УХВАЛА

05 лютого2025року

м. Київ

справа № 753/2262/23

провадження № 61-1847св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Гудими Д. А., Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Державне підприємство «Адміністрація морських портів України»,

третя особа - Первинна профспілкова організація працівників Державного підприємства «Адміністрація морських портів України»,

розглянув у порядку письмового провадження касаційні скарги ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» на постанову Київського апеляційного суду від 01 лютого 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (далі - ДП «Адміністрація морських портів України»), третя особа - Первинна профспілкова організація працівників Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 з 16 липня 2020 року перебував у трудових відносинах з ДП «Адміністрація морських портів України». На підставі наказу ДП «Адміністрація морських портів України» від 30 серпня 2022 року № 238-к «Про припинення простою та призупинення дії трудового договору з ОСОБА_1 » з 30 серпня 2022 року призупинено дію трудового договору, укладеного між позивачем та відповідачем, до відновлення можливості виконувати ОСОБА_1 роботу, але не пізніше дня після припинення або скасування воєнного стану в Україні. Наказом ДП «Адміністрація морських портів України» від 09 вересня 2022 року № 65/10 введено в дію організаційну структуру апарату управління ДП «Адміністрація морських портів України», а відповідно до наказу від 09 вересня 2022 року № 66/10 запроваджено зміни в організації виробництва і праці в апараті управління відповідача шляхом скорочення штату і чисельності працівників. Відповідно до наказу ДП «Адміністрація морських портів України» від 09 січня 2023 року № 18-к «Про звільнення» позивача, аналітика консолідованої інформації 1 категорії відділу досліджень та аналізу служби аналізу та управління ризиками, 10 січня 2023 року звільнено у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників. Звільнення є незаконним, оскільки відповідачем порушено норми статті 49-2 КЗпП України, статті 252 КЗпП та статті 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

Позивач просив:

поновити ОСОБА_1 на посаді аналітика консолідованої інформації 1 категорії відділу досліджень та аналізу служби аналізу та управління ризиками апарату управління ДП «Адміністрація морських портів України» з дати звільнення, а саме з 10 січня 2023 року;

стягнути з ДП «Адміністрація морських портів України» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати звільнення до дня поновлення на роботі.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 22 червня 2023 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ДП «Адміністрація морських портів України», третя особа - Первинна профспілкова організація працівників Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Постановою Київського апеляційного суду від 01 лютого 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 22 червня 2023 року скасовано, ухвалене нове судове рішення такого змісту.

Позов задоволено.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді аналітика консолідованої інформації 1 категорії відділу досліджень та аналізу служби аналізу та управління ризиками апарату управління ДП «Адміністрація морських портів України» з дати звільнення, а саме з 10 січня 2023 року.

Стягнено з ДП «Адміністрація морських портів України» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 336 430,35 грн, що визначено без вирахування податків та обов`язкових платежів.

У лютому 2024 року ДП «Адміністрація морських портів України» подало касаційну скаргу, в якій просить постанову Київського апеляційного суду від 01 лютого 2024 року скасувати, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 22 червня 2023 року залишити в силі, вирішити питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Верховного Суду від 27 березня 2024 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ДП «Адміністрація морських портів України», витребувано справу з суду першої інстанції. Відмовлено у задоволенні клопотання ДП «Адміністрація морських портів України» про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 01 лютого 2024 року.

У березні 2024 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу за підписом представника ОСОБА_2 , в якій просить постанову Київського апеляційного суду від 01 лютого 2024 змінити в мотивувальній частині, виклавши її з урахуванням абзацу 3 пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 № 100 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), взявши для розрахунку розмір середньоденного заробітку ОСОБА_1 за два останні місяці роботи, а саме: січень, лютий 2022 року. Постанову Київського апеляційного суду від 01 лютого 2024 року в резолютивній частині щодо суми стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу змінити та стягнути з ДП «Адміністрація морських портів України» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 739 454,27 грн. В іншій частині постанову Київського апеляційного суду від 01 лютого 2024 року залишити без змін.

У квітні 2024 року матеріали цивільної справи № 753/2262/23 надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 09 квітня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Верховного Суду від 30 квітня 2024 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 .

У травні 2024 року ДП «Адміністрація морських портів України» подало відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 , в якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 жовтня 2024 року справу передано судді-доповідачеві Дундар І. О.

Ухвалою Верховного Суду від 27 листопада 2024 року справу призначено до судового розгляду.

Водночас, ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 листопада 2024 року справу № 758/4178/22 (провадження № 61-6935св24) передано на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в ухвалі від 27 листопада 2024 року вважав за необхідне відступити від висновків щодо застосування статті 235 КЗпП України у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 січня 2024 року у справі № 161/8196/22 (провадження № 61-6897св23) та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 жовтня 2024 року у справі № 761/14792/22 (провадження № 61-7969св24), та зробити висновок про те, що: «призупинення дії трудового договору не зумовлює припинення трудових відносин. Призупинення трудового договору не є тотожним звільненню працівника, а час невиконання працівником трудових обов`язків не може вважатися часом вимушеного прогулу. До правовідносин, що виникають у зв`язку з призупиненням трудового договору, не можуть бути застосовані норми статті 235 КЗпП в частині, що регулює виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Підстави для покладення на роботодавця обов`язку виплатити працівнику середній заробіток під час призупинення дії трудового договору, відсутні».

Ухвалою Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2024 року справу № 758/4178/22 (провадження № 61-6935сво24) прийнято та призначено до розгляду.

Правовідносини, з приводу яких виник спір у цій справі, є подібними до правовідносин, які є предметом розгляду в справі № 758/4178/22.

У пункті 10 частини першої статті 252 ЦПК України передбачено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється в випадку, встановленому пунктом 10 частини цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Тому колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у цій справі.

Керуючись статтями 252, 253, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 753/2262/23 до закінчення перегляду в касаційному порядку Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду справи № 758/4178/22 (провадження № 61-6935сво24).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Д. А. Гудима

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

П. І. Пархоменко