Справа № 712/7804/23
Провадження № 2/712/129/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Токової С.Є.

при секретарі Білик О.Ю.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника третьої особи Хоміка С.Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КПП Центр», третя особа ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «КПП Центр», третя особа ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 29.07.2024 просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КПП Центр" на її користь 73 909 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 50 000 грн. моральної шкоди та судові витрати.

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що 15.04.2021 приблизно о 12:15 год. у місті Черкаси на регульованому перехресті вул. 30 років Перемоги з заїздом до прилеглої території буд № 16, керуючи автомобілем Renault Master, державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ТОВ «КПП Центр», водій ОСОБА_3 перевищив дозволену швидкість в населеному пункті на 31 км (рухався зі швидкістю 81 км/год.) та при виявленні перешкоди для руху, не вжив заходів щодо зменшення швидкості, але до повної зупинки транспортного засобу, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Suzuki SX4, державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить їй на праві власності, який виконував маневр повороту ліворуч на вказаному регульованому перехресті. Після чого автомобіль Renault Master скоїв зіткнення з автомобілем Suzuki SX4, після чого некерований автомобіль Renault Master скоїв наїзд на електроопору, чим порушив вимоги п. 12.3, 12.4 ПДР України. При дорожньо-транспортній пригоді автомобілі отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Постановою судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.12.2022 ( справа № 712/6841/22) провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_3 до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення. За даними висновку експерта № СТ/46Е-21 від 06.06.2021 року, у дорожній обстановці, яка склалась на момент пригоди, у діях водія автомобіля "Рено Мастер" реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 вбачаються невідповідності вимог п.12.3, 12.4 ПДР України, які з технічної точки зору у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо - транспортної пригоди та на виконання яких він перешкод технічного характеру, згідно наданих на дослідження матеріалів, не мав.

Правопорушником було подано апеляційну скаргу та клопотання про призначення повторної автотехнічної експертизи. Постановами Черкаського апеляційного суду від 03.02.2023 апелянту було відмовлено у задоволенні як клопотання, так і апеляційної скарги, а постанову суду першої інстанції було залишено без змін.

22.02.202 після отримання постанови Черкаського апеляційного суду від 03 лютого 2023 року позивач звернулася до СК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», в якій був застрахований забезпечений транспортний засіб марки «Renault Master, державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ТОВ «КПП Центр», із заявою про виплату страхового відшкодування.

Страховою компанією було складено страховий акт № 33-1 від 27.02.2023 та встановлено суму грошового відшкодування в розмірі 130 000 грн., які були перераховані на банківський рахунок позивача 28.02.2023, що підтверджується банківською випискою по рахунку від 14.04.2023.

Відповідно до Звіту № А08-47 про оцінку автомобіля Suzuki SX4 р.н. НОМЕР_2 від 15.09.2021 вартість матеріального збитку, завданого Позивачу, як власнику автомобіля Suzuki SX4 днз НОМЕР_2 , унаслідок ДТП прирівнюється його ринковій вартості на момент ДТП і складає: 229 909 грн. 00 коп. Вартість залишків автомобіля складають 26 000 грн.

Позивач зазначила, що залишки транспортного засобу вона бажає залишити собі.

Отже, вартість матеріальних збитків, завданих внаслідок ДТП становить ( 229 909 грн.-130 000 грн. 26 000 грн.) =73909,00 грн., які Позивач просить стягнути з Відповідача ТОВ «КПП Центр» як власника автомобіля марки «Renault Master, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Ухвалою суду від 24 серпня 2023 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження.

11.01.2023 від директора ТОВ КПП «ЦЕНТР Колісник А.О. надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач повністю заперечує проти задоволення позовних вимог, мотивуючи свої заперечення тим, що задоволення позовних вимог у разі визнання автомобіля фізично знищеним із використанням правового механізму, встановленого ст. 1194 ЦК України неможливе, оскільки спірні правовідносини врегульовані нормами ст. 30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», як і встановлює механізм відшкодування шкоди при визнанні автомобіля фізично знищеним згідно із законом. Крім того, відповідач повністю заперечує перебування ОСОБА_4 у трудових відносинах з ТОВ «КПП Центр».

