Справа № 444/4933/24
Провадження № 2-о/444/72/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

28 січня 2025 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Олещук М. М.,

секретаря судового засідання Мачіха Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Жовкві Львівської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , яка подана її представником ОСОБА_2 , заінтересована особа Куликівська селищна рада Львівського району Львівської області, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В :

Представник заявника ОСОБА_1 адвокат Кромарницька Надія Михайлівна звернулася до суду із заявою про встановлення факту що має юридичне значення, обґрунтовуючи вимоги заяви тим, що у зв`язку із встановленням законодавцем часових обмежень щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок, які передавались у власність в якості паїв колишнім членам колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонерам з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку, ОСОБА_1 звернулась до уповноважених органів з метою формування земельної ділянки у окремий об`єкт цивільних відносин відповідно до порядку, встановленого Земельним кодексом та Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)». Однак, у ході виготовлення технічної документації на земельну ділянку та спроби безпосереднього внесення відомостей про земельну ділянку до Державного земельного кадастру стало відомо про невідповідність персональних даних заявниці, зазначених у паспорті громадянина України у формі ID-карти № НОМЕР_1 від 04.03.2024, орган, що видав - 4628, та персональних даних, зазначених у Сертифікаті на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 6-157325 від 14 квітня 1997 року. Так, заявниці на підставі Рішення Надичівської ради народних депутатів від 20.06.1995 р. передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,19 га (умовних) без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості. На підставі цього рішення заявниця отримала Сертифікат про право приватної власності на землю (середню земельну частку) серія ЛВ № 6-157325, однак у цьому сертифікаті помилково зазначено ім`я заявниці « ОСОБА_3 », хоча згідно з паспортом заявниця « ОСОБА_4 ».

24 вересня 2024 року заявниця через представника звернулась до Львівської районної військової адміністрації із заявою про внесення змін у Сертифікат на право приватної власності на землю (середню земельну ділянку) серії ЛВ № 6-157325, зазначивши персональні дані право набувачки ОСОБА_1 .

22 жовтня 2024 року Львівська районна військова адміністрація надала лист-відповідь про розгляд звернення № l30-1772/0/2-24, в якому зазначила, що «Жовківська районна державна адміністрація Львівської області з 09 березня 2023 року, як юридична особа публічного права відповідно до Порядку здійснення заходів щодо утворення та реорганізації районних державних адміністрацій, а також правонаступництва, щодо майна, прав та обов`язків районних державних адміністрацій, що припиняються затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2020 року №1321, втратила публічно-владні повноваження, зокрема щодо внесення змін у видані раніше розпорядження. На сьогодні, чинне земельне законодавство не передбачає виготовлення сертифікатів на право на земельну частку (пай) та їх виправлення. З огляду на вищезазначене …. рекомендуємо звернутись до суду із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення».

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

А згідно з чч. 1-2 ст. 3 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

Повне ім`я заявниці ОСОБА_1 .

Станом на 20.06.1995 року, коли було прийнято рішення Надичівської Ради народних депутатів про передання їй у власність земельної ділянки, заявниця проживала у с. Гребінці, а також продовжувала там проживати усі роки до сьогоднішнього дня. У Сертифікаті про право приватної власності на землю (середню земельну ділянку) серії ЛВ № 6-157325 зазначено, що він «виданий громадянину України ОСОБА_5 , який мешкає в с. Гребінці Жовківського р-ну Львівської обл.». Зазначення у цьому документі імені « ОСОБА_3 » замість « ОСОБА_4 » є помилковим та за своєю сутністю є опискою. Попри те, що вищезазначені жіночі імена є різними, водночас вони частково співзвучні та характеризуються відносною схожістю у написанні, враховуючи закінчення «-ина», що дещо збільшує ймовірність допущення технічних помилок.

У заяві також представник зазначає, що особа, ім`я якої було би ОСОБА_5 , не проживає у с. Гребінці та не проживала станом на дату видачу Сертифікату про право приватної власності на землю (середню земельну ділянку) серії ЛВ № 6-157325 - 14 квітня 1997 року. Також у заявниці не було і немає родичів, в тому числі сестер, з іменем ОСОБА_5 . Розбіжність імені у паспорті заявниці та Сертифікаті про право приватної власності на землю (середню земельну ділянку) серії ЛВ № 6-157325 обумовлює неможливість реалізації гарантованого ст. 25 Земельного кодексу України права на землю.

Постанова Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 р. № 801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)» містить тільки один випадок внесення змін до Сертифікату зміни вносяться до сертифіката у зв`язку з передачею права на земельну частку (пай) іншій особі.

У зв`язку з наведеним, представник просить встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме що Сертифікат на право приватної власності на землю (середню земельну ділянку) серії ЛВ №6-157325 від 14.04.1997 року, який виданий на ім`я ОСОБА_5 , належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді від 11.12.2024 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

Заявник в судове засідання не з`явилась, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак на адресу суду представник заявника подала письмову заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності. Зазначила, що заявлені вимоги підтримує повністю, просить суд такі задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, хоч про дату, час та місце розгляду справи селищна рада була повідомлена належним чином, на адресу суду подала листа, в якому просить розгляд справи проводити за відсутності їх представника та щодо вирішенні заяви покладається на думку суду.

Суд вважає за можливе розглянути та вирішити справу без участі заявника та представника заінтересованої особи, зважаючи на те, що вони належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, від них на адресу суду надійшли клопотання про розгляд справи у їх відсутності.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» міститься роз`яснення про те, що суди при прийнятті заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть розглядати їх в порядку окремого провадження, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право (пункти 1 і 3).

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Суд враховує, що прийняття рішення суду про встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідне заявнику для усунення помилки та приведення документів у відповідність.

Так, якщо громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження, місце проживання не відповідають записам у паспорті чи свідоцтві про народження або в інших документах, які хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Із копії паспорта громадянина України № НОМЕР_1 , орган що видав 4628, дата видачі 04.03.2024 року встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка смт.Куликів Жовківський район Львівська область (арк. спр.7).

Із копії сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну ділянку) серії ЛВ №6-157325 від 14.04.1997 року встановлено, що такий виданий на імя ОСОБА_5 , яка проживає с.Гребінці Жовківського району Львівської області (арк.спр.8).

Із витягу з реєстру територіальної громади встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Факт того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 одна і таж особа, підтверджується Довідкою № 1146 від 05.12.2024 р., яка видана старостою Надичівського старостинського округу Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області (арк.спр.9).

Таким чином, виходячи з наведеного, дослідивши усі надані суду докази у їх сукупності, суд вважає за необхідне встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме що Сертифікат про право приватної власності на землю (середню земельну ділянку) серії ЛВ №6-157325 від 14.04.1997 року, який виданий на імя ОСОБА_5 , належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що зазначений заявником юридичний факт знайшов своє підтвердження під час дослідження доказів, а отже, вимоги є підставними і підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 81, 259, 264, 265, 315, 316, 319, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме що Сертифікат на право приватної власності на землю (середню земельну ділянку) серії ЛВ №6-157325 від 14.04.1997 року, який виданий на імя ОСОБА_5 , належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 03.02.2025 року.

Суддя: Олещук М. М.