КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження №22-ц/824/3920/2025 Головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Болотова Є.В., Олійника В.І.,

секретар судового засідання: Дуб С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Національної академії аграрних наук України, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державне підприємство «Дослідне господарство «Радехівське» Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2024 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_2 , в якій позивач просив суд :

- визнати незаконним (протиправним) та скасувати наказ №71-к від 22.02.2024 р. Національної академії аграрних наук України про звільнення гр. ОСОБА_2 ;

- поновити ОСОБА_2 на посаді виконуючого обов`язки Державного підприємства «Дослідне господарство «Радехівське» Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України»;

- допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді виконуючого обов`язки директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Радехівське» Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України».

Мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що він працював на посаді виконуючого обов`язки директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Радехівське» Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України».

Наказом Національної академії аграрних наук України № 71-к від 22.02.2024 було звільнено ОСОБА_2 з посади виконуючого обов`язки директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Радехівське» Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України» 22.02.2024 на підставі п. 1 ст. 41 КЗпП України.

Позивач вважає наказ №71-к від 22.02.2024 р. про його звільнення незаконним, оскільки НААН було звільнено останнього на підставі п. 1 ст. 41 КЗпП України, проте в наказі було вказано не одне грубе порушення, а декілька, що суперечить законодавству України.

Окрім цього, Наказ про звільнення №71-к від 22.02.2024 р. підписаний не уповноваженою особою з пропуском терміну притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Окрім цього, позивача ніколи не ознайомлювали із будь-якими документами, які стали підставою для прийняття рішення про його звільнення. Крім того, у позивача не відбирались жодні пояснення, на підприємстві не створювались жодні комісії, які б проводили аналіз або висновки в присутності позивача. Позивач, як керівник ДП «ДГ «Радехівське» сумлінно виконував посадові обов`язки, жодних дисциплінарних стягнень до останнього не застосовувалось.

Вказані обставини в сукупності послугували підставою для звернення до суду з метою захисту та відновлення порушених прав.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2024 року позов задоволено.

Визнано незаконним (протиправним) та скасовано наказ №71-к від 22.02.2024 року Національної академії аграрних наук України про звільнення ОСОБА_2 .

Поновлено ОСОБА_2 на посаді виконуючого обов`язки Державного підприємства «Дослідне господарство «Радехівське» Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України».

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді виконуючого обов`язки директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Радехівське» Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України».

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 повністю.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовані тим, що позивач ОСОБА_2 Наказом Національної академії аграрних наук України № 80-к від 05.04.2023 року був призначений виконуючим обов`язки директора ДП "ДГ "Радехівське" ІСГ КР НААН" з 05.04.2023 року до призначення директора у встановленому законом порядку.

Наказом Національної академії аграрних наук України № 276-к від 28.09.2023 року звільнено ОСОБА_2 виконуючого обов`язки директора ДП "ДГ "Радехівське" ІСГ КР НААН" 28.09.2023 року на підставі ст. 36 п. 2 КЗпП України.

Наказом Національної академії аграрних наук України № 277-к від 29.09.2023 року було призначено ОСОБА_3 виконуючим обов`язки директора ДП "ДГ "Радехівське" ІСГ КР НААН" з 29.09.2023 року до призначення директора у встановленому законодавством порядку.

ОСОБА_2 оскаржив зазначений наказ до Печерського районного суду м. Києва.

За результатами розгляду позовної заяви ОСОБА_2 рішенням Печерського районного суду м. Києва від 22.12.2023 року у справі № 757/47576/23-ц визнано незаконним та скасовано Наказ Національної академії аграрних наук України № 276- к від 28.09.2023 року про звільнення ОСОБА_2 з посади виконуючого обов`язки директора ДП "ДГ "Радехівське" ІСГ КР НААН" та поновлено ОСОБА_2 на даній посаді.

На виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 22.12.2023 року у справі № 757/47576/23-ц, Наказом Національної академії аграрних наук України від 29.12.2023 року № 348-к:

скасовано Наказ Національної академії аграрних наук України від 28.09.2023 року № 276-к "Про звільнення ОСОБА_2 ";

поновлено ОСОБА_2 виконуючим обов`язки директора ДП "ДГ "Радехівське" ІСГ КР НААН України" з 01.01.2024 року.