Позивач та її представник у судових засіданнях зменшені позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача Семенина В.М. заперечував проти задоволення позовних вимог, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. В судове засідання на 14.01.2025 року не з"явивися, скерував до суду заяву про приєднання до справи копіїї рішення іншого суду, яке на думку представника відповідача є судовою практикою у аналогічній справі.

Представник третьої особи: Хомік С.Г. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів.

Статтею 16 ЦК встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Разом з тим, передбачені ст. ст. 12 і 13 ЦПК України засади змагальності та диспозитивності цивільного судочинства визначають основні правила, в межах яких мають діяти особи, що беруть участь у справі, та суд при вирішенні справи.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона у цивільному судочинстві повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, до яких дана справа не відноситься.

Суд, згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках.

Відповідач, зі свого боку, зобов`язаний довести обставини, посилаючись на які він заперечує проти позову.

Згідно позиції Верхового Суду України, що викладена у постанові Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2003 року «Про судове рішення у цивільній справі» вбачається, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи та інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Статтями 78, 81 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 15.04.2021 приблизно о 12:15 год. у місті Черкаси на регульованому перехресті вул. 30 років Перемоги з заїздом до прилеглої території буд № 16, керуючи автомобілем Renault Master, державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ТОВ «КПП Центр», водій ОСОБА_3 перевищив дозволену швидкість в населеному пункті на 31 км (рухався зі швидкістю 81 км/год.) та при виявленні перешкоди для руху, не вжив заходів щодо зменшення швидкості, але до повної зупинки транспортного засобу, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Suzuki SX4, державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить їй на праві власності, який виконував маневр повороту ліворуч на вказаному регульованому перехресті. Після чого автомобіль Renault Master скоїв зіткнення з автомобілем Suzuki SX4, після чого некерований автомобіль Renault Master скоїв наїзд на електроопору, чим порушив вимоги п. 12.3, 12.4 ПДР України. При дорожньо-транспортній пригоді автомобілі отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.12.2022 ( справа № 712/6841/22) провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_3 до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення. За даними висновку експерта № СТ/46Е-21 від 06.06.2021 року, у дорожній обстановці, яка склалась на момент пригоди, у діях водія автомобіля "Рено Мастер" реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 вбачаються невідповідності вимог п.12.3, 12.4 ПДР України, які з технічної точки зору у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо - транспортної пригоди та на виконання яких він перешкод технічного характеру, згідно наданих на дослідження матеріалів, не мав.

Правопорушником було подано апеляційну скаргу та клопотання про призначення повторної автотехнічної експертизи. Постановами Черкаського апеляційного суду від 03.02.2023 апелянту було відмовлено у задоволенні як клопотання, так і апеляційної скарги, а постанову суду першої інстанції було залишено без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

03 лютого 2023 року позивач звернулася до СК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», в якій був застрахований забезпечений транспортний засіб марки «Renault Master, державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ТОВ «КПП Центр», із заявою про виплату страхового відшкодування.

Страховою компанією було складено страховий акт № 33-1 від 27.02.2023 та встановлено суму грошового відшкодування в розмірі 130 000 грн., ( максимальна сума згідно Полісу), які були перераховані на банківський рахунок Позивача 28.02.2023, що підтверджується банківською випискою по рахунку від 14.04.2023.

За нормами статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2)доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені та упущену вигоду. При цьому, такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою (постанова ВС від 22.01.2019р. справа №676/518/17).

Згідно з частинами 1, 2 статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Сума збитків, завдана позивачу відповідачем відшкодована не була, що стало підставою для звернення до суду.

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу регламентовано ст.30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія права) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду.

