Справа № 243/8411/24
Провадження № 2/243/393/2025
13 лютого 2025 року м. Слов`янськ
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Соловйової О.О.,
за участю секретаря судового засідання Малахової К.Р.,
розглянувши в порядку загального позовного провадження у судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,
вимоги позивача: про стягнення грошових коштів за борговою розпискою,
учасники справи: не з`явилися,
негайно після закінчення судового розгляду, ухвалив рішення про наступне:
І. Виклад позиції позивача.
1. До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення грошових коштів за борговою розпискою.
Свої позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що 01.09.2019 відповідач ОСОБА_2 взяв у неї в борг грошові кошти в розмірі 400000 грн. Згідно наданої розписки, відповідач зобов`язувався повернути вищезазначені грошові кошти, а також відсотки в сумі 400 000 гривень, а всього 800 000 гривень до 01.09.2023, однак у зазначений в розписки строк, відповідач грошові кошти їй не повернув. У зв`язку з чим, просить стягнути з відповідача грошові кошти за розпискою в сумі 800000 грн.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
2. Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, та просила задовольнити заяву, посилаючись на обставини, викладені в ній.
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
3. Ухвалою суду від 21 жовтня 2024 року позовна заява залишена без руху, позивачкою зазначені в ухвалі суду недоліки усунуто.
4. Ухвалою суду від 19 листопада 2024 року провадження по справі відкрито, призначено справу до підготовчого судового засідання за правилами загального позовного провадження, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк подати відзив на позов, позивачеві у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання відзиву подати відповідь на відзив.
5. Ухвалою суду від 06 січня 2025 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду.
6. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (стаття 128 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), в судове засідання не з`явився без поважних причин, а позивачка не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК.
7. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
IV. Фактичні обставини, встановлені судом.
6. Згідно розписки 01.09.2019 року, складеної власноручно ОСОБА_2 , між ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який мешкає: АДРЕСА_1 було укладено договір позики грошових коштів, відповідно до якого відповідач отримав у позику від позивачки грошові кошти в сумі 400 000 (чотириста тисяч) гривень, та зобов`язався повернути до 01.09.2023 року в сумі 400 000 (чотириста тисяч) гривень та 400 000 (чотириста тисяч) гривень відсотків, всього 800 000 (вісімсот тисяч) гривень. До теперішнього часу грошові кошти відповідачем не повернуто, що підтверджується наявністю оригіналу розписки у позивачки.
V. Оцінка суду.
7. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
8. Частиною 1 ст. 509 ЦК України, передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
9. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України).
10. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
11. З частини 2 ст. 615 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
12. Статтею 1046, 1047 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
13. Частиною 1, 2 ст. 1048 ЦК України, передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір позики вважається безпроцентним, якщо: він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п`ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов`язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін; позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками.
14. З огляду на вищезазначені норми цивільного законодавства за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як факт його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.
15. Тобто, розписка - це документ, що засвідчує в письмовій формі факт одержання особою у власність, користування чи розпорядження грошей від іншої особи. Крім того, розписка має також містити дату отримання коштів.
16. Для того, щоб договір позики набрав чинності, необхідне підтвердження одержання позичальником позики. Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 11.11.2015 у справі № 6-1967цс15, в якій зазначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов згідно із ч. 2 ст. 1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми та дату отримання коштів.
17. Розписка, як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням її повернення та дати отримання коштів. Як вбачається з матеріалів справи між сторонами було укладено договір позики 01.09.2019 року в письмовій формі, що відповідає положенню ст. 1047 ЦК України. Строк виконання зобов`язання за договором згідно ст. 530 ЦК України до 01.09.2023 року. Разом з тим, відповідач до теперішнього часу зобов`язання з повернення грошових коштів не виконав.
18. У постанові Верховного Суду від 19 грудня 2018 року у справі № 544/174/17 зроблено висновок щодо застосування статті 545 ЦК України, а саме зазначено, що у частині 2 ст. 545 ЦК України передбачено презумпцію належності виконання обов`язку боржником, оскільки наявність боргового документа в боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. І навпаки, якщо борговий документ перебуває у кредитора, то це свідчить про неналежне виконання або невиконання боржником його обов`язку.
Оригінал розписки перебуває у позивачки, що підтверджує невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань. Отже, судом встановлено, що надана позивачкою розписка підтверджує факт отримання відповідачем грошових коштів та взяття на себе зобов`язання з їх повернення у строк до 01.09.2023, яке не виконане до теперішнього часу.
19. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 належним чином не виконав зобов`язання, передбачені укладеним в установленому законом порядку договору позики. Такі дії відповідача є неправомірними, тому порушене право позивача підлягає судовому захисту, а позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів - задоволенню.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
20. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 6 цієї статті передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються всі судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
21. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Законом України «Про Державний бюджет на 2024 рік» встановлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 3028 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Ціна позову становить 800000 грн., позовна заява сформована в системі «Електронний суд» 14.10.2024, тому розмір судового збору за подання позовної заяви майнового характеру становить 6400,00 грн. (8000 х 0,8).
22. Позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 6400,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 133, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 267, 525, 526, 533, 551, 1046-1050 ЦК України, суд,
1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за борговою розпискою задовольнити.
2. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , заборгованість за договором позики від 01.09.2019 року у розмірі 800 000 (вісімсот тисяч) гривень.
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Повний текст рішення суду виготовлений 17.02.2025.
Суддя О.О. Соловйова