Справа №953/9669/24 Провадження № 2/613/208/25
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 лютого 2025 року Богодухівський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Сеник О.С.,
за участі секретаря Дегтяр А.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Богодухівського районного суду Харківської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 953/9669/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01, дію якого було продовжено додатковими угодами № 19 від 28.11.2019, № 26 від 31.12.2020, № 27 від 31.12.2021, № 31 від 31.12.2022, № 32 від 31.12.2023, відповідно до якого ТОВ «Таліон Плюс» набуло права вимоги до боржників, у тому числі і до відповідача за кредитним договором № 121722379 від 16.09.2021.
30.10.2023 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 30/1023-01, відповідно до якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набуло права вимоги до боржників, у тому числі і до відповідача за кредитним договором № 293581566 від 28.09.2021.
04.09.2024 між ТОВ «ФК «ОнлайнФінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено Договір факторингу №04/09/24, відповідно до якого ТОВ «Юніт Капітал» набуло права вимоги до боржників, у тому числі і до відповідача за кредитним договором № 121722379 від 16.09.2021 на загальну суму 104834,40 грн., що підтверджується Реєстром Боржників та актом прийому-передачі Реєстру Боржників за договором факторингу № 0409/24 від 04.09.2024.
ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» не здійснювали нарахувань за вказаним кредитним договором.
На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором, у зв`язку з чим позивач змушений звернутись до суду.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 25.10.2024 матеріали позовної заяви ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, направлено за підсудністю до Богодухівського районного суду Харківської області.
25.12.2024 дана справа надійшла до Богодухівського районного суду Харківської області та за результатами автоматизованого розподілу була передана в провадження судді Сеник О.С.
Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 31.12.2024 позовну заяву ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено у справі судове засідання.
21.10.2025 подано письмовий відзив на позов ОСОБА_2 , у якому зазначено, що останній 09.01.2025 отримав ухвалу суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви ТОВ «Юніт Капітал» про стягнення заборгованості за кредитним договором з додатками. Відповідачем у позовній заяві вказаний ОСОБА_1 , в той час як прізвище особи, яка подає відзив « ОСОБА_3 », що підтверджується даними паспорту НОМЕР_2 , виданого Дзержинським РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області. У договорі про надання кредитної лінії № 121722379 від 16.09.2021, розрахунках заборгованості, виданих ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», ТОВ «Таліон Плюс», виписці з особового рахунку за кредитним договором № 121722379 ТОВ «Юніт Капітал» зазначено прізвище позичальника « ОСОБА_4 », що також не співпадає з паспортними даними особи, яка отримала позов.
Крім того, зазначив, що позивачем не надано детального розрахунку заборгованості, з якого було б зрозуміло, виходячи з яких обставин формувалися суми заборгованості, які є предметом стягнення.
Відмітив, що позивачем не надано доказів повідомлення ним про зміну кредитодавця та надання відповідачу реквізитів для сплати боргу. Після укладення кредитного договору з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» жодних повідомлень від нового кредитодавця ОСОБА_2 не отримував.
Вказав, що сума відсотків по кредиту вдвічі перевищує суму самого кредиту. Оскільки відповідач як споживач є вразливою стороною договірних відносин, а тому з урахуванням вимог Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою в розумінні цього Закону.
Вважає, що на момент укладення договору факторингу право майбутньої вимоги мало бути визначеним, в той час як жодної визначеної вимоги у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» щодо боржника на момент укладення договору факторингу від 28.11.2018 не було, і сторони не могли передбачити, що 16.09.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» буде укладено договір з позичальником ОСОБА_1 . Лише 21.12.2021 на підставі договору факторингу від 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передало фактору ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. Однак, право вимоги за кредитним договором з ОСОБА_1 у даний пакет не могло входити. Таким чином, позивач ТОВ «Юніт Капітал» не надав доказів переходу права вимоги до відповідача за кредитним договором № 121722379 від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі, оскільки кредитний договір був укладений 16.09.2021, а договір факторингу, за умовами якого попередньому фактору ТОВ «Таліон Плюс» передано право вимоги за кредитними договорами, був укладений 28.11.2018, тобто, задовго до укладення кредитного договору.