Пізніше Наказом Національної академії аграрних наук України від 22.02.2024 року № 71-к "Про звільнення ОСОБА_4 ", який є предметом спору, ОСОБА_2 був звільнений з посади в.о.директора ДП "ДГ "Радехівське" ІСГ КР НААН України" на підставі п. 1 ст. 41 КЗпП України за одноразове грубе порушення трудових обов`язків.

Наказом Національної академії аграрних наук України від 08.03.2024 року № 102-к "Про призначення ОСОБА_5 " призначено ОСОБА_1 виконуючим обов`язки директора ДП "ДГ "Радехівське" ІСГ КР НААН України".

Постановою Київського апеляційного суду від 03.09.2024 року у справі №757/47576/23-ц апеляційну скаргу ОСОБА_3 та ДП "ДГ "Радехівське" ІСГ КР НААН України" задоволено та скасовано рішення Печерського районного суду м. Києва від 22.12.2023 року у справі № 757/47576/23-ц про поновлення ОСОБА_2 та ухвалено нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 про поновлення його на посаді відмовлено.

Судом апеляційної інстанції було встановлено, що ОСОБА_2 був звільнений з посади виконуючого обов`язки директора ДП "ДГ "Радехівське" ІСГ КР НААН України" згідно Наказу Національної академії аграрних Наук України № 276-к від 28.09.2023 року на законних підставах.

На виконання постанови Київського апеляційного суду від 03.09.2024 року у справі № 757/47576/23-ц, Наказом НААН України № 372-к від 17.09.2024 року "Про скасування наказу від 29.02.2023 року № 348-к", вирішено скасувати Наказ НААН України від 29.12.2023 року № 348-к "Про поновлення ОСОБА_4 ", що прийнятий на підставі вже скасованого рішення Печорського районного суду від 22.12.2023 року у справі № 757/47576/23-ц.

Отже, враховуючи постанову Київського апеляційного суду від 03.09.2024 року у справі № 757/47576/23-ц, якою визнано законним наказ НААН № 276-к від 28.09.2023 року про звільнення ОСОБА_2 з посади виконуючого обов`язки директора ДП "ДГ "Радехівське" ІСГ КР НААН України", апелянт вважає, що відсутні підстави для задоволення позову ОСОБА_2 в даній справі про поновлення його на посаді, оскільки його трудові права оскаржуваним ним Наказом Національної академії аграрних наук України № 71-к від 22.02.2024 року не порушуються та не підлягають захисту.

Натомість Печерський районний суд м. Києва своїм рішенням від 16.10.2024 року, знехтував існуючою постановою Київського апеляційного суду від 03.09.2024 року у справі № 757/47576/23-ц, вирішивши поновити ОСОБА_2 всупереч існування чинного та законного наказу НААН від 28.09.2023 року про його звільнення.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги посилався на безпідставні твердження позивача про те, що підстава для його звільнення не відповідає вимогам КЗпП України, оскільки в наказі НААК № 71 від 22.02.2024 року вказано не одне, а декілька порушень.

На спростування зазначеного твердження позивача, апелянт вказував на те, що згідно з наказом Національної академії аграрних наук України № 71-к від 22.02.2024 року, підставою для звільнення ОСОБА_2 є одноразове грубе порушення ним трудових обов`язків, а саме порушення ведення бухгалтерського обліку в частині оприбуткування врожаю сої, що призвело до збитку більше 60 459 грн, зростанням кредиторської заборгованості з 27 484 грн до 74 078 грн, укладанням договорів, вартість яких перевищувала 10 і більше відсотків вартості активів державного підприємства, без погодження з органом управління майном, відповідно до пунктів 3.10, 7.6, 7.7 Статуту Державного підприємства "Дослідне господарство "Радехівське" Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України".

Також вважав, що твердження позивача про те, що роботодавцем Національною академією аграрних наук України порушено строк притягнення його до дисциплінарної відповідальності, що передбачений ст. 148 КЗпП України, та порядок звільнення, є необгрунтованими. Факти порушень підтверджуються обставинами встановленими в акті службового розслідування від 11.01.2024 року.

Щодо дотримання порядку притягнення ОСОБА_2 , до дисциплінарної відповідальності апелянт зазначив, що після складання акту службового розслідування від 11.02.2024 року, 21.02.2024 року Національною академією аграрних наук України направлено ОСОБА_2 лист, в якому запропоновано йому надати письмові пояснення щодо виявлених порушень.

