Справа № 201/2794/24
Провадження № 2/201/1231/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Демидової С.О.,

з секретарем судового засідання Галко С.Д.,

за участі:

представник відповідача Бутова М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та відповідача

До Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська через систему «Електронний суд» 07 березня 2024 року надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у якому просить стягнути з ОСОБА_1 , на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № 103436984 від 05 лютого 2023 року, в сумі: 20 950,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог, представник позивача у позовній заяві посилався на те, що 05 лютого 2023 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір № 103436984, згідно з умовами якого відповідач отримав 5000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором.

ТОВ «Мілоан» умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит на потрібну йому суму. Відповідач зі свого боку не виконав умов Кредитного договору.

В подальшому між ТОВ «Мілоан» та ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до чинного законодавства України укладений Договір відступлення прав вимоги №98-МЛ/Т від 30 травня 2023 р. Сума та розрахунок заборгованості за Кредитним договором №103436984 від 05 лютого 2023року було передано позивачу від первинного кредитора ТОВ «Мілоан» згідно Договору відступлення прав вимоги №98-МЛ/Т від 30 травня 2023 р.

Сума заборгованості відповідача становить 20 950,00 грн., відповідно до Витягу з реєстру Боржників до Договору відступлення прав вимоги №98-МЛ/Т від 30 травня 2023 р., яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 5 000,00 грн.; прострочена заборгованість за сумою відсотків за становить 15 000,00 грн.; прострочена заборгованість за комісією становить 950,00 грн.

Не погодившись з позовними вимогами представник відповідача 09 вересня 2024 року подав письмові пояснення, в яких зазначено, що матеріали справи не містять заповненого формуляра заяви (форми) про прийняття пропозиції укладення договору в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію".

Позивачем не надано жодних доказів того, що ТОВ "Мілоан" дійсно були перераховані відповідачу кошти в обумовленому договором розмірі. Ha підтвердження, начебто, виконання позикодавцем надання грошових коштів (кредиту) позичальникові позивачем надано копію платіжного доручення № 58815795 від 05 лютого 2023 року, але таке платіжне доручення не може братись до уваги судом, як належний доказ.

Тому, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами виконання ТОВ "Мілоан" свого обов`язку в частині надання позикодавцем грошових коштів (кредиту) позичальникові, то відповідно і не доведено виникнення у відповідача обов`язку з повернення кредиту та інших платежів, які передбачені кредитним договором. Крім того, разом з позовною заявою, надано відомість про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором. Вказана відомість складена не на бланку ТОВ "Мілоан", не містить підписів чи печаток ТОВ "Мілоан" чи систематизованих даних. Вихідних даних за якими була б можливість надати оцінку наданій відомості, вона не містить. Тому, даний доказ не може братись до уваги судом, як належний.

16 вересня 2024 року представником позивача подано додаткові пояснення по справі, в яких зазначено, що ТОВ «Мілоан» надіслало відповідачеві одноразовий ідентифікатор із кодом для підписання договору у вигляді смс на номер телефону відповідача, який той використав для підписання відповіді про прийняття пропозиції товариства щодо укладення кредитного договору № 103436984 від 05 лютого 2023 року, що зафіксовано в ІТС товариства. Кредитний договір № 103436984 від 05 лютого 2023 року є укладеним в електронній формі. При укладенні договору позичальник підтвердив, що інформація щодо порядку видачі, суми кредиту, комісії, річної процентної ставки, строку кредиту, правила надання фінансових послуг йому надані з дотриманням вимог законодавства про захист прав споживачів та забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання.

Тобто, підписання відповідачем договору про надання кредиту свідчить про ознайомлення його з правилами надання коштів у позику та вимогами ч. 2 ст. 12 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", так як ознайомлення із даними правилами передують укладенню договору.

Отже, відповідач був у повній мірі проінформований про умови надання кредиту відповідно до вимог чинного законодавства, що не заперечується і позивачем.

