КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№22-з/824/79/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2025 року місто Київ

справа № 757/26643/21-ц

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Левенця Б.Б., Ратнікової В.М.

за участю секретаря судового засідання - Балкової А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву відповідача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 07 вересня 2021 року у справі за апеляційною скаргою відповідача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на рішення Печерського районного суду міста Києва від 07 червня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Соколова О.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінілон» про стягнення грошових коштів,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на свою користь:

12104,28 доларів США основої суми заборгованості за договором банківського вкладу;

13417,51 доларів США нарахованих відсотків по договору за період з 13 жовтня 2007 року по 10 листопада 2018 року.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 07 червня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_1 грошові кошти за договором банківського вкладу №SAMDN2960 (Стандарт) від 12 жовтня 2007 року у розмірі 25521,79 доларів США.

Стягнуто з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в дохід держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального і порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Постановою Київського апеляційного суду від 07 вересня 2021 року апеляційну скаргу відповідача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» задоволено частково.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 07 червня 2021 року скасовано та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», третя особа: ТОВ «Фінансова компанія «Фінілон» про стягнення грошових коштів задоволено частково.

Стягнуто з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_1 суму банківського вкладу у розмірі 12104,28 доларів США та суму відсотків у розмірі 12700,08 доларів США.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в дохід держави суму судового збору у розмірі 6905,45 грн. за розгляд справи в суді першої інстанції.

Компенсовано АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за рахунок держави у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України судові витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 299,48 грн.

15 листопада 2024 року до Київського апеляційного суду через систему «Електронний суд» від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надійшла заява, в якій останній просив роз`яснити постанову Київського апеляційного суду від 07 вересня 2021 року у справі №757/57600/18-ц, а саме:

чи мають суми, зазначені у резолютивній частині рішення суду, бути виплачені AT КБ «ПРИВАТБАНК» позивачу з урахуванням податків та зборів, якщо такі суми підлягають обов'язковому оподаткуванню відповідно до вимог ПК України;

за рахунок яких саме коштів AT КБ «ПРИВАТБАНК», як податковий агент, зобов'язане сплатити податки та збори до державного бюджету, якщо суми, зазначені в резолютивній частині рішення суду, підлягають обов'язковому оподаткуванню відповідно до вимог ПК України.

В обґрунтування заяви посилався на те, що суд своїм рішенням захистив право позивача на стягнення грошових коштів з AT КБ «ПРИВАТБАНК», однак під час ухвалення рішення не врахував, що суми, які підлягають виплаті позивачу, є його доходом. Відповідно до імперативних норм ПК України, податки з цих сум AT КБ «ПРИВАТБАНК», як податковий агент, зобов`язаний сплатити в момент виплати таких доходів, при цьому ці податки сплачуються за рахунок сум, які підлягають виплаті.

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача AT КБ «ПРИВАТБАНК» заяву підтримала, просила задовольнити.

Позивач та третя особа ТОВ «Фінансова компанія «Фінілон» у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає можливим розглядати справу у відсутності осіб, які не з`явилися у судове засідання на підставі ч.3 ст.271 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, доводи заяви, колегія суддів дійшла висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз'яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання.

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 06 жовтня 2020 року в справі №233/3676/19 (провадження №14-65цс20) вказано, що необхідність роз'яснення судового рішення може бути зумовлена його нечіткістю в резолютивній частині, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або які будуть здійснювати його виконання. Тобто це стосується випадків, коли рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання. Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суті рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Водночас суд, роз`яснюючи рішення, не вносить зміни в існуюче рішення.

Виходячи із системного тлумачення положень чинного законодавства, рішення суду може бути роз'яснено у разі, якщо без такого роз'яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто, роз'яснення рішення суду це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

Отже, за змістом ст.271 ЦПК України роз'яснення рішення - це більш повний, ясний, зрозумілий виклад тих пунктів рішення, які підлягають виконанню та розуміння яких викликає труднощі.

Діюче процесуальне законодавство визначає, що рішення суду повинно бути зрозумілим, яке полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення. В силу зазначеної норми процесуального права, роз'яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю, якщо воно є неясним та незрозумілим для осіб, щодо яких воно постановлене, так і тих, що будуть здійснювати його виконання.

