розвитку, вони належать дитині, а тому їх сплата повинна здійснюватися своєчасно та у встановленому розмірі.

Доказів відсутності вини відповідача у його бездіяльності щодо несвоєчасної сплати аліментів стороною відповідача суду не надано.

Суд зазначає, що загальна сума заборгованості за аліменти складає 80883 грн, сума неустойки (пені), що підлягає стягненню з відповідача за період часу з травня 2023 року по листопад 2024 року включно та становить в загальному 74029,23 грн. Відповідно до частини 1 статті 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 263-265, 273, 430 ЦПК України, суд

вирішив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , пеню за прострочення сплати аліментів на дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за період часу з 01 травня 2023 року по 01.11.2024 року у розмірі 74029 (сімдесят чотири тисячі двадцять дев`ять) гривень 23 копійки.

Стягнути із ОСОБА_2 у дохід держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає в АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає: АДРЕСА_2 , РНОК1П1 НОМЕР_3 .

Повне рішення складено 17 лютого 2025 року.

Суддя: Неоніла БЕРЕЗЮК