21.02.2024 року ОСОБА_2 надав свої письмові пояснення.

За результатами розгляду службової записки голови комісії-начальник Відділу внутрішнього аудиту ОСОБА_7. від 02.02.2024 року разом з матеріалами службового розслідування від 11.02.2024 року, пояснень ОСОБА_2 від 21.02.2024 року, в.о. президента НААН ОСОБА_6 22.02.2024 року прийнято наказ "Про звільнення ОСОБА_4 " на підставі п. 1 ст. 41 КЗпП України.

19 грудня 2024 року до Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від адвоката Буліменка Є.В., в інтересах Державного підприємства «Дослідне господарство «Радехівське» Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України», в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

19 грудня 2024 року до Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від адвоката Сядро О.В., в інтересах ОСОБА_2 , в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що відповідач виявив проступок 11.01.2024 року, а тому пропустив місячний строк для застосування дисциплінарного стягнення. Доводи відповідача, що днем виявлення керівником грубого порушення трудових обов`язків ОСОБА_2 стала службова записка начальника Відділу внутрішнього аудиту ОСОБА_7 від 02.02.2024 року, суд першої інстанції вважав непереконливим, оскільки однією з підстав звільнення в Наказі про звільнення №71-к від 22.02.2024 року вказується Акт службового розслідування діяльності в.о. Директора ДП «ДГ «Радехівське» Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України» за період 05.04.2023 року по 29.09.2023 року від 11.01.2024 року. Підписантами Акту від 11.01.2024 року є начальник відділу внутрішнього аудиту, апарату Президії НААН, він же голова комісії ОСОБА_8 , а також Науковий співробітник Відділу наукового забезпечення інноваційно-інвестиційного розвитку та прогнозування експериментальної бази апарату Президії НААН, член комісії ОСОБА_9 . Тобто, співробітники, які нібито встановили факти порушень, обізнані про наявність порушення як мінімум з 11.01.2024 року. Разом з ними в Акті від 11.01.2024 року ще є підписи чотирьох співробітників ДП «Дослідне господарство «Радехівське» Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національного академії аграрних наук України». Отже, суд першої інстанції зробив висновок, що роботодавець як мінімум обізнаний з 11.01.2024 року про проступки позивача.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до висновку, що дисциплінарне стягнення було застосовано з порушенням ст. 148 КЗпП України.

Однак такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлено, що ОСОБА_2 Наказом Національної академії аграрних наук України № 80-к від 05.04.2023 року був призначений виконуючим обов`язки директора ДП «Дослідне господарство «Радехівське» Інститут сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України» з 05.04.2023 року до призначення директора у встановленому законодавством порядку.

В подальшому, Наказом Національної академії аграрних наук України від 28.09.2023 р. № 276-к позивач був звільнений на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України з 28 вересня 2023 року.

Наказом Національної академії аграрних наук України № 277-к від 29.09.2023 року було призначено ОСОБА_3 виконуючим обов`язки директора ДП «Дослідне господарство «Радехівське» Інститут сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України» з 29.09.2023 року до призначення директора у встановленому законодавством порядку.

ОСОБА_2 оскаржив наказ Національної академії аграрних наук України від 28.09.2023 р. № 276-к в судовому порядку, звернувшись до Печерського районного суду м. Києва.

22.12.2023 року рішенням Печерського районного суду м. Києва, визнано незаконним (протиправним) та скасовано Наказ Національної академії аграрних наук України № 276-к від 28 вересня 2023 року, про звільнення ОСОБА_2 з посади виконуючого обов`язки директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Радехівське» Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України» та поновлено ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на посаді виконуючого обов`язки директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Радехівське» Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України».

29.12.2023 року наказом №348-к НААН України, на підставі рішення Печерського районного суду м. Києва від 22.12.2023 року № 757/47576/23-ц, ОСОБА_2 поновили на посаді (а.с. 18 том 2).

03.09.2024 року постановою Київського апеляційного суду рішення Печерського районного суду міста Києва від 22 грудня 2023 року в частині задоволених позовних вимог про визнання незаконними наказів та поновлення ОСОБА_2 на посаді виконуючого обов`язки директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Радехівське» Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України» - скасовано та ухвалити нове, яким відмовлено в задоволенні вказаних вимог.

Судом апеляційної інстанції у вищевказаній справі було встановлено, що ОСОБА_2 був звільнений з посади виконуючого обов`язки директора ДП "ДГ "Радехівське" ІСГ КР НААН України" згідно Наказу Національної академії аграрних Наук України № 276-к від 28.09.2023 року на законних підставах.

Київським апеляційним судом в постанові від 03.09.2024 року у справі № 757/47576/23-ц, з урахуванням правового висновку Великої Палати Верховного Суду постанові від 22 травня 2024 року у справі № 366/3222/21, зазначено про те, що ОСОБА_2 наказом НААН від 05.04.2023 року за строковим трудовим договором до "призначення керівника державного підприємства у встановленому законодавством порядку", тобто до призначення керівника за контрактом або іншу особу на посаду в.о. директора, що є рівноцінним.

У постанові від 22 травня 2024 року у справі № 366/3222/21 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що наказ державного підприємства у частині такої його умови - «до призначення керівника в установленому законодавством порядку» - потрібно тлумачити у широкому сенсі, а саме як до призначення керівника за результатами проведеного конкурсу шляхом укладення з ним контракту, так і до призначення іншої особи, на яку покладається виконання обов`язків керівника (директора) підприємства шляхом видачі відповідного наказу органом управління.

Встановлено, що на виконання постанови Київського апеляційного суду від 03.09.2024 року у справі № 757/47576/23-ц, Наказом НААН України № 372-к від 17.09.2024 року «Про скасування наказу від 29.02.2023 року № 348-к», вирішено скасувати Наказ НААН України від 29.12.2023 року № 348-к «Про поновлення ОСОБА_4 », що прийнятий на підставі вже скасованого рішення Печерського районного суду від 22.12.2023 року у справі № 757/47576/23-ц.

Також встановлено, що після 03.09.2024 року позивач продовжував ходити на роботу та виконувати обов`язки в.о. керівника.

В матеріалах справи міститься акт службового розслідування діяльності в.о. директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Радехівське» Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України» за період з 05.04.2023 року по 29.09.2023 року, складеного 11.01.2024 року (а.с. 134-143 том 1).

Відповідно до службової записки начальника Відділу внутрішнього аудиту ОСОБА_7. від 02.02.2024 року про результати службового розслідування діяльності в.о. директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Радехівське» Інституту сільського господарства Карпатського регіону НААН», комісія НААН України вважала за доцільне звільнити від виконання обов`язків директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Радехівське» Інституту сільського господарства Карпатського регіону НААН» ОСОБА_4 (а.с. 129-133 том 1).

21.02.2024 року Національною академією аграрних наук України направлено ОСОБА_2 лист № 15/7, в якому запропоновано йому надати письмові пояснення щодо виявлених порушень (а.с. 128 том 1).

21.02.2024 року ОСОБА_2 на лист НААН України № 15/7 від 21.02.2024 року, надав свої письмові пояснення, в яких зазначив, що на момент його призначення ДП «Дослідне господарство «Радехівське» Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України» мало кредиторську заборгованість в сумі 27484 грн. Для проведення посівної, а також для проведення інших весно-польових робіт обігових коштів на підприємстві не було, тому для проведення цих робіт в стислі агротехнічні строки було підписано договори з ТОВ «Акріс Захід» та ТОВ «Аграрні системні технології» для проведення сількогосподарських робіт в борг, так як банки державним підприємствам кредиту не дають. Щодо обліку сої, зазначав, що у зв`язку з тим, що в господарстві відсутні ваги для зважування великогабаритних автомобілів, було прийнято рішення зважувати автомобілі з врожаєм сої на елеваторі. Також зазначив, що наразі кредиторська заборгованість погашена на суму 68 269 грн. Від реалізації сої господарство очікує отримати близько 5 млн. грн прибутку. Тому підприємству збитку не нанесено, у зв`язку з чим ОСОБА_2 не зрозуміло де нанесено збиток в сумі 60 459 грн (а.с. 127 том 1).

Наказом Національної академії аграрних наук України № 71-к від 22.02.2024 року, за підписом в.о. президента ОСОБА_6, було звільнено ОСОБА_2 з посади виконуючого обов`язки директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Радехівське» Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України» 22.02.2024 на підставі п. 1 ст. 41 КЗпП України (а.с. 10 том 1).