Доводи відповідача про те, що позивачем не подано доказів надання грошових коштів на увагу не заслуговують, оскільки на підтвердження надання відповідачу кредиту позивач подав копію платіжного доручення № 58815795 від 05 лютого 2023 року, з якого слідує, що ТОВ «Мілоан» перерахувало на ім`я отримувача ОСОБА_1 на Кредит рах. № 414960*71, кредитні кошти в сумі 5 000 грн. 00 коп., у дорученні вказано номер транзакції, сума транзакції, дата проведення транзакції та номер картки, на яку перераховані кошти, де зокрема сума транзакції збігається з сумою наданого кредиту, дата проведення транзакції з датою укладеного договору та зазначено частково номер картки, на яку перераховані кошти, який збігається з реквізитами платіжної банківської картки, вказаної в п. 2.1 Договору.

Натомість відповідач, який заперечує отримання цих коштів, на підтвердження своїх доводів доказів того, що відповідні кошти не були зараховані на його картковий рахунок, вказаний у Договорі, або доказів того, що вказаний картковий рахунок йому не належить, не надав.

Відповідач не був позбавлений можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до таких, відповідно до законодавства.

Крім того, відповідач з моменту укладення Договору з приводу невиконання ТОВ «Мілоан» взятих на себе зобов`язань, зокрема не отриманням протягом 3 робочих днів з моменту укладення Договору відправленої товариством суми кредиту на її картковий рахунок, як це передбачено п. 7.1 Договору, до ТОВ «Мілоан» не звертався, а протилежного суду не доведено.

Отже, як вбачається з наявних у справі письмових доказів відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту та сплати процентів і комісії за користування кредитом у строк встановлений згідно умов кредитного договору № 103436984 від 05 лютого 2023 року.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 07 березня 2024 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.51-52).

Відповідно до ч. 8 ст.187 ЦПК України, суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

11 березня 2024 року згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до Єдиного державного демографічного реєстру, щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача. (а.с.53).

11 березня 2024 року надійшли відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача. (а.с.53).

Ухвалою судді від 11 березня 2024 року відкрито спрощене провадження по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. (а.с.54-55).

16 вересня 2024 року представником позивача подано клопотання про витребування доказів. (а.с.111-112).

04 листопада 2024 року від представника відповідача надійшло клопотання про долучення доказів. (а.с.117).

Ухвалою суду від 04 листопада 2024 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів. (а.с.122-123).

07 листопада 2024 року від представника позивача надійшли заперечення на заяву про долучення доказів до матеріалів справи. (а.с.127-128).

На виконання ухвали суду про витребування доказів 11 грудня 2024 року від АТ КБ «ПриватБанк» надійшов лист про надання необхідної інформації. (а.с.134).

Ухвалою суду від 16 грудня 2024 року витребувано докази. (а.с.141-142).

На виконання ухвали суду 04 лютого 2025 року від АТ КБ «ПриватБанк» надійшов лист з витребуваною інформацією.

13 січня 2025 року від представника позивача надійшла заява, в якій останній просив про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог.

Фактичні обставини встановленні судом

05 лютого 2023 року (о 06:47 годині) між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір № 103436984, згідно з умовами якого відповідач отримав 5000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. (а.с.12-25).

Умови кредитування:

-сума кредиту 5000 грн.;

-загальний строк 105 днів з 05 лютого 2023 року по 21 травня 2023 року;

-пільговий період складає 15 днів, поточний період 90 днів;

-пунктом 1.5.1 передбачена комісія у розмірі 950 грн., яка нараховується за ставкою 19% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту;

-процентна ставка за користування кредитом в пільговий період складає 2 %, процентна ставка в загальний період складає 3%;

В матеріалах справи міститься довідка про ідентифікацію, в якій зазначено номер одноразового ідентифікатора для підписання договору, час відправлення такого ідентифікатора та номер телефону на який було направлено ідентифікатор (номер відповідача, оскільки останній особисто зазначає вказаний в довідці номер в своїх заявах (а.с.62). (а.с.26).

Для оформлення кредиту відповідачем було заповнено анкету-заяву на кредит №103436984 від 04 лютого 2023 року, в якій відповідачем введено всі необхідні особисті данні. (а.с.28-29).

На підтвердження надходження грошових коштів на рахунок відповідача надано платіжне доручення №58815795 відповідно до якого на картку № НОМЕР_1 05 лютого 2023 року надійшли грошові кошти у розмірі 5000 грн. (а.с.27). Дане також підтверджується витребуваною інформацією з АТ КБ «ПриватБанк», відповідно до якої, на картку № НОМЕР_2 ОСОБА_1 05 лютого 2023 року здійснено переказ котів на суму 5000 грн. та довідкою з карткового рахунку наданого безпосередньо відповідачем, відповідно до якого на картковий рахунок відповідача надійшли грошові кошти на суму 5000 грн. (а.с.119).

30 травня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до чинного законодавства України укладений Договір відступлення прав вимоги №98-МЛ/Т від 30 травня 2023 р. (а.с.33-42).

Перехід права вимоги підтверджується актом приймання-передачі Реєстру боржників від 30 травня 2023 року до Договору відступлення прав вимоги №98-МЛ/Т від 30 травня 2023 р. (а.с.44-46).

Сума заборгованості відповідача становить 20 950,00 грн., відповідно до виписки з особового рахунка, яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 5 000,00 грн.; прострочена заборгованість за сумою відсотків за становить 15 000,00 грн.; прострочена заборгованість за комісією становить 950,00 грн. (а.с.32).

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно з частиною 1 статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України).

В силу положень ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За змістом ч.2 ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Із прийняттям Закону України Про електронну комерцію №675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII.

Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З матеріалів справи вбачається, що 05 лютого 2023 року (о 06:47 годині) між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір № 103436984, згідно з умовами якого відповідач отримав 5000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором.

Кредитний договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (пароля), про що свідчить довідка про ідентифікацію та сам кредитний договір, в якому пункотом 6.1 передбачено, що цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства. В пункті 6.2 договору зазначено, що відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього кредитного договору надається позичальником шляхом відправлення товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Кредитодавець виконав своє зобов`язання за кредитним договором та надав відповідачу кредитні кошти згідно умов кредитного договору, що підтверджується матеріалами справи та витребуваними документами.

Разом з тим, відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання за договором не виконував у зв`язку з чим, за останнім утворилась заборгованість яка складає 20 950,00 грн., відповідно до виписки з особового рахунка, яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 5 000,00 грн.; прострочена заборгованість за сумою відсотків за становить 15 000,00 грн.; прострочена заборгованість за комісією становить 950,00 грн.

Суд не бере до уваги твердження представника відповідача, про те що позивач, не отримував кредитні кошти, адже дане твердження спростовується матеріалами справи.

Оскільки, кредитний договір був добровільно підписаний відповідачем та направлявся на його електронну адресу для ознайомлення відповідно до п. 6.2. відповідного кредитного договору. Суд вважає вищезазначене твердження лише способом уникнути відповідальності за несвоєчасну сплату коштів за кредитним договором.

Відповідач добровільно виявив бажання отримати кредитні кошти та відповідним чином мав змогу ознайомлюватись з умовами вказаного договору, крім того відповідач не виявляв бажання розірвати вказаний договір в односторонньому порядку.

Верховним Судом у вказаній постанові наголошено, що «незгода з наданим суду розрахунком не є підставою для відмови у задоволенні позову у повному обсязі». Вказана позиція суду узгоджується також з висновками Верховного Суду у постановах від 23 січня 2018 року у справі № 755/7704/15-ц (провадження № 61-283св18), від 26 вересня 2018 року у справі № 159/2146/15-ц (провадження № 61-20113св18), від 02 жовтня 2020 року у справі № 911/19/19.

Враховуючи викладене, а також те, що доказів повернення кредиту чи спростування вказаних обставин, на час розгляду справи відповідачем не надано, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 103436984 від 05 лютого 2023 року, яка складає 20 950,00 грн., і складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 5 000,00 грн.; прострочена заборгованість за сумою відсотків за становить 15 000,00 грн.; прострочена заборгованість за комісією становить 950,00 грн..

Вирішуючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з урахуванням подачі позову через систему «Електронний суд», суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 13, 76-78, 81, 141, 263-265, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості договором задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (), суму заборгованості в розмірі 20 950 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» () витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (), м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корп. 28.

Відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ), АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 17 лютого 2025 року.

Суддя С.О. Демидова