Провадження № 2/712/650/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2025 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

Головуючого судді ТОКОВОЇ С.Є.

при секретарі БІЛИК О.Ю.

за участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, в режимі відеоконференції, цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: АТ КБ «Приватбанк» про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа: АТ КБ «Приватбанк» про поділ спільного майна подружжя. Просить суд здійснити поділ спільного майна подружжя та визнати за нею право власності на частину квартири АДРЕСА_1 . Стягнути з ОСОБА_2 на її користь грошову компенсацію за частину вартості автомобіля CHEVROLET LACCETTI загальний легковий седан, 2005 року випуску, днз НОМЕР_1 , який зареєстрований за відповідачем в розмірі 49 750,00 грн. стягнути судові витрати.

Ухвалою судді Соснівського районного суду міста Черкаси від 19 листопада 2024 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 заявив клопотання про передачу справи за підсудністю до Деснянського районного суду міста Києва, оскільки спір між сторонами виник з приводу нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 .

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечувала проти передачі справи за підсудністю до Деснянського районного суду міста Києва.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно положень ЦПК України існує загальна підсудність за місцезнаходженням відповідача (ст. 27 ЦПК України), альтернативна підсудність за вибором позивача (ст. 28 ЦПК України) та виключна підсудність (ст. 30 ЦПК України).

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до правил виключної підсудності, які встановлені в ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Виключна підсудність встановлена ст. 30 ЦПК України і означає імперативне правило, відповідно до якого справи, віднесені до цього виду підсудності, можуть розглядатися винятково за вказаним у законі місцем. До цього виду підсудності законом віднесено такі категорії справ: 1)позови, що виникають з приводу нерухомого майна(пред`являються за місцем знаходженням майна або основної його частини);2) позови про зняття арешту з майна (пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини); 3) позови кредиторів спадкодавця, що подаються до прийняття спадщини спадкоємцями (пред`являються за місцезнаходженням спадкового майна або основної його частини); 4) позови до перевізників, що виникають з договорів перевезення вантажів, пасажирів, багажу, пошти (пред`являються за місцезнаходженням перевізника); 5) справи про арешт судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги (розглядаються судом за місцезнаходженням морського порту України, в якому перебуває судно, або порту реєстрації судна).

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна.

Виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном (п. 7.36 постанови Великої Палати Верховного Суду від 7 липня 2020 року у справі № 910/10647/18 (провадження № 12-175гс19).

Так, в провадженні Соснівського районного суду м. Черкаси знаходиться справа №712/11856/24 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: АТ КБ «Приватбанк» про поділ спільного майна подружжя.

З позовної заяви убачається, що спір між сторонами виник з приводу рухомого та нерухомого майна, зокрема, квартири АДРЕСА_1 , що знаходиться на території Деснянського району міста Києва та відноситься до підсудності Деснянського районного суду м. Київ.

За приписами ч. 1 ст. 378 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обгрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Інтерпретація суті конструкції "суд, встановлений законом" викладена Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України". Так, ЄСПЛ наголосив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Правова позиція ЄСПЛ у вказаній справі дозволяє виокремити дві умови відповідності критерію "суд, встановлений законом": організаційну (організація судової системи повинна регулюватися законами у їх буквальному значенні) та юрисдикційну (суд повинен діяти у спосіб та відповідно до повноважень, передбачених законом, у межах своєї компетенції).

З наведеного вище вбачається, що розгляд справи судом з порушенням правил підсудності є порушенням права особи на справедливий суд (ч. 1 ст. 6 Конвенції) та підставою для скасування ухваленого у справі рішення (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

З огляду на предмет, характер спірних правовідносин і суб`єктний складу сторін, відсутні підстави для застосування положень ст. ст. 26-29 ЦПК України при визначенні підсудності такого позову, а за правилами виключної підсудності (місцезнаходженням майна), передбаченими п. 1 ст. 30 ЦПК України, позов не підсудний Соснівському районному суду м. Черкаси, оскільки зареєстроване місцезнаходженням майна: АДРЕСА_2 , що відноситься до територіальної юрисдикції Деснянського районного суду м. Києва.

З урахуванням наведеного, цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: АТ КБ «Приватбанк» про поділ спільного майна подружжя підлягає передачі за підсудністю до Деснянського районного суду міста Києва.

Керуючись ст.ст. 30, 31, 32, 352-353, суд, -

У Х В А Л И В:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: АТ КБ «Приватбанк» про поділ спільного майна подружжя передати для розгляду за підсудністю до Деснянського районного суду міста Києва.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання суддею та може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів, шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

ГОЛОВУЮЧИЙ: