Справа № 930/1399/24
Провадження №2/930/87/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2025 року м. Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді: Царапори О.П.

при секретарі судового засідання: Поліщук Р.В.

за участю позивача: ОСОБА_1

представника позивача: адвоката Примакової В.В.

відповідача: ОСОБА_2

представника відповідача: адвоката Ткача Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові цивільну справу, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

Виклад позиції позивача.

Адвокат Примакова В.В., що діє в інтересах ОСОБА_1 звернулася до Немирівського районного суду Вінницької області із позовною заявою до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, мотивуючи її тим, що позивач є жителем м. Немирів, Вінницького району Вінницької області. Його батько, ОСОБА_3 був зареєстрований і проживав за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач усе своє свідоме життя проживав разом з батьками за тією ж адресою.

Згідно витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо суб`єкта ОСОБА_3 відомості на нерухоме майно відсутні так як, будинок який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в якому вони проживали, та продовжує проживати по даний час позивач не введений в експлуатацію, тому позивач не мав можливості зареєструватися за вище зазначеною адресою та проживає там без реєстрації.

У 2020 році його батьки розлучилися.

В 2017 році ОСОБА_1 вступив на навчання до Вінницького національного аграрного університету у зв`язку з чим зареєструвався в гуртожитку Вінницького національного аграрного університету.

Батько позивача солдат військової служби за призовом під час мобілізації.

Відповідач по справі, бабуся позивача, мати його батька отримала сповіщення про те, що її син, солдат військової служби за призовом під час мобілізації, ОСОБА_3 зник безвісти 20.01.2023 року в районі м. Бахмут Донецької області.

10 жовтня 2023 року позивач звернувся з заявою до міського голови м. Немирів з проханням створити комісію для встановлення факту його проживання в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , як особи без реєстрації місця проживання за даною адресою.

Оскільки батько позивача ніс службу на передовій та безпосередньо брав участь у бойових діях, за ним зберігається додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень (у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах).

В грудні 2023 року позивач звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 з заявою про виплату йому, як сину, грошового забезпечення зниклого безвісти батька, солдата ОСОБА_3 та отримав відповідь в якій зазначено, що йому, як синові виплата грошового забезпечення його батька ОСОБА_3 не може бути здійснена в зв`язку з відсутністю підтверджуючого документу про спільне проживання на момент безвісти зникнення ОСОБА_3 . То ж не має законних підстав нараховувати синові грошове забезпечення безвісти зниклого.

Враховуючи викладене в нього виникла необхідність звернутись до суду для встановлення факту проживання однією сім`єю за однією адресою: АДРЕСА_1 , з батьком ОСОБА_3 .

Виклад позиції відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 відзив на позов із викладенням своїх заперечень щодо заявлених позовних вимог до суду не подала, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 30.05.2024 року.

Заяви, клопотання позивача, відповідача.

23.07.2024 року від представника відповідача, адвоката Ткача Ю.А. на адресу суду надійшли письмові пояснення по справі та клопотання про виклик свідків.

23.07.2024 року від представника позивача, адвоката Примакової В.В. на адресу суду надійшла заява про виклик свідків.

24.09.2024 року від позивача ОСОБА_1 на адресу суду надійшла заява про відкладення розгляду справи.

06.12.2024 року від відповідача ОСОБА_2 на адресу суду надійшла заява про ознайомлення із матеріалами справи.

14.01.2025 року представника відповідача, адвоката Ткача Ю.А. на адресу суду надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Інших заяв і клопотань від позивача та відповідача по справі не надходило.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 30.05.2024 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання по справі.

Ухвалою суду від 23.07.2024 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті. Викликано свідків.

Ухвалою суду від 14.01.2025 року у задоволенні клопотання представника відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовлено.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник, адвокат Примакова В.В. позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили задовольнити позовну заяву із підстав, викладених у ній.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача, адвокат Ткач Ю.А. просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що Акт про встановлення факту проживання від 13.10.2023 року підтверджує лише факт проживання ОСОБА_1 станом на 10.10.2023 року та взагалі ніяк не підтверджує факт проживання сина з батьком протягом певного часу життя та не підтверджує факт ведення спільного господарства, утримання житла, його ремонт. Позивачем, при зверненні до міської ради не ставилося питання з якого саме часу він безпосередньо проживав із батьком та вів спільний побут. Позивач не зміг зареєструватися у будинку батька через відсутність згоди самого батька, оскільки почав проживати у ньому після його зникнення безвісти.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою позивача та проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Останні роки у будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , проживав ОСОБА_3 із сином ОСОБА_5 . Вона, як сусідка, постійно бачила біля будинку ОСОБА_6 . На початку повномасштабного вторгнення ОСОБА_7 проживав разом із своїм батьком ОСОБА_8 за вище вказаною адресою.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою позивача та проживає за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_7 є її сусідом. Стосунки між батьком та сином були добрими. Свідок підтвердила факт проживання батька та сина за вказаною адресою протягом тривалого часу. ОСОБА_7 брав участь у прибиранні території будинку.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснила, що вона є тіткою позивача. Будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 довгий період часу слугував як дача. ОСОБА_7 після закінчення навчання фактично проживав у бабусі, ніде не працював. ОСОБА_3 проживав на орендованій квартирі разом із своєю співмешканкою. ОСОБА_3 не міг впливати на свого сина ОСОБА_6 , оскільки останній слухав свою матір. До моменту безвісті зникнення ОСОБА_11 та останні 5 років батько та син не проживали разом за будь-якою адресою.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні пояснив, що у 2023 році ОСОБА_7 звернувся до Немирівської міської ради та просив встановити факт проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Було створено комісію, яка в послідуючому виїхала до вказаної адреси. Комісією було встановлено факт того, що ОСОБА_7 проживає за вказаною адресою. Крім того, свідок особисто знає ОСОБА_11 , оскільки останній працював у Немирівській міській раді. Син та батько мали добрі відносини. ОСОБА_3 постійно піклувався про свого сина. При встановленні факту проживання ОСОБА_6 за вказаною адресою, комісія керувалася лише показами свідків.

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні пояснив, що у 2023 році ОСОБА_7 звернувся до Немирівської міської ради та просив встановити факт проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Було створено комісію, яка в послідуючому виїхала до вказаної адреси. Комісією було встановлено факт того, що ОСОБА_7 проживає за вказаною адресою. Крім того, свідок особисто знає ОСОБА_11 , оскільки останній працював у Немирівській міській раді. ОСОБА_3 особисто казав свідку, що проживає разом із сином.

Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні пояснив, що у 2023 році ОСОБА_7 звернувся до Немирівської міської ради та просив встановити факт проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Було створено комісію, яка в послідуючому виїхала до вказаної адреси. Комісією було встановлено факт того, що ОСОБА_7 проживає за вказаною адресою. ОСОБА_7 та ОСОБА_3 мали хороші стосунки. ОСОБА_7 , під час навчання, приїжджав на вихідні до батька.

Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази.

Як встановлено судом, заочним рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 03.04.2020 року, що набрало законної сили 07.08.2020 року, розірвано шлюб, зареєстрований між ОСОБА_3 та ОСОБА_15 (а.с.7-8).

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Немирів, Вінницької області. Його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_15 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с.9).

Як вбачається із сповіщення начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 08.12.2023 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проводив військові оборонні дії в районі м. Бахмут Донецької області, ІНФОРМАЦІЯ_4 під час виконання бойових завдань внаслідок артилерійських обстрілів збройних формувань рф та безпосередніх зіткнень з ворогом неподалік вказаного населеного пункту під час бою зник безвісти (а.с.10).

ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 06.01.1999 року, що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади (а.с.11).

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, відділом поліції № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області здійснюється розшук ОСОБА_3 , кримінальне провадження № 0000053 від 01.02.2023 року (а.с.13).

10.10.2023 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до міського голови Немирівської міської ради, у якій просив створити комісію для встановлення його фактичного проживання в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , як особи без реєстрації місця проживання за даною адресою (а.с.14).

Розпорядження міського голови Немирівської міської ради від 10 жовтня 2023 року № 245-Р створено тимчасову комісію для розгляду звернення ОСОБА_1 з метою підтвердження факту його постійного проживання в домоволодінні батька ОСОБА_3 (а.с.15).

Актом від 13 жовтня 2023 року, членами тимчасової комісії у складі ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , створеної розпорядженням міського голови від 10 жовтня 2023 року № 245-р в присутності сусідів-свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , встановлено, що гр. ОСОБА_1 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Актом також встановлено те, що ОСОБА_1 взагалі не має місця реєстрації місця проживання взагалі. За вказаною адресою він не може зареєструватися, оскільки для реєстрації місця проживання потрібна згода його батька, власника домоволодіння, який з 20.01.2023 року рахується зниклим безвісти. Іншого місця проживання на даний час ОСОБА_16 не має. (а.с.16-18).

Відповідно до листа командира військової частини НОМЕР_1 від 28.12.2023 року № 596, ОСОБА_1 , яка синові, виплата грошового забезпечення батька ОСОБА_3 не може бути здійснена, в зв`язку з відсутністю підтверджуючого документа про спільне проживання на момент безвісти зникнення ОСОБА_3 (а.с.12).

Відповідно до довідки про зняття з реєстрації місця проживання особи від 16 вересня 2016 року, ОСОБА_1 знято з реєстрації за адресою АДРЕСА_1 у зв`язку із вибуттям до нового місця проживання: АДРЕСА_3 (а.с.21).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за фізичною особою ОСОБА_3 відомостей про нерухоме майно у реєстрах відсутні (а.с.19-20).

Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 2 ст. 293, ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до пункту п`ятого частини другої статті 293, пункту першого частини першої статті 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Частиною першою статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Положення статті 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації.

Право на вибір місця проживання закріплено у статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема у готелі чи у санаторії, тощо).

Відповідно до абзацу першого, третього частини шостої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII від 20.12.1991 за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України. Грошове забезпечення виплачується таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Виплата грошового забезпечення цим членам сімей здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців або їх звільнення, або визнання їх у встановленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше. ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини.

Аналогічні положення містяться у пункті сьомому Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 884 від 30.11.2016, - відповідно до якого виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей.

У відповідності до норм ст.ст. 3, 4 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини.

За ч.1 ст.77, ч.2 ст.78, ч.1 ст.80 цього Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з положеннями ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Висновки суду.

З наданих суду доказів, достовірність, належність та допустимість яких не викликає у суду сумнівів, вбачається, що ОСОБА_1 проживав разом зі своїм батьком ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , станом 13.10.2023 року. Встановлення факту спільного проживання з батьком має для позивача юридичне значення для реалізації його права на отримання грошового забезпечення як члена сім`ї безвісти зниклого військовослужбовця.

За викладених обставин суд вважає необхідним задовольнити позовну заяву та встановити факт спільного проживання, однією сім`єю, ОСОБА_3 зниклого безвісти 20.01.2023 року в районі м. Бахмут Донецької області із сином ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, позовна заява підлягає до задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 1211,20 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 5, 10, 12, 19, 81, 133, 141, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання, однією сім`єю, ОСОБА_3 зниклого безвісти 20.01.2023 року в районі м. Бахмут Донецької області із сином ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на оплату судового збору, у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за вебадресою: https://court.gov.ua/fair/ на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет.

Повний текст рішення виготовлено 17.02.2025 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Суддя О.П. Царапора