Суть роз'яснення полягає в тому, що суд не повинен давати відповіді на нові та невирішені ним вимоги, він лише має роз'яснити положення постановленого ним рішення, які нечітко ним сформульовані, що позбавляє можливості його реалізації.

Як вбачається зі змісту заяви, банк просив роз`яснити судове рішення щодо питання оподаткування відсотків за договором депозиту (вкладу).

Вирішуючи вказану заяву, колегія суддів виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема встановлює вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до статті 18 ПК України податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов`язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків. Податкові агенти прирівнюються до платників податку і мають права та виконують обов`язки, встановлені цим Кодексом для платників податків.

Згідно з підпунктом 162.1.3 пункту 162.1 статті 162 ПК України платником податку є податкові агенти.

Відповідно до підпункту 164.1.1 пункту 164.1 статті 164 ПК України загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом.

Згідно з підпунктом 170.4.1 пункту 170.4 статті 170 ПК України податковим агентом платника податку під час нарахування на його користь доходів у вигляді процентів є особа, яка здійснює таке нарахування. Податковим агентом у строки, визначені цим Кодексом для місячного податкового періоду, до бюджету сплачується (перераховується) загальна сума податку, нарахованого за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу, із загальної суми процентів, нарахованих за податковий (звітний) місяць на суми банківських вкладних (депозитних) або поточних рахунків, ощадних (депозитних) сертифікатів, вкладів (депозитів) членів кредитної спілки у кредитній спілці. Доходи, зазначені у цьому підпункті, остаточно оподатковуються податковим агентом під час їх нарахування.

Положення ПК України визначають поняття «пасивні доходи», яке означає, зокрема, такі доходи, як проценти на поточний або депозитний (вкладний) банківський рахунок, а також встановлюють ставки податку на пасивні доходи до бази оподаткування.

Згідно з підпунктом 164.2.8 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального оподатковуваного доходу платника податку включаються пасивні доходи особи.

У підпункті 14.1.268 пункту 14.1 статті 14 ПК України наведено перелік визначених законодавцем видів пасивного доходу. Одним із видів такого доходу є, зокрема, проценти на поточний або депозитний (вкладний) банківський рахунок, на вклад (депозит) у кредитних спілках, інші проценти (у тому числі дисконтні доходи).

Визначення терміна «проценти» міститься у підпункті 14.1.206 пункту 14.1 статті 14 ПК України, відповідно до якого проценти - дохід, який сплачується (нараховується) позичальником на користь кредитора як плата за використання залучених на визначений або невизначений строк коштів або майна. До процентів включається, зокрема, платіж за використання коштів, залучених у депозит.

Ураховуючи положення підпунктів 170.4.1 і 170.4.2 пункту 170.4 статті 170 ПК України та Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій та операцій з ощадними сертифікатами банку, затверджене постановою Правління Національного банку України від 03 грудня 2003 року №516, банк або інша фінансова установа виступає у ролі податкового агента і автоматично здійснює нарахування та стягнення процентів за депозитом.

Отже, законом визначено імперативний порядок сплати податків та інших обов`язкових платежів на проценти за депозитним вкладом. Саме податковий агент здійснює нарахування та сплату цих платежів і є відповідальною за ці дії особою.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 25 березня 2024 року у справі №461/2729/22).

Колегія суддів зауважує, що відповідач звернувшись з заявою про роз'яснення судового рішення намагається перекласти відповідальність за зобов'язання щодо здійснення оподаткування на суд, в той час, коли законодавчими нормами визначено саме його імперативний обов'язок у вчиненні таких дій.

Враховуючи викладене, колегія суддів з метою належного виконання судового рішення вважає за необхідне роз`яснити, що зазначена у постанові Київського апеляційного суду від 07 вересня 2021 року сума відсотків у розмірі 12700,08 доларів США, яка підлягає стягненню з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_1 визначена без урахування податків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.268, 271 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

У Х В А Л И В:

Заяву відповідача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 07 вересня 2021 року - задовольнити частково.

Роз`яснити, що зазначена у постанові Київського апеляційного суду від 07 вересня 2021 року сума відсотків у розмірі 12700 доларів США 08 центів, яка підлягає стягненню з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_1 визначена без урахування податків.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 14 лютого 2025 року.

Головуючий:

Судді: