1Справа № 334/8575/24 2-з/335/7/2025
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 лютого 2025 року м. Запоріжжя
Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Новасардова І.В., розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Олександрівський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання шлюбу недійсним внаслідок його фіктивності
В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Олександрівський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання шлюбу недійсним внаслідок його фіктивності.
18.02.2025 року від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову, за якою представник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони вчиняти нотаріальні дії щодо видачі на ім`я ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину, залишену після смерті ОСОБА_3 .
Заяву обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла донька ОСОБА_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка за свого життя зареєструвала з відповідачем по справі шлюб, визнання якого недійсним внаслідок його фіктивності виступає предметом позову. Після смерті ОСОБА_3 позивач дізналась, що приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Бєлоусовою Вікторією Олегівною (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №7659) відкрито спадкову справу № 72807016. Також, ОСОБА_1 стало відомо, що відкриття вказаної спадкової справи відбулось внаслідок звернення ОСОБА_2 до нотаріуса, що свідчить про намір відповідача отримати свідоцтво про право на спадщину, яка залишилась після смерті ОСОБА_3 .
Тому, оскільки існує ризик видачі ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину, що у свою чергу порушить права позивача ОСОБА_1 як спадкоємця та ускладнить або взагалі унеможливить їх відновлення, представник позивача просить суд задовольнити заяву та вжити заходи забезпечення позову, шляхом заборони вчиняти нотаріальні дії щодо видачі на ім`я ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину, залишену після смерті ОСОБА_3 .
Суд, дослідивши матеріали заяви і надані на підтвердження викладених у заяві обставин докази, доходить висновку, що заява представника позивача про забезпечення позову є такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України одним і з видів забезпечення позову є забороною вчиняти певні дії.
Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 N 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.
Суд зазначає, що обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.
Вказане узгоджується з правовою позицією, наведеної в пункті 15 постанови Верховного Суду від 14.06.2018 у справі № 916/10/18.
З матеріалів справи вбачається, що предметом позову є визнання шлюбу недійсним, внаслідок його фіктивності.
Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим позовним вимогам, а також мають бути безпосередньо пов`язані з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.
Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи вищевикладене та те, що ОСОБА_1 заявлені вимоги про визнання шлюбу недійсним, внаслідок його фіктивності, які жодним чином не відносяться до нерухомого майна померлої; не підтверджено що існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду про визнання шлюбу недійсним, або яким чином відсутність заборони щодо отримання свідоцтва про права на спадщину буде перешкоджати виконанню судового рішення; що наявність причинного зв`язку між незастосуванням забезпечення позову та наслідком у вигляді потенційної загрози виконанню рішення суду не доведено, тому суд вважає заяву про забезпечення позову необґрунтованою і відмовляє в її задоволенні.
У зв`язку з вищенаведеним у суду відсутні підстави для задоволення заяви про забезпечення позову.
На підставі викладеного та керуючись ст. 149-150, 153 ЦПК України, суд
У задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Олександрівський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання шлюбу недійсним внаслідок його фіктивності - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. Новасардова