КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

18 лютого 2025 року м. Київ

Справа № 635/1029/22-ц

Провадження № 2-ві/824/16/25

Київській апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Стрижеуса А.М., розглянувши у приміщенні Київського апеляційного суду заяву ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Желепи О.В. від розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 30 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Верховної Ради України про визнання протиправним бездіяльність та відшкодування моральної шкоди

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Печерського районного суду міста Києва від 30 грудня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 05 жовтня 2023 року засобами поштового зв`язку подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в порядку ст. 355 ЦПК.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 жовтня 2023 року справу призначено судді-доповідачу Желепі О.В. , судді які входять до складу колегії: Мазурик О.Ф., ОСОБА_3 .

Ухвалою Київського апеляційного суду від 13 жовтня 2023 року витребувано з Печерського районного суду м. Києва цивільну справу №635/1029/22-ц.

Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 16 січня 2025 року суддю ОСОБА_3 звільнено з посади судді Київського апеляційного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку, у зв`язку з чим протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів замінено ОСОБА_3 на Поливач Л.Д.

13 лютого 2025 року на електронну адресу Київського апеляційного суду ОСОБА_1 подав заяву про відвід судді-доповідача Желепи О.В. від подальшого розгляду апеляційної скарги у зв`язку з недовірою до судді та наявність сумнівів в її об`єктивності та неупередженості.

Обґрунтовуючи відвід, зазначає що судом першої інстанції довгий час ігноруються листи апеляційного суду про витребування матеріалів цивільної справи або відновлення таких матеріалів, у зв`язку з чим ОСОБА_1 звернувся до Київського апеляційного суду про постановлення окремої ухвали апеляційного суду про персональне зобов`язання голови місцевого суду надати матеріали справи протягом встановленого часу. Зазначає, що суддя Желепа О.В. обрала неефективний захід, а саме повторне витребування справи, у зв`язку з чим вважає, що Желепа О.В. потурає суду першої інстанції та його голові у ненаправлені матеріалів справи до апеляційного суду. Враховуючи, що дана заява несе особливе значення для ОСОБА_1 , просить розглянути її за його участю та участю представників громадськості.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 14 лютого 2025 року заяву про відвід визнано необґрунтованою, справу передано для автоматизованого визначення судді у порядку ст. 33 ЦПК України.

Згідно з протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного суду від 17 лютого 2025 року, для розгляду заяви про відвід визначено суддю-доповідача Стрижеусу А.М.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи викладені в заяві про відвід доходжу висновку про відмову у задоволенні заяви про відвід з таких підстав.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, особи , які беруть участь у справі зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Статтею 36 ЦПК України визначені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Так, згідно ч. 1 вказаної статті суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Перелік підстав для відводу судді, визначений у ст. 36 ЦПК України, є вичерпним.

Статтею 39 ЦПК України передбачено право учасника справи заявити відвід судді.

Відповідно до статті 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

У заяві про відвід судді Желепи О.В., Скотаренко Р.А. зазначив, що оскільки вказана заява має особливе значення для нього, просив розглядати заяву про відвід за участю ОСОБА_1 та представників громадськості.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Отже, розгляд питання про відвід судді у судовому засіданні може бути призначено лише за ініціативою суду.

Разом з тим, дослідивши матеріали суд дійшов до висновку, що у вказаній заяві відсутні підстави для призначення розгляду заяви про відвід судді у судовому засіданні.

Як вбачається із заяви про відвід суддів, заявник просить відвести суддів на підставі того, що суддя потурає суду першої інстанції та його голові у ненаправлені матеріалів справи до апеляційного суду.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Київського апеляційного суду від 13 жовтня 2023 року витребувано з Печерського районного суду м. Києва цивільну справу №635/1029/22-ц. Обґрунтовано це тим, що апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку, апеляційний суд позбавлений можливості вирішити дане питання та питання про прийняття апеляційної скарги без матеріалів справи.

Київський апеляційний суд в період з жовтня 2023 року по теперішній час неодноразово здійснював нагадування до Печерського районного суду м. Києва щодо виконання ухвали суду апеляційної інстанції та направлення матеріалів цивільної справи №635/1029/22-ц для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

На нагадування суду апеляційної інстанції, керівник апарату Печерського районного суду м. Києва, неодноразово надавав відповідь про те, що на день формування листа (відповіді), у зв`язку з пошуком, неможливо направити до Київського апеляційного суду за запитом, зокрема, судову справу № 635/1029/22-ц. Пошук справи триває, по виявленню справа буде невідкладно направлена до Київського апеляційного суду.

23 травня 2024 року у зв`язку з ненадходженням матеріалів справи Київським апеляційним судом у листах про витребування справи зазначається, що суду першої інстанції необхідно терміново вжити заходи передбаченими ст.ст. 489, 493 ЦПК України для відновлення втраченого судового провадження та Голові повідомити апеляційний суд про дату, на яку призначено такий розгляд.

Зазначений лист також направлено ОСОБА_1 , який ним отримано 12 червня 2024 року, відповідно до розписки на рекомендованому повідомлені.

Також повторно направлялись до Печерського районного суду м. Києва запити 09 липня 2024 року, 15 серпня 2024 року, 10 вересня 2024 року, 24 жовтня 2024 року, 16 грудня 2024 року, 28 січня 2025 року.

Відповідь на вказані запити Печерським районним судом м. Києва до Київського апеляційного суду не надходило, повідомлень про відновлення втраченого судового провадження також до суду не надходило.

Враховуючи викладене суд дійшов до висновку, що Київський апеляційний суд в складі судді Желепи О.В. вживає всі процесуальні можливості, які входять до повноважень судді Київського апеляційного суду та не може вплинути на швидкість розшуку та відправки матеріалів цивільної справи до суду апеляційної інстанції з Печерського районного суду м. Києва.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 262 ЦПК України, окрема ухвала поставляється при вирішенні спору, проте за відсутності матеріалів справи, у Київського апеляційного суду відсутня можливість постановлення окремої ухвали щодо бездіяльності Голови Печерського районного суду м. Києва.

Інших підстав, які б свідчили про упередженість судді Желепи О.В. матеріали справи не містять та в заяві про відвід зазначені не були.

Оскільки судом не встановлені підстави, передбачені статтею 36 ЦПК України, для відводу суддів, у задоволенні заяви про відвід необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 34, 36, 40 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Желепи О.В. - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Стрижеус