Гайворонський районний суд Кіровоградської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 385/456/24
У Х В А Л А

14.02.2025 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді - Панасюка І.В.,

з участю секретаря судового засідання Стародуба В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гайвороні заяву представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Остащенко Олесі Миколаївни про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

До Гайворонського районного суду звернулася представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Остащенко О.М. із заявою про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Заява мотивована тим, що 22.05.2024 р. Гайворонським районним судом Кіровоградської області винесено ухвалу в справі №385/456/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна, якою до ОСОБА_1 застосовано заходи процесуального примусу у формі тимчасового вилучення через державного виконавця оригіналів правовстановлюючих документів та стягнуто в дохід державного бюджету 4542,00 гривні.

Підставою для видачі виконавчого документу - ухвали від 22.05.2024р. в справі №385/456/24, стала ухвала Гайворонського районного суду Кіровоградської області №385/334/24 від 05.03.2024 р., якою задоволено клопотання представника ОСОБА_2 про забезпечення доказів до подання позовної заяви.

Ухвала Гайворонського районного суду Кіровоградської області №385/334/24 від 05.03.2024 р., скасована ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 27.01.2025 р. Таким чином, перестала існувати обставина, яка стала підставою для видачі виконавчого документа - ухвали від 22.05.2024 р. №385/456/24, а тому з урахуванням висновків Верховного Суду сформованих в постанові від 16.01.2018 р. №755/15479/14-ц, існують підстави для визнання виконавчого документу ухвали від 22.05.2024 р. №385/456/24, такою, що не підлягає виконанню.

Просить суд визнати виконавчий документ - ухвалу Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 22.05.2024 р. в справі №385/456/24, таким, що не підлягає виконанню.

Сторони в судове засідання не з`явились, причини неявки не повідомили, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Представник ОСОБА_2 , адвокат Чорний С.О. надіслав до суду клопотання в якому просив суд залишити заяву ОСОБА_1 без задоволення.

У відповідності до вимог ч.3 ст.432 ЦПК України суд вважає можливим розглянути заяву без участі сторін по справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, встановив наступні правовідносини.

Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 22.05.2024 року задоволено клопотання представника позивача про застосування заходів процесуального примусу у виді тимчасового вилучення державним виконавцем правовстановлюючих документів та стягнення з ОСОБА_1 в дохід державного бюджету, де стягувачем виступає Державна судова адміністрація України, штрафу у розмірі 1,5 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 4542 гривні (а.с. 96-101).

Заходи забезпечення доказів застосовані до відповідача ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 05.03.2024 року №385/334/24, скасовані на підставі ухвали Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 27.01.2025 року №385/334/24 (а.с. 195).

Згідно ч.3ст. 431 ЦПК України виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

Відповідно до ч.1ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Частиною 2 статті 432 ЦПК України передбачено, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Так, наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Матеріально правові підстави свідчать про відсутність у боржника матеріально-правового обов`язку повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Так, помилковою є видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню).

Судова практика допускає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, з підстав його помилкової видачі, якщо вже після видачі виконавчого листа по справі рішення суду було скасоване.

В інформаційному листі ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25 вересня 2015 року» звернуто увагу судів на те, що процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Суд також вважає за необхідне наголосити, що ухвала Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 22.05.2024 року винесена відповідно до положень ст.ст. 146, 148 ЦПК України, які входять до глави 9 Розділу І ЦПК України «Заходи процесуального примусу», а тому є по своїй суті не лише виконавчим документом, а й процесуальним рішенням суду, яке підлягає самостійному оскарженню і саме лише її скасування, виключає можливість здійснення відповідних виконавчих дій.

Відповідно до постанови № 385/456/24, 22-ц/4809/44/25 Кропивницького апеляційного суду від 23.01.2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 22 травня 2024 року, - без змін.

Враховуючи викладене у заяві про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню слід відмовити.

Керуючись статтями: 81, 146, 247, 432 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені заяви представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Остащенко Олесі Миколаївни про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Ігор ПАНАСЮК