Справа № 405/193/25
Провадження №2-о/405/10/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2025 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого - судді Іванової Л.А.

при секретарі Тарасенко Р.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому в порядку окремого провадження цивільну справу № 405/193/25 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду м.Кіровограда з заявою про встановлення юридичного факту факту смерті її (заявника) батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Луганськ, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Луганськ, зазначивши на обґрунтування заяви, що вона (заявник) є донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 на території тимчасово окупованого м. Луганськ, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. За таких обставин вона (заявник) змушена звернутися до суду з даною заявою, оскільки на теперішній час вона не має можливості отримати свідоцтво про смерть батька та відповідно не може реалізувати свої права на оформлення права на спадщину.

Ухвалою суду від 27 січня 2025 року відкрито окреме провадження у справі, з призначенням судового засідання та викликом в судове засідання учасників справи.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, при цьому подала заяву, зареєстровану судом 31 січня 2025 року за вх. № 3190 про розгляд заяви без її участі. Заяву підтримала та просила її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Подільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, при цьому, 31.01.2025 року подав заяву, яка зареєстрована судом за вх. № 3199 про розгляд заяви без участі представника заінтересованої особи, в якій також зазначив, що з матеріалами справи ознайомлений та заперечень по суті не має.

Дослідивши зміст заяви та докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та її задоволення, виходячи з наступного.

Зі змісту ст. 4 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Крім того, статтею 317 ЦПК України визначено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, і, зокрема, відповідно до абз.2 ч.1 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, зокрема, копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , за яким заявник ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в місті Ворошиловоград (нинішня назва місто Луганськ), про що 05 січня 1984 року Палацом урочистих подій м. Ворошиловограда в книзі реєстрації актів про народження зроблено запис № 38, та батьками якої в свідоцтві про народження зазначені в графі «Батько» - ОСОБА_2 та в графі «Мати» - ОСОБА_4 .

Крім того, встановлено, що батько заявника ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Луганськ, що підтверджується даними паспорта серії НОМЕР_2 , виданого 20.02.1998 року Жовтневим РВ УМВС України в Луганській області, на ім`я ОСОБА_2 .

30 липня 2005 року заявник ОСОБА_3 зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 , про що свідчить копія свідоцтва про шлюб, виданого 30 липня 2005 року відділом реєстрації шлюбів та народжень Луганського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 541, та після державної реєстрації шлюбу « ОСОБА_6 » змінила прізвище на « ОСОБА_7 ».

Судом також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 батько заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, помер в м. Луганськ, при цьому, факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтверджується копією лікарського свідоцтва про смерть серії 43 № 277002215 від 21.12.2024 року, виданого Луганським бюро судово-медичної експертизи, Луганської Народної Республіки, в якому зазначено дату смерті ОСОБА_2 , - ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання померлого: АДРЕСА_1 , причина смерті: Гостра печінково-ниркова недостатність. Цироз печінки, що також підтверджується довідкою про смерть № С-02367, виданою 24.12.2024 року Ленінським відділом запису актів громадянського стану м. Луганська Департаменту записів актів громадянського стану Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки.

Також, про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 24.12.2024 року Ленінським відділом запису актів громадянського стану м. Луганська департаменту записів актів громадянського стану Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки, запис акту про смерть № 8.

Відповідно до Постанови Верхової Ради України від 17.03.2015 року № 254-VIII «Про визнання окремих районів міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» - окремі райони, міста і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України - визнані Верховною Радою України тимчасово окупованими територіями.

Судом також встановлено, що батько заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав у АДРЕСА_1 .

Крім того, відповідно до Указу Президента України № 32/2019 від 07.02.2019 року, яким затверджено межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях, місто обласного значення - місто Луганськ є тимчасово окупованою територією.

Окрім того, відповідно до ч. 6 до Розділу II «Тимчасово окуповані Російською Федерацією території України» Переліку територій, на яких ведуться /велися/ бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року №309, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 року за № 1668/39004, з наступними змінами, м. Луганськ з 07 квітня 2014 року є тимчасово окупованою російською федерацією територією.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15 квітня 2014 року тимчасово окупована Російською Федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Окремі території України, що входять до складу Донецької та Луганської областей, є окупованими Російською Федерацією (у тому числі окупаційною адміністрацією Російської Федерації), починаючи з 7 квітня 2014 року (ч. 2 ст. 1 Закону).

Окупаційна адміністрація Російської Федерації - сукупність державних органів і структур Російської Федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних Російській Федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг (ч.1 ст. 1-1 Закону).

Тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації (ч.1 ст. 1-1 Закону).

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

З викладеного вище, вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у м. Луганськ, який є тимчасово окупованою російською федерацією територією України, та на якій діяльність державних органів влади України, в тому числі органів (установ) державної реєстрації актів цивільного стану України припинена та фактично не здійснюється, є батьком заявника ОСОБА_1 , на підставі чого та відповідно до ч.1 ст. 317 ЦПК України заявник має право на звернення до суду з заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України.

При цьому, як встановлено, заявник ОСОБА_1 має намір встановити факт смерті батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Луганськ, з метою подальшої державної реєстрації смерті в органах державної реєстрації актів цивільного стану України та оформлення права на спадщину.

Оскільки смерть особи є юридичним фактом, який має наслідки припинення, зміни або виникнення багатьох правовідносин, тому має безпосереднє значення для реалізації особою своїх прав, а саме: встановлення факту смерті батька заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , має для заявника юридичне значення, так як це необхідно для подальшої реєстрації зазначеного факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного документа, а саме: свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , згідно з вимогами чинного законодавства України.

Згідно з п.п. 2 п. 3 Розділу І Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 року за заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України або переселилися з неї, державну реєстрацію актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання здійснюють відділи державної реєстрації актів цивільного стану за місцем звернення заявника.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться в Україні органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Пунктом 1 Розділу 5 зазначених вище Правил визначено, що однією з підстав для державної реєстрації смерті, є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

З огляду на викладене вище, та оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, у т.ч. з урахуванням інформації, яка міститься у документах виданих органами та установами самопроголошених утворень, розташованих на окупованій території України, суд вважає, що факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Луганськ, Луганської області, що є тимчасово окупованою російською федерацією територією України, підтверджується наданими заявником суду письмовими доказами, та з метою захисту прав та інтересів заявника, суд вважає необхідним встановити юридичний факт факт смерті особи, задовольнивши вимоги заявника ОСОБА_1 .

Згідно з п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд встановлює факт смерті за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце в певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Згідно зі ст. 18 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом.

Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 19, 76-80, 81, 89, 263-265, 268, ст.ст.315-319, п. 8 ч. 1 ст.430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, -задовольнити.

Встановити юридичний факт - факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце народження: м. Луганськ, Луганська область, Україна, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце смерті: м. Луганськ, Луганська область, Україна.

Рішення допустити до негайного виконання.

Копію судового рішення невідкладно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації смерті особи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.354 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції, яким є Кропивницький апеляційний суд.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова