Справа № 456/6113/24
Провадження № 2/456/457/2025
РІШЕННЯ

іменем України

13 лютого 2025 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Яніва Н. М. ,

з участю секретаря Сунак Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Стрий цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , з участю третьої особи служби у справах дітей Грабовецько-Дулібівської сільської ради, про встановлення факту перебування дітей на утриманні, -

встановив:

Стислий виклад позицій сторін та інших учасників справи.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , у якому просить встановити юридичний факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 перебувають на утриманні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що з 15.11.2018 року позивач перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, у якому у них народився син ОСОБА_8 .. Однак, від попереднього шлюбу у його дружини народилося четверо дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , батько яких не сплачує аліменти на їх утримання. Позивач зазначає, що його дружина ніде не працює, а відтак вона та усі діти перебувають на його утриманні. Факт перебування на утриманні дітей дружини від попереднього шлюбу, позивач вважає юридично значимим, оскільки від його встановлення залежить виникнення особистих його прав та можливість безперешкодної реалізації особистого, як батька багатодітної сім?ї, права по вихованню дітей, а також впливає на захист прав та інтересів його сім`ї, а тому просить позовну заяву задовольнити у повному обсязі.

Відповідачка, у запропонований строк, відзив на позовну заяву не подала, однак подала заяву, у якій зазначає що не заперечує проти задоволення даної позовної заяви.

Представник третьої особи подав до суду заяву, у якій зазначає, що при ухваленні рішення покладається на розсуд суду.

Інших заяв по суті справи, виключно в яких у силу вимог ч. 1 ст.174 ЦПК України викладаються вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору, не надходило.

Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали. Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18.11.2024 року головуючим суддею щодо розгляду вищевказаної позовної заяви визначено суддю Янів Н.М..

Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Янів Н.М. від 21.11.2024 року, позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , з участю третьої особи служби у справах дітей Грабовецько-Дулібівської сільської ради, про встановлення факту перебування дітей на утриманні прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 17 грудня 2024 року о 10:00 год. у залі судових засідань у приміщенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що за адресою: вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий, Стрийський район, Львівська область

Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Янів Н.М. від 17.12.2024 року, у зв`язку з неявкою сторін розгляд справи було відкладено до 15.01.2025 року.

Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Янів Н.М. від 15.01.2025 року, закрито підготовче провадження даній справі. Взначено дату, час та місце розгляду справи по суті.

Сторони у справі належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час призначеного судового засідання по їх справі щодо її розгляду по суті, про що у справі наявні відповідні письмові підтвердження, проте такі з у судове засідання не з`явилися та не забезпечили явку уповноважених представників.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак у матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у його відсутності. У поданій заяві позивач додатково зазначає, що позовні вимоги підтримує з підстав, наведених у позові, просить їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, на виклик суду не з`явився. При цьому, скориставшись поштовим зв`язком, скерувала до суду заяву, у якій зазначає, що не заперечує проти задоволення позовних вимог та просить проводити розгляд справи у її відсутніості.

Представник третьої особи служби у справах дітей Грабовецько-Дулібівської сільської ради у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст.247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розгляд справи по суті відбувся 13.02.2025 року без участі сторін .

Усі заяви та клопотання були вирішені судом у встановленому порядку.

Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись.

Встановленні судом фактичні обставини справи.

Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва серія НОМЕР_1 виданого виконавчим комітетом Любинцівської сільської ради Стрийського району Львівської області 15.11.2018 року сторони у справі зареєстрували шлюб, у відповідності до актового запису 4.

Від даного шлюбу у сторін народився син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується копією свідоцтва серії НОМЕР_2 , виданого виконавчим комітетом Любинцівської сільської ради Стрийського району Львівської області, актовий запис 3.

При цьому, від попереднього шлюбу, який був розірваний рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 21.05.2018 року, у дружини позивача народилося четверо дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 11.10.2024 року позивач ОСОБА_1 проживає разом із дружитою та усіма дітьми за адресою: АДРЕСА_1 .

Біологічний батько дітей від попереднього шлюбу відповідачки, аліменти на утримання дітей не сплачує, що стверджується відповіддю №36338 від 23.09.2024 року начальника відділу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Іванів А.О. про те, що заборгованість по сплаті аліментів становить 55360,80 грн.

При цьому, відповідачка ОСОБА_2 ніде не працює, а позивач ОСОБА_1 відповідно до довідки вих. №1133 від 10.10.2024 року працює в ПП «Вір-Західбуд» на посаді арматурника з 19.07.2023 року.

Норми права, які застосовує суд при вирішенні спірних правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст.4, ч. 1 ст.5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1ст. 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених цим Кодексом, зокрема, статтею 82 ЦПК України, яка закріплює підстави звільнення від доказування.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Питання регулювання сімейних відносин з метою забезпечення кожної дитини сімейним вихованням здійснюється Сімейним кодексом України (ст. 1 СК України).

Згідно ч. 1 ст. 121 СК України передбачено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

За приписами ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно із ч. 2, 5 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

В силу ст. 141 СК України проживання одного з батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи.

Положеннями статті 268 СК України закріплений обов`язок вітчима утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів, сестер, або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу.

Відносини, які виникають між дитиною та особами, у сім`ї яких вона виховувалась, є подібними до стосунків між рідними батьками та дітьми. Але наявність у дитини родичів за походженням при визначенні кола осіб, які мають обов`язки щодо її утримання, відповідно до законодавства підлягає врахуванню.

Тому обов`язок осіб, у сім`ї яких виховувалась дитина, щодо її утримання виникає за умови відсутності у неї батьків, баби, діда, повнолітніх братів і сестер.

Таким чином у ОСОБА_1 відсутній правовий обов`язок утримувати дітей дружини і таке утримання може ним здійснюватися, за умови доведення факту утримання дитини, добровільно на підставі власного волевиявлення.

Крім того, позивач у поданій заяві зазначає, що з моменту перебування у шлюбних стосунках з ОСОБА_2 її діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживають разом з ними, знаходяться на його одноособовому утриманні, оскільки дружина ніде не працює.

При цьому, стверджує, що рідний батько дитини ОСОБА_9 , який змінив своє ім`я та прізвище на ОСОБА_10 , не приймає участі у їх утриманні та вихованні.

У якості доказу на підтвердження заявлених вимог позивачем надано копію акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 11.10.2024 року, згідно якого ОСОБА_7 проживає разом із своєю сім?єю: ОСОБА_2 , 1981 року народження, ОСОБА_3 , 2005 року народження, ОСОБА_4 , 2007 року народження; ОСОБА_5 , 2011 року народження; ОСОБА_6 , 2013 року народження, ОСОБА_8 , 2020 року народження, за адресою: АДРЕСА_1 .

Указаний акт підтверджує лише факт проживання дітей разом з матір`ю та вітчимом, однак не слугує підтвердженням перебування їх на утриманні у позивача ОСОБА_1 ..

Крім того, позивач стверджує, що комунальні послуги за місцем спільного проживання з дружиною та дітьми оплачує він, також несе витрати на придбання шкільного приладдя, одягу, взуття для дітей тощо.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Всупереч вимог наведеної норми позивач не надав суду доказів, що він утримує дітей від попереднього шлюбу дружини. Також суду не надано доказів матеріального забезпечення дітей дружини.

Надані суду письмові докази лише свідчать про наявність у дружини позивача чотирьох дітей, від шлюбу, який розірвано, а також про ухилення батька цих дітей від сплати аліментів на їх утримання.

Установлено, що біологічний батько дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не позбавлений батьківських прав щодо своїх дітей, а тому зобов`язаний виконувати обов`язки, які покладаються нього, як на батька, вимогами законодавства України, зокрема статті 150 СК України, а тому за вказаних обставин не можна вважати, що позивач ОСОБА_1 є особою, яка самостійно утримує дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , оскільки, хоч фактично і проживає з ними, витрачає кошти на їх утримання добровільно.

Крім цього, позивач заяв чи клопотань у справі щодо допиту свідків, дітей, задля підтвердження заявлених позовних вимог, до суду не подавав.

Разом з цим, суд вважає, що саме по собі встановлення судом факту виховання та утримання дітей своєї дружини від попереднього шлюбу не породжує для позивача юридичних наслідків, тобто від встановлення вказаного факту не буде залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав останнього, оскільки він уже відповідно до посвідчення, яке надає право на пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей БС №307140 зазначений як батько всіх дітей.

У зв`язку з наведеним, врахуючи, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що він здійснює утримання дітей, батьком яких не є, суд приходить до переконання що позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.4,5,12,13,81,259,263-265,268 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

У задоволення ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , з участю третьої особи служби у справах дітей Грабовецько-Дулібівської сільської ради, про встановлення факту перебування дітей на утриманні - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги..

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: в АДРЕСА_1 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: в АДРЕСА_1 .

Третя особа: Служби у справах дітей Грабовецько-Дулібівської сільскої ради, , місцезнаходження юридичної особи: вул. Лопатинського, 121, с. Грабовець, Стрийський район, Львівська область.

Суддя Назар ЯНІВ