Згідно з пунктом 30.2 статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо транспортний засіб вважається фізично знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Отже, якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовуються різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

Такі висновки викладено в постанові Верховного Суду від 21.07.2022 у справі №752/13375/19.

Застосовуючи дану норму матеріального права до цієї справи суд зазначає, що відповідно до Звіту № А08-47 про оцінку автомобіля Suzuki SX4 р.н. НОМЕР_2 від 15.09.2021 вартість матеріального збитку, завданого Позивачу, як власнику автомобіля Suzuki SX4 днз НОМЕР_2 , унаслідок ДТП прирівнюється його ринковій вартості на момент ДТП і складає: 229 909 грн. 00 коп.

Згідно звіту платформи AUTOonline 779614 від 26.02.2023 та розрахунку суми страхового відшкодування до справи № 33 від 27.02.2023, вартість залишків транспортного засобу Suzuki SX4 р.н. НОМЕР_2 становить 26 000 грн., які Позивач, за погодженням із Відповідачем, виявила бажання залишити за собою.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що оскільки відновлювальний ремонт автомобіля Suzuki SX4 р.н. НОМЕР_2 є економічно недоцільним, а сам автомобіль внаслідок ДТП вважається фізичним знищеним, то позивач має право на відшкодування майнової шкоди у розмірі 73 909,00 грн. (229 909, 00 грн. 130 000,00 грн. 26 000, 00 грн.)

Стосовно позовної вимоги про стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне.

Так, відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2, ч. 3, ч. 5 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до роз`яснень наданих в п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до статті 23 Закону N 1961-ІV шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок ДТП, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП (стаття 28 Закону N 1961-ІV ).

Відповідно до п. 9 зазначеної постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Враховуючи, що на момент ДТП транспортний засіб марки Renault Master, державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_3 , належав його безпосередньому володільцю ТОВ «КПП Центр», обов`язок по відшкодуванню завданої внаслідок ДТП моральної шкоди покладається на власника (володільця) джерела підвищеної небезпеки - відповідача у справі.

Оскільки позивач у зв`язку з фізичним знищенням належного ій транспортного засобу позбавлена була можливості користуватися власним автомобілем, що мало для неї психотравмуючий характер, у зв`язку із чим вона зазнала моральні втрати та страждання, що в подальшому вплинуло на порушення її моральних життєвих зв`язків, суд дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування позивачу завданої моральної.

Разом з тим, суд дійшов висновку, що заявлений позивачем розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 50 000 грн. є значно завищеним та не в повній мірі відповідає характеру та обсягу її моральних страждань, суті спірних правовідносин та засадам розумності, виваженості та справедливості.

Суд виходить з того, що встановлюючи розмір відшкодування моральної шкоди, слід керуватися не лише тими критеріями, які обумовлюють суб`єктивне сприйняття потерпілою (почуття, емоції), але й тими, які характеризують її зовнішній прояв порушення звичайного для даної людини способу життя.

При цьому, розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її необґрунтованого збагачення.

З огляду на фактичні обставини справи, суд, з урахуванням принципу розумності та справедливості, а також принципу пропорційності вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 5 000 грн.

З огляду на викладне, позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають до часткового задоволення.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати у вигляді судового збору в сумі 2684,00 грн.

Керуючись ст.ст.12, 81,139, 141, 229, 247, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задловолити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю " КПП Центр" на користь ОСОБА_2 73 909 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 5 000 (п"ять) тисяч грн. моральної шкоди та 2684 грн. 00 коп. судових витрат, а всього стягнути 81593,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ;

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю " КПП Центр , код ЄДРПООУ 38169102, 81500, Львівська обл., Городоцький район, с. Черляни, вул. Польова, 97;

третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 смт. Ірдинь, Черкаського району.

Учасники справи можуть отримати інформацію, щодо розгляду справи на офіційному веб-порталі судова влада України http://court.gov.ua/sud2316/.

Головуючий :