Так, згідно з наказом НААН № 71-к від 22.02.2024, ОСОБА_2 було звільнено, у зв`язку з одноразовим грубим порушенням трудових обов`язків, а саме порушенням ведення бухгалтерського обліку в частині оприбуткування врожаю сої, що призвело до збитку більше 60459,0 тис. грн., зростанням кредиторської заборгованості з 27484,0 тис. грн. до 74078,0 тис. грн., укладанням договорів, вартість яких перевищувала 10 і більше відсотків вартості активів державного підприємства, без погодження з органом управління майном, відповідно до пунктів 3.10, 7.6, 7.7 Статуту Державного підприємства «Дослідне господарство «Радехівське» Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України».

Відповідно частини 1 статті 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до статті 139 КЗпП України встановлено, що працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення.

Підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника, передбачені у статтях 40, 41 КЗпП України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 41 КЗпП України передбачено, що трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадку одноразового грубого порушення трудових обов`язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також службовими особами органів доходів і зборів, яким присвоєно спеціальні звання, і службовими особами центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами.

Відповідно до ч. 8 ст. 235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, прийняте органом, який розглядав трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника.

Негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивостей здійснення і підлягає виконанню не з часу набрання ним законної сили, що передбачено для переважної більшості судових рішень, а негайно з часу його оголошення в судовому засіданні, чим забезпечується швидкий і реальний захист життєво важливих прав та інтересів громадян і держави.

Належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі необхідно вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків.

Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що законодавець передбачає обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення працівника на роботі і цей обов`язок полягає у тому, що у роботодавця обов`язок видати наказ про поновлення працівника на роботі виникає відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде дане рішення суду оскаржуватися.

Виконання рішення вважається закінченим з моменту фактичного допуску працівника, поновленого на роботі рішенням суду, до виконання попередніх обов`язків на підставі відповідного акта органу, який раніше прийняв незаконне рішення про звільнення працівника.

Тобто, рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника вважається виконаним, коли власником або уповноваженим ним органом видано наказ (розпорядження) про допуск до роботи і фактично допущено до роботи такого працівника.

Як вбачається з матеріалів справи поновлення ОСОБА_2 на роботі не становило обставин прийняття його на роботу, а зумовлювалось виконанням вимог закону (частини 8 статті 235 КЗпП України) щодо обов`язковості негайного виконання рішення про поновлення на роботі звільненого працівника, а саме рішення Печерського районного суду м. Києва від 22.12.2023 року у справі № 757/47576/23-ц, яким ОСОБА_2 поновлено на роботі, та яке в подальшому втратило законну силу у зв`язку із його скасуванням постановою Київського апеляційного суду від 03.09.2024 року та відмовою у задоволенні позову про поновлення на роботі.

Вирішення питання про правомірність звільнення позивача з роботи безпосередньо залежить від законності судового рішення, на підставі якого він був на цій роботі поновлений.

У даному випадку рішення суду першої інстанції про поновлення позивача на роботі, яке виконано роботодавцем та в подальшому скасовано, не тягне правових наслідків та не зумовлює обставин прийняття працівника на роботу, а отже законність звільнення позивача ґрунтується на рішенні суду апеляційної інстанції, яким встановлено відсутність правових підстав для поновлення ОСОБА_2 на роботі.

У зв`язку зі скасуванням рішення Печерського районного суду м. Києва від 22.12.2023 року у справі № 757/47576/23-ц правові підстави для поновлення ОСОБА_2 на роботі на підставі рішення суду відпали.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України трудовий договір з ініціативи роботодавця може бути розірваний також у випадках одноразового грубого порушення трудових обов`язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також службовими особами податкових та митних органів, яким присвоєно спеціальні звання, і службовими особами центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами.

Відповідно до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується роботодавцем безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Суд апеляційної інстанції вважає помилковими висновки суду першої інстанції, що строки притягнення до відповідальності минули, та те що строк необхідно відраховувати з 11 січня 2024 року - часу складання акту службового розслідування на підприємстві. Оскільки підприємство не є органом, що приймає рішення щодо наявності підстав для звільнення, таким органом є НААН України.

Так згідно доказів наявних у матеріалах справи, про грубе порушення законодавства з боку позивача, НААН стало відомо 02.02.2024 року зі службової записки, яка досліджена судом. Саме з цієї дати необхідно обраховувати період притягнення до відповідальності.

Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги посилання позивача, що його було звільнено з порушенням законодавства, оскільки у нього не відбирали пояснення, оскільки вони спростовуються доказами наявними у матеріалах справи, а саме поясненнями позивача від 21.02.2024 року.

Суд апеляційної інстанції також не приймає до уваги посилання позивача, про те, що його звільнили за одноразове грубе порушення, тоді як в наказі зазначено декілька підстав, оскільки в наказі визначена причина звільнення, це порушення ведення бухгалтерського обліку в частині оприбуткування врожаю сої, що призвело до збитку більше 60 459 грн, зростанням кредиторської заборгованості з 27 484 грн до 74 078 грн, укладанням договорів, вартість яких перевищувала 10 і більше відсотків вартості активів державного підприємства, без погодження з органом управління майном, відповідно до пунктів 3.10, 7.6, 7.7 Статуту Державного підприємства «Дослідне господарство «Радехівське» Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України».

Тобто, в наказі Національної академії аграрних наук України № 71-к від 22.02.2024 року чітко визначено одноразове грубе порушення позивачем трудових обов`язків, що стало підставою для звільнення. Так, в даному наказі зазначено: «У зв`язку з одноразовим грубим порушенням ОСОБА_2 трудових обов`язків, а саме порушенням ведення бухгалтерського обліку в частині оприбуткування врожаю сої, що призвело до збитку більше 60 459 грн».

Підтвердженням того, що саме це порушення ОСОБА_2 трудових обов`язків визначено роботодавцем як одноразове грубе, що стало підставою для його звільнення, є Акт «Про результати службового розслідування діяльності в.о. директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Радехівське» Інституту сільського господарства Карпатського регіону НААН» від 11.01.2024 року. В даному акті на 3 сторінці виділеним шрифтом зазначено: «Аналізом укладеного договору підряду (надання с/г послуг) (мається на увазі договір № 10/04/23-01 підряду на виконання с/г робіт, що укладений між ТОВ «АКРІС-ЗАХІД» (Підрядник) та ДП «ДГ «Радехівське» ІСГ КР НААН» (Замовник)) встановлено грубе порушення ведення бухгалтерського обліку в частині оприбуткування виробленого врожаю сої на полях ДП "ДГ "Радехівське" ІСГ КР НААН площею 2564,2 га. В.о . директора ОСОБА_4 не забезпечив своєчасну та правильну організацію обліку оприбуткування врожаю сої.".

Решта зазначених в наказі порушень трудових обов`язків таких як: «зростання кредиторської заборгованості з 27484,0 тис. грн. до 74078,0 тис. грн., укладання договорів, вартість яких перевищувала 10 і більше відсотків вартості активів державного підприємства, без погодження з органом управління майном, відповідно до пунктів 3.10, 7.6, 7.7 Статуту Державного підприємства "Дослідне господарство "Радехівське" Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України» є додатковими фактами, що були виявлені в ході службового розслідування та характеризують попередню роботу позивача і його відношення до своїх трудових обов`язків.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що виконуючий обов`язки призначається тимчасово, на термін до призначення керівника, який пройшов конкурс, чи до видання наказу про призначення нового виконуючого обов`язки керівника.

В матеріалах справи наявний наказ НААН України від 08 березня 2024 року № 102-к про призначення ОСОБА_1 виконуючим обов`язки директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Радехівське» Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України» з 08 березня 2024 року до призначення директора у встановленому законом порядку (а.с. 177 том 1). Зазначений наказ не скасований та діє.

Апеляційний суд вважає за таких умов відсутні підстави для поновлення позивача на посаді виконуючого обов`язки керівника.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що трудові права позивача не були порушені відповідачем.

Позовні вимоги не обгрунтовані та безпідставні, а тому не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення суду першої інстанції ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального, і порушенням норм процесуального права, і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у відповідності до ст. 376 ЦПК України.

Щодо судових витрат, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи про поновлення його на роботі у всіх судових інстанціях.

Оскільки позивач за даною категорії звільнений від сплати судового збору, а суд апеляційної інстанції відмовляє у задоволені позову, такі судові витрати на користь відповідача необхідно компенсувати за рахунок держави. Тому з держави на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2906,88 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 376 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні ОСОБА_2 до Національної академії аграрних наук України, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державне підприємство «Дослідне господарство «Радехівське» Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді відмовити.

Компенсувати ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, понесені судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 2906 гривень 88 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено «17» лютого 2025 року.

Головуючий суддя Л.П. Сушко

Судді Є.В. Болотов

В.І. Олійник