Крім того, позивачем не надано доказів направлення письмового повідомлення боржнику про відступлення права грошової вимоги за кожним із кредитних договорів, що відповідно до ст.1082 ЦК України зобов`язувало б відповідача на здійснення платежів позивачу (позивач не довів, що відповідач знав про свої зобов`язання перед фактором).
Таким чином, у зв`язку з відсутністю належних доказів переходу до ТОВ «Юніт Капітал» прав вимоги за договором факторингу № 04/09/24 від 04.09.2024 до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 121722379 від 16.09.2021, укладеним із ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», не можна вважати ТОВ «Юніт Капітал» належним позивачем.
Враховуючи викладене, ОСОБА_2 просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу без його участі, повідомив, що позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач в судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у поданій до суду письмовій заяві просив розглядати справу за його відсутності, повідомив, що позов не визнає, проти його задоволення заперечує.
Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, зазначає наступне.
Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.
Пунктами 5-7 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.
Стаття 11 вказаного Закону передбачає порядок укладення електронного договору.
Так, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.
Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту.
У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України.
За змістом статті 12 цього Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Судом встановлено, що 16.09.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 ) укладено Договір кредитної лінії № 121722379 (а.с.37-40).
Вказаний договір підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, що надісланий йому 16.09.2021 о 18:55 год. на номер телефону НОМЕР_3 та введений позичальником 16.09.2021 о 18.56 год., грошові кошти перераховані позичальнику 16.09.2021 о 18.56 год., що підтверджується Довідкою щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (а.с.60).
Факт переказу коштів отримувачу ОСОБА_2 підтверджується також платіжним дорученням від 16.09.2021, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с.63).
Кредит надається строком на 30 (тридцять) днів від дати отримання Кредиту Позичальником (далі Дисконтний період), тобто, до 15.11.2021 (п.1.7. Договору).
Згідно з п. 1.8. Договору сторони погодили, що встановлений у п. 1.7. Договору строк Дисконтного періоду та відповідно, строк надання кредитної лінії може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом Дисконтного та Пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду на вказаних умовах не обмежена.
На умовах цього пункту договору строк продовження Дисконтного періоду кожен раз розраховується за формулою : Z = 30-(Х-Y), де Z кількість днів, на які продовжується дисконтний період; Х поточна дата (день місяця) продовження Дисконтного періоду, з урахуванням всіх попередніх продовжень Дисконтного періоду; Y дата ініціації (день місяця) продовження Дисконтного періоду (зарахування платежу на рахунок Кредитодавця). При цьому, сторони узгоджують, що у випадку якщо Y більше Х, то кількість днів, на які продовжується дисконтний період, дорівнює 30 днів.
Пп. 1.9.1. п. 1.9. Договору передбачено, що на період строку, визначеного п.1.7 Договору, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 1,98 % від суми Кредиту за кожний день користування кредитом.
За умови продовження строку Дисконтного періоду, на умовах п.1.8 Договору, з наступного дня після закінчення вказаного у п.1.7 Договору строку, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою, - 0,99 процентів у день від суми Кредиту за кожен день користування ним (пп.1.9.2 п.1.9).
Якщо Позичальник користуватиметься Кредитом після закінчення Дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.8, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною та Індивідуальною процентними ставками скасовуються і до взаємовідносин між Сторонами застосовується Базова процентна ставка в розмірі 2,10 відсотків від суми Кредиту за кожний день користування Кредитом, відповідно до чого Позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між фактично сплаченими процентами за Дисконтною та Індивідуальною та нарахованою Базовою процентними ставками за весь строк користування Кредитом протягом Дисконтного періоду (п.1.9.3).
Згідно п.1.10. Позичальник зобов`язаний не пізніше останнього дня Дисконтного періоду (в Термін платежу), із врахуванням всіх продовжень строку Дисконтного періоду, на умовах п. 1.8. цього Договору, оплатити всі фактично нараховані на Термін платежу проценти за користування кредитом протягом Дисконтного періоду.
