УХВАЛА

14 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 314/4551/21

провадження № 61-12669св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої

діє адвокат Кормушин Владислав Олександрович, на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 29 травня 2024 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 31 липня 2024 року, на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 03 червня 2024 року

та постанову Запорізького апеляційного суду від 31 липня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському районі, Служба у справах дітей виконавчого комітету Новояричівської селищної ради, про визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському районі, Служба у справах дітей виконавчого комітету Новояричівської селищної ради, про визначення місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_2 ,

за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 29 травня

2024 року, залишеною без змін постановою Запорізького апеляційного суду

від 31 липня 2024 року, заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено частково.

Заборонено ОСОБА_1 вчиняти дії, спрямовані на зміну місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактичним місцем проживання наразі якої є разом з її батьком ОСОБА_2 за адресою:

АДРЕСА_1 , до ухвалення рішення у справі 314/4554/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Орган опіки

та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради

по Шевченківському районі, Служба у справах дітей виконавчого комітету Новояричівської селищної ради про визначення місця проживання дитини. Відмовлено у задоволенні заяви в частині тимчасової заборони виїзду за межі України малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ухвалення рішення у справі.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 03 червня

2024 року, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду

від 31 липня 2024 року, позов ОСОБА_2 задоволено. Визначено місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

30 серпня 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Кормушин В. О., засобами поштового зв`язку, звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області

від 29 травня 2024 року та постанову Запорізького апеляційного суду

від 31 липня 2024 року, на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 03 червня 2024 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 31 липня 2024 року у цій справі.

18 листопада 2024 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження у справі за поданою касаційною скаргою.

Підставою відкриття касаційного провадження є пункти 1 , 4 частини другої

статті 389 ЦПК України.

У грудні 2024 року справа надійшла до Верховного Суду.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання

про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Відповідно до абзацу 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України в суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, в частині тринадцятій статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Європейський суд з прав людини зазначив, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну

від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам

статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, навіть якщо скаржнику не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції

не мали встановлювати факти справи, а лише тлумачили відповідні юридичні норми (рішення в справі «Жук проти України» від 21 жовтня 2010 року).

Таким чином, питання виклику учасників справи для надання пояснень вирішується Верховним Судом з огляду на встановлену необхідність таких пояснень.

Оскільки суд касаційної інстанції не встановив необхідності надання пояснень сторонами у справі на стадії касаційного перегляду судових рішень, то підстави для розгляду справи за участю учасників справи в суді касаційної інстанції відсутні.

За таких обставин розгляд справи буде здійснюватися в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними

у ній матеріалами, а копія судового рішення направлена у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

З урахуванням категорії і складності справи та відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України справа підлягає розгляду в складі

п`яти суддів.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському районі, Служба у справах дітей виконавчого комітету Новояричівської селищної ради, про визначення місця проживання дитини, за касаційною скаргою ОСОБА_1 ,

в інтересах якої діє адвокат Кормушин Владислав Олександрович, на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 29 травня 2024 року

та постанову Запорізького апеляційного суду від 31 липня 2024 року, на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 03 червня

2024 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 31 липня

2024 року призначити до судового розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

С. О. Карпенко

І. М. Фаловська