справа № 362/8450/24
провадження № 2/362/992/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2025 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого - судді Поповича О.В., за участю секретаря судового засідання Диптан Н.М., розглянув за правилами загального позовного провадження у відкритому підготовчому засіданні в м. Василькові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Васильківської міської ради Київської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом і

встановив:

У грудні 2024 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Васильківської міської ради Київської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 . Після його смерті залишилося спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Позивачка своєчасно звернулася до приватного нтаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті померлого, однак отримала відмову, мотивовану тим, що нею надано правовстановлюючий документ на спірний житловий будинок не зареєстрований відповідно до законодавства. Враховуючи вищевказані обставини, які перешкоджають їй належним чином оформити спадкове майно, позивачка просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними прибудовами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 38,6 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її батька ОСОБА_2 .

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27 грудня 2024 року відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 09:15 год. 04 лютого 2025 р.

В підготовче судове засідання позивач та його представник не прибули, від представника надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача також в підготовче судове засідання не з`явився, подавши заяву, в якій просив прохання позивача задовольнити та проводити розгляд справи без його участі за наявними документами та доказами, враховуючи фактичні обставини справи. Щодо розподілу судових витрат просив покласти їх на позивача.

В силу вимог ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Згідно положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

За змістом вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно з`ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Судом достовірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про його смерть (а.с.10).

В силу приписів ст. 1220 Цивільного кодексу України після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, до складу якої входить спірний будинок.

Позивач є спадкоємицею першої черги, що підтверджується копіями свідоцтв про її народження та про шлюб (а.с.11-12).

У визначений ст. 1268 Цивільного кодексу України шестимісячний термін позивач звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, внаслідок чого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чижиковим О.О. було відкрито спадкову справу. № 70474886 ( а.с.13).

Судом витребувана спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , з якої вбачається, що єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину є позивачка.

Дана обставина також підтверджуються довідкою про склад спадкоємців № 185/02-14, виданою 13.06.2024 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чижиковим О.О. (а.с.22).

Крім того, з досліджених, в ході судового розгляду, матеріалів спадкової справи достовірно встановлено, що позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законм на 1/6 частину квартири та на 1/3 частину гаража з підвалом, що належали померлому спадкодавцю.

Однак, постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чижикова О.О. № 227/01-16 від 19 липня 2024 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, в зв`язку з титм, що нею надано правовстановлюючий документ на спірний будинок не зареєстрований відповідно до законодаства ( а.с.14).

Разом з тим, факт належності спірного житлового будинку саме ОСОБА_2 підтверджується дублікатом договору купівлі-продажу (який має силу оригіналу), укладеного 26 транвя 1990 р. та посвідченого державним нотаріусом головою Застугнянської Ради державної нотаріальної контори Стратієнком М.С. (а.с. 16).

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.208 року „Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Аналогічну позицію викладено і в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.13 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", згідно з п. 3.1 якого: визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до частини першої статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Також, власник майна, згідно статті 392 ЦК України, може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 3.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.13 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем.

Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла.

Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно дост. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Листом Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 (надалі Лист ВССУ), який визначає основні засади розгляду цивільних справ про спадкування, визначено, що при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент оформлення своїх прав на майно.

Відповідно до пукну 1 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31.01.1966 р., яка діяла станом на 1986 р. (рік спадкування спірного будинку матір`ю позивача) реєстрація будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР провадять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцем Рад депутатів трудящих.

Відповідно до абзацу 2 пункту 6 вказаної Інструкції не підлягають реєстрації також будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані.

Оскільки спірний будинок розташований в селі, а не в селищі міського типу чи місті, на нього не поширюється дія Інструкції, а отже у спадкодавця на момент набуття права власності на спірни житловий будинок, був відсутній обовязок реєструвати його в БТІ.

Відповідно до положень ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Оскільки нотаріусом відмовлено у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 її батька ОСОБА_2 на спірний житловий будинок з надвірними господарськими будівлями і спорудами, суд, приймаючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, визнає їх належними та беручи до уваги, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, котрий має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, вважає що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 76, 77, 80, 81, 200,206, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

задовольнити позов.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними прибудовами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 38,6 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 її батька ОСОБА_2 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Повний текст рішення складено 10 лютого 2025 року.

Суддя О.В.Попович