Основна сума кредиту має бути повернена не пізніше дати закінчення Дисконтного періоду, а у разі, якщо Позичальник продовжує користуватися грошовими коштами після закінчення Дисконтного періоду, з урахуванням всіх продовжень строку Дисконтного періоду, та у разі продовження строку дії Договору на умовах п.1.12 Договору, основна сума Кредиту має бути повернена не пізніше дати, визначеної згідно з п.1.12.1 Договору, але в будь-якому разі не пізніше граничного строку дії Договору (закінчення строку його дії чи дострокового розірвання) (п.1.11 Договору).
Відповідно до п.1.12. Договору Сторони погодили, що факт користування Позичальником сумою наданого кредиту після закінчення Дисконтного періоду блокує можливість отримання Позичальником нових траншів та є відкладальною обставиною, в розумінні ст..212 ЦК України, яка має наслідком продовження строку дії Кредитної лінії (продовження загального строку дії Договору) на наступних умовах :
1.12.1 зобов`язання щодо повернення основної суми Кредиту переносяться на наступний день після закінчення Дисконтного періоду, однак, при ненадходженні платежу зобов`язання Позичальника по оплаті основної Суми Кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду;
1.12.2 - з наступного дня після закінчення Дисконтного періоду Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти з розрахунку 1087,70 процентів річних, що становить 2,98 процентів в день від суми Кредиту за кожен день користування ним.
Згідно з п.п. 2.2.2.1 п. 2.2.2. Договору позичальник зобов`язаний здійснювати суми кредиту та сплату нарахованих процентів на банківський рахунок Кредитодавця, що вказаний в реквізитах Договору, у строки передбачені Договором.
Відповідно до п.1.13 Договору проценти в розмірі, визначеному пунктами 1.9 або 1.12.2 Договору, нараховуються на фактичну суму залишку кредиту за кожен день користування кредитом починаючи з першого дня надання Траншу за договором та до дня фактичного повернення всієї суми Кредиту позичальником.
Згідно з п.4.2 Договору строк дії цього Договору обчислюється з моменту його підписання електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором та до закінчення строку надання Кредиту, визначеного у п.1.7 Договору. Строк дії Договору може бути продовжено з урахуванням умов продовження строку надання Кредиту, передбачених п.1.8 та п.1.12 Договору. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії Договору, діють до повного їх виконання.
Відповідно до п.4.3 Договору Сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строк дії цього Договору (після 90 днів від дати закінчення Дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч.2 ст.625 ЦК України.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Приписами ч. 1ст. 530 ЦК Українивизначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.
Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згіднозі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно із ч. 1ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження №14-10цс18.
Суд зауважує, що в п.1.7 Договору зазначено, що кредитна лінія надається на строк 30 днів від дати отримання Кредиту Позичальником, а саме до 15.11.2021.
У відповідності до п.1.9.2 Договору в період з 17.10.2021 по 15.11.2021 (30 днів) підлягала застосуванню індивідуальна процентна ставка 0,99 процента за кожен день користування кредитом.
В період після 15.11.2021 ОСОБА_2 не здійснювалося жодних платежів, тобто, зобов`язання за кредитним договором ним не виконувались, у зв`язку з чим, у відповідності до п.1.12.1 Договору, строк дії Договору продовжився, до моменту сплати Позичальником своїх зобов`язань, проте, не більше, ніж на 90 днів з моменту закінчення Дисконтного періоду (13.02.2022).
Після закінчення строку дії договору ані ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», ані ТОВ «Таліон Плюс» не здійснювалось нарахування процентів за ч.2 ст.625 ЦК України.
Разом з тим, суд зауважує, що за умовами договору протягом Дисконтного періоду процентна ставка становить 1,98%, після закінчення Дисконтного періоду (в разі, якщо Позичальник продовжує користуватися кредитними коштами без своєчасної сплати процентів) 2,10% (п.1.9.3 договору), крім того, Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за базовою процентною ставкою (2,10%) та фактично сплаченими процентами за дисконтною процентною ставкою (1,98%) за весь строк користування кредитом протягом Дисконтного періоду.
