Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/252/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.02.2025 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судці Левка Т.Ю., секретар судового засідання Онисько С.С., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Виноградівської міської ради Закарпатської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 від імені та в інтересах якого діє адвокат Хемишинець Е.І., звернувся до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача Виноградівської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що предметом даного позову є визнання права на земельну частку (пай), набутого в порядку спадкування за законом після смерті рідного дядька позивача ОСОБА_2 . Право на земельну частку (пай), посвідчене Сертифікатом НОМЕР_1 , ввійшло до складу спадкової маси у спадщині, що відкрилася на день смерті ОСОБА_2 . Про це позивач дізнався нещодавно, віднайшовши копію Сертифікату. Спадкове право на інше майно, що ввійшло до складу спадщини його дядька (будинок), він вже реалізував раніше та оформив. Так, Рішенням Виноградівського районного суду від 08.08.2016 у справі №299/1802/16-ц позовну заяву ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування на жилий будинок задоволено. Рішення набрало законної сили. Позивач є єдиним спадкоємцем, що прийняв спадщину після ОСОБА_2 - є його племінником. Тому суд визнав за ним право власності на спадковий будинок в цілому.

До спадщини ОСОБА_2 ввійшло також право на земельну частку (пай) у розпорядженні позивача є лише копія Сертифікату ЗК № 0090449, яким посвідчено право на земельну частку (пай) члена КСГП ім. Ватутіна ОСОБА_3 (його діда).

Дане майнове право успадкувала ОСОБА_4 , що посвідчено Свідоцтвом про право на спадщину, виданим державним нотаріусом Боричок К.В. 01.12.2003 року. Про це вчинено також засвідчувальний напис на самому Сертифікаті. Отже, до спадщини Тупиці Терезії ввійшло також вказане майнове право.

Як встановлено Рішенням Виноградівського районного суду у справі №299/1802/16-ц, спадщину Тупиці Терезії в цілому прийняв її син ОСОБА_2 . Проте, не оформив спадкові права, не отримав правовстановлюючий документ на земельну частку (пай). А спадщину ОСОБА_5 в цілому прийняв його племінник ОСОБА_1 (позивач у справі).

Спадщину у складі вказаної земельної частки (пай) позивач не може оформити нотаріально, оскільки ОСОБА_2 не отримав правовстановлюючого документу на це майнове право.

На цій підставі позивач змушений звертатися до суду за захистом свого права шляхом його визнання.

Позивач та його представник у підготовче засідання не з`явилися, однак згідно прохальної частини позовної заяви представник позивача просила суд провести розгляд справи у їх відсутність.

Представник відповідача будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином, в підготовче засідання не з`явився, однак подала через канцелярію суду письмову заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, проти вимог позивача заперечень не має.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України не обов`язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку про ухвалення в підготовчому провадженні рішення про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер рідний дядько позивача ОСОБА_2 , який заповіту не залишив.

Рішенням Виноградівського районного суду від 08.08.2016 у справі №299/1802/16-ц за позивачем визнано право власності в порядку спадкування на житловий будинок в АДРЕСА_1 . Рішення набрало законної сили.

В ході судового розгляду вказаної справи суд встановив ряд фактичних обставин, що мають юридичне значення у відносинах спадкування, та ці обставини мають преюдиційне значення.

Рішенням суду встановлено наступні фактичні обставини.

ОСОБА_2 є рідним дядьком ОСОБА_1 .

ОСОБА_2 не був одружений та не мав дітей.

ОСОБА_6 - це матір ОСОБА_1 , і вона померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_2 станом на 09.09.2009 року мав у власності 1/4 частку у спадщині свого батька ОСОБА_7 . Інші 3/4 частки належали ОСОБА_4 , його матері.

Після смерті ОСОБА_4 спадщину одноосібно прийняв ОСОБА_2 .

Суд встановив, що ОСОБА_2 став власником спадкового майна Тупиці Терезії в цілому, зокрема житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Позивач є єдиним спадкоємцем, що прийняв спадщину після ОСОБА_2 - є його племінником. Тому суд визнав за ним право власності на спадковий будинок в цілому.

До спадщини ОСОБА_2 ввійшло також право на земельну частку (пай).

Так, у розпорядженні позивача є лише копія Сертифікату ЗК № 0090449, яким посвідчено право на земельну частку (пай) члена КСГП ім. Ватутіна ОСОБА_3 (його діда).

Дане майнове право успадкувала ОСОБА_4 , що посвідчено Свідоцтвом про право на спадщину, виданим державним нотаріусом Боричок К.В. 01.12.2003 року (додається). Про це вчинено також засвідчувальний напис на самому Сертифікаті.

Отже, до спадщини Тупиці Терезії ввійшло також вказане майнове право.

Як встановлено Рішенням Виноградівського районного суду у справі №2991802/16-ц, спадщину Тупиці Терезії в цілому прийняв її син ОСОБА_2 . Проте, не оформив спадкові права, не отримав правовстановлюючий документ на земельну частку (пай). А спадщину ОСОБА_5 в цілому прийняв його племінник ОСОБА_1 (позивач у справі).

Згідно положень ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У даному випадку спадщину у складі вказаної земельної частки (пай) позивач не може оформити нотаріально, оскільки ОСОБА_2 не отримав правовстановлюючого документу на це майнове право.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до п.37 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою ( ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини.

Згідно ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови від 16.04.2004 року №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Відповідно до п. 3.5. листа ВССУ від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності па земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 про те, що відповідно до статті 125 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Згідно ст.2 Закону України Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

За таких встановлених у підготочому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позивачем на законних підставах набуто право на земельну частку (пай) у порядку спадкування, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсяз

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , набуте в порядку спадкування за законом після смерті його рідного дядька ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) розміром 0,71 в умовних кадастрових гектарах, посвідчене Сертифікатом ЗК № 0090449, виданим Виноградівською РДА 10.04.1997 р. на підставі рішення Виноградівської РДА від 27.03.1997 р. № 138, на ім`я члена КСГП ім. Ватутіна ОСОБА_3 , зареєстрованого у книзі реєстрації Сертифікатів за № 6408.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

ГоловуючийТ. Ю. Левко