Умови пп.1.12.2 п.1.12 Договору, згідно з якими з наступного дня після закінчення Дисконтного періоду Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти з розрахунку 1087,70 процентів річних, що становить 2,98 процентів в день від суми Кредиту за кожен день користування ним, суперечать п.1.9.3 договору.
Відповідно до ч.8 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача.
У зв`язку з чим під час розрахунку процентів за договором підлягає застосуванню базова процентна ставка, передбачена п.1.9.3 Договору, який є більш сприятливим для споживача.
Крім того, щоденна сума процентів у розмірі 655,60 грн була розрахована виходячи з базової процентної ставки 2,98%, в той час як пунктом 1.9.3 договору визначено іншу базову проценту ставку 2,10%.
Таким чином, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" до ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню.
Щодо переходу права вимоги від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Юніт Капітал» суд зазначає наступне.
З матеріалів справи вбачається, що 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01 строком дії до 28.11.2019 (а.с.13-18).
Пунктом 2.1 договору факторингу передбачено, що клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.
Відповідно до п.п.1.3 Договору «право вимоги» - означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржника по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строку платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть у майбутньому. Пунктом 1.2 Договору визначено, що перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договору, в саме Реєстрах прав вимоги. Право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог по формі, встановленій у відповідному додатку (п. 4.1 Договору).
Договір набуває чинності та всі права та обов`язки сторін за цим договором набувають повної юридичної сили з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками (за наявності її у сторони) (п. 8.1 Договору).
Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 8.1 договору та закінчується 28 листопада 2019 року, але у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором (п. 8.2).
Дію цього договору було продовжено Додатковою угодою № 19 від 28.11.2019 до 31.12.2020, Додатковою угодою № 26 від 31.12.2020 до 31.12.2021, Додатковою угодою № 27 до Договору факторингу № 28/1118-01 до 31.12.2022, Додатковою угодою № 31 від 31.12.2022 до 31.12.2023, Додатковою угодою № 32 від 31.12.2023 (а.с.19-21).
Відповідно до цього Договору факторингу ТОВ «Таліон Плюс» набуло права вимоги до боржників, у тому числі і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 121722379 від 16.09.2021, що підтверджується копією реєстру прав вимоги № 165 від 21.12.2021 (а.с.22).
30.10.2023 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 30/1023-01, відповідно до якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набуло права вимоги до боржників, у тому числі і до відповідача за кредитним договором № 121722379 від 16.09.2021, копією реєстру прав вимоги № 2 від 20.12.2023 (а.с. 24-30).
04.09.2024 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено Договір факторингу №04/09/24, відповідно до якого ТОВ «Юніт Капітал» набуло права вимоги до боржників, у тому числі і до відповідача за кредитним договором № 121722379 від 16.09.2021, копією реєстру боржників до Договору факторингу №04/09/24 від 04.09.2024, копією Акту прийому-передачі Реєстру боржників за Договором факторингу №04/09/24 (а.с. 31-35, 41-42).
Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Відповідно до положень ст.ст. 1077-1078 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому(майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Уклавши договір факторингу, позивач у встановленому законом порядку набув право вимоги до відповідача за кредитними зобов`язаннями за договором № 121722379 від 16.09.2021.
Доводи позивача про не підтвердження переходу права вимоги на кожному етапі спростовуються наявними в матеріалах справи документами, наведеними вище.
Посилання відповідача, про те, що за вказаним Договором факторингу можуть бути відступлені права вимоги виключно за тими Рєстрами боржників, які існували на момент переходу права вимоги до нового кредитодавця та виключно за тими договорами, які були укладені на момент 28.11.2018 року (дата укладання Договору факторингу) суд розцінює критично. Судом враховано, що положеннями п.1.3 договору факторингу визначено, що права вимоги до боржників поширюються не тільки та ні вимоги, які вже є дійсними та момент укладення цього договору, а й на ті, які можуть виникнути у майбутньому. Враховуючи, що договором факторингу в редакції від 28.11.2018 не визначено вичерпний перелік реєстрів права вимог, суд вважає, що сторони домовились про можливість укладання таких реєстрів у разі необхідності в період дії всього договору, строк якого неодноразово було продовжено сторонами, востаннє до 31.12.2024. З огляду на те, що кредитний договір № 121722379 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 був укладений 16.09.2021, суд дійшов висновку про те, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» належним чином передало право вимоги до ОСОБА_1 ТОВ «Таліон Плюс».
В силу ст.1082 ЦК України неотримання боржником письмового повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові не є перешкодою для реалізації права фактора звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду, а боржник у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог фактора, що відповідає положенням статті 124 Конституції України.
Крім того, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особи, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первинному кредитору і таке виконання зобов`язання є належним.
Твердження відповідача про те, що Позичальником за договором № 121722379 від 16.09.2021 є ОСОБА_1 , і в рамках виконання договорів факторингу передавалось право вимоги до ОСОБА_1 , в той час як його прізвище є « ОСОБА_3 », суд відхиляє, оскільки відповідно до заявки на отримання грошових коштів від 16.09.2021 (а.с.59) та довідки щодо дій позичальника в інформаційно-комунікаційній системі ТОВ ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», а також платіжного доручення від 16.09.2021, заявка на отримання кредиту подавалась саме ОСОБА_2 , під час її подачі позичальником були зазначені серія і номер паспорту та РНОКПП, які відповідають паспортним даним і РНОКПП ОСОБА_2 , зазначеним у відзиві (паспорт серії НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ), і кошти були отримані саме ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ).
При цьому, за змістом відзиву, ОСОБА_2 не заперечує факту укладення ним договору № 121722379 від 16.09.2021 та отримання ним коштів від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».
Щодо доводів відповідача про пропуск позивачем строку позовної давності суд зазначає, що право на пред`явлення позову у кредитора виникло 17.10.2021 (дата наступного дня після останнього платежу за умовами договору № 121722379 від 16.09.2021). Трирічний строк з дня виникнення права вимоги сплив 17.10.2024.
Відповідно до п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
З огляду на викладене, доводи відповідача про сплив строку позовної давності є помилковими.
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.
Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
При зверненні до суду з цим позовом ТОВ "Юніт Капітал" сплачено 2422,40 грн. судового збору за подання позову, що підтверджується платіжною інструкцією від 10.10.2024.
Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з ч. ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
В обґрунтування розміру понесених позивачем ТОВ «Юніт Капітал» витрат на правничу допомогу у розмірі 6000 грн. до матеріалів справи надано копії наступних документів: Договір надання правничої допомоги №09/09/24-02 від 09.09.2024, укладений між ТОВ "Юніт Капітал" та АБ "Тараненко та партнери"; додаткову угоду № 13 від 09.09.2024 до договору № 09/09/24-02 від 09.09.2024, укладеної між ТОВ "Юніт Капітал" та АБ "Тараненко та партнери"; акт прийому-передачі наданих послуг від 09.09.2024, підписаний ТОВ "Юніт Капітал" та АБ "Тараненко та партнери", відповідно до якого АБ "Тараненко та партнери" надало ТОВ "Юніт Капітал" наступні послуги: складання позовної заяви до боржника ОСОБА_1 , загальною вартістю 5000 грн.; вивчення матеріалів про стягнення заборгованості з ОСОБА_5 , загальною вартістю 500 грн.; надання усної консультації стосовно складання позовної заяви, загальною вартістю 500 грн.
Клопотань від відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу до суду не надходило.
Частинами 1 та 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Беручи до уваги, що частка задоволених позовних вимог складає 68,42%, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на оплату судового збору в розмірі 1534,25 грн. та оплатну професійної правничої допомогу в сумі 4105,20 грн
Керуючись ст.ст.10-13, 19, 43, 76-81, 133, 137, 141, 259, 263-265, 274-279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
В решті позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Позивач : Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», адреса : 01024, м. Київ, вул. Рогнідинська, 5, літера А, офіс 10, .

Відповідач : ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою : АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя О.С. Сеник