Провадження № 2/127/3109/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

10.02.2025 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Антонюка В. В.,

за участі: секретаря Бойчук Я. П.

представника позивача - адвоката Коновала Д. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниця, цивільну справву за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна, в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконими діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Держави України, в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду.

Позов мотивовано тим, що 04.11.2005 року, за поданням слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області, заступником прокурора Вінницької області Сичуком В .В. стосовно ОСОБА_1 порушено кримінальну справу за ознаками злочинів, передбачених ч.4 ст.190 та ч.2. ст. 364 КК України, а 14.11.2005 року, за ті ж самі дії, порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.366 КК України, які об`єднані в одну кримінальну справу.

За розпорядженням заступника прокурора Вінницької області Сичука В. В., об`єднана кримінальна справа, в порушення вимог КПК України, залишена у провадженні слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області.

23.11.2005 року на належний позивачу автомобіль DAEWOO LANOS, управлінням СБУ у Вінницькій області за вихідним номером № 53/614785 накладено арешт.

02.12.2005 року позивачу було оголошено постанову слідчого СВ УСБУ у Вінницькій області Сича P. M. від 16.11.2005 року про притягнення як обвинуваченого, а оперуповноваженим відділу КЗЕ УСБУ у Вінницькій області Мигаєнком Ю. В., складено протокол від 02.12.2005 року про накладення арешту на вищевказаний транспортний засіб.

У якості запобіжного засобу до позивача було застосовано підписку про невиїзд.

В подальшому, 10.02.2006 року позивачу повторно оголошено постанову слідчого СВ УСБУ у Вінницькій області Сича P. M. від 10.02.2006 року про притягнення як обвинуваченого, а слідчим СВ УСБУ у Вінницькій області Хлопотіним В. М., 13.02.2006 року, в присутності понятих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оглянуто помешкання в якому позивач проживає та складено протокол про відсутність майна, на яке можливо накласти арешт.

Позивач зазначає, що суть пред`явленого йому обвинувачення полягала в тому, що в 2004 році, в період виконання ОСОБА_1 обов`язків представника компанії-нерезидента, яка на підставі договору купівлі-продажу від 19.10.2000 року набула право власності на цілісний майновий комплекс «Вінницький консервний завод», позивач, нібито шахрайським способом, заволодів незавершеним будівництвом, яке знаходилося на землі постійного користування продавця цілісного майнового комплексу ВАТ «Вінницький консервний завод», однак до складу викупленого компанією цілісного майнового комплексу, нібито не ввійшло. Вказане незавершене будівництво, позивач, нібито, незаконно реалізував іншій юридичній особі, а вирученими від реалізації коштами, нібито розпорядився на власний розсуд.

06.05.2006 року слідчим СВ УСБУ у Вінницькій області Сичем P. M. по кримінальній справі № 610 складено обвинувальний висновок, який в той же день було затверджено заступником прокурора Вінницької області Сичуком В. В.

В подальшому кримінальну справу № 610 було направлено до Староміського районного суду м. Вінниці для розгляду по суті.

20.11.2006 року Староміським районним судом м. Вінниці, ОСОБА_1 визнано винним у скоєні злочинів, передбачених ст. 190 ч. 4, ст.364 ч. 2, ст. 366 ч. 2 та призначено покарання у виді шести років позбавлення волі з конфіскацією майна, з позбавленням права обіймати керівні і службові посади, займатись управлінською та службовою діяльністю строком на три роки.

22.03.2007 року ухвалою колегії суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Вінницької області, вирок Староміського районного суду м. Вінниці від 20.11.2006 року - скасовано, а справа направлена на новий судовий розгляд в той же суд.

01.06.2007 року Староміським районним судом м. Вінниці, винесено постанову про направлення кримінальної справи прокурору Вінницької області для організації проведення додаткового розслідування. Запобіжний захід відносно позивача, залишено попередній - "підписка про невиїзд".

26.07.2007 року ухвалою колегії суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Вінницької області, постанову Староміського районного суду м. Вінниці від 01.06.2007 року - скасовано, а справу повернено до того ж суду на новий розгляд.

26.12.2008 року Староміським районним судом м. Вінниці, винесено постанову про направлення справи прокурору Вінницької області для організації проведення додаткового розслідування у відповідності з правилами підслідності. Запобіжний захід відносно позивача - ОСОБА_1 , залишено попередній - підписка про невиїзд.

12.03.2009 року ухвалою колегії суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Вінницької області, постанову Староміського районного суду м. Вінниці від 26.12.2008 року - скасовано, а справу направлено в той же суд на новий судовий розгляд.

06.10.2009 року Вінницьким районним судом Вінницької області, винесено постанову про повернення справи прокурору Вінницької області для усунення виявлених порушень КПК України.

03.12.2009 року ухвалою колегії суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Вінницької області, постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 06.10.2009 року - скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд в той же суд.

23.06.2011 року Вінницьким районним судом Вінницької області, винесено постанову про направлення кримінальної справи прокурору Вінницької області для організації проведення додаткового розслідування. Запобіжний захід відносно ОСОБА_1 , залишено попередній - підписка про невиїзд.

24.11.2011 року порушену стосовно позивача ОСОБА_1 , кримінальну справу за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 364 та ч. 2 ст.366 КК України для подальшого провадження у відповідності до ст. ст. 113, 114 та 130 КПК України прийнято начальником відділення СВ УСБУ у Вінницькій області Федоровським В. Л.

В подальшому, 30.12.2011 року слідчим відділом УСБУ у Вінницькій області кримінальну справу в частині її порушення та пред`явлення ОСОБА_1 обвинувачення за ч.4 ст.190 та ч.2 ст.364 КК України - закрито на підставі п.2 ч. 1 ст.6 КПК України. Однак того ж дня, начальником відділення СВ УСБУ у Вінницькій області Федоровським В. Л. стосовно ОСОБА_1 було порушено кримінальну справу за ч.3 ст.365 КК України про перевищення ним службових повноважень, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом правам та інтересам вже іншій юридичній особі, а саме - ВАТ «Вінницький консервний завод». Порушену кримінальну справу було об`єднано в одне провадження з кримінальною справою № 610.

04.01.2012 року заступник прокурора Вінницької області постанову слідчого про порушення відносно ОСОБА_1 вказаної кримінальної справи за ч.3 ст.365 КК України скасував як винесену безпідставно.

Як зазначає позивач, дещо пізніше, а саме 20.01.2012 року прокуратурою Вінницької області було скасовано постанову вказаного слідчого про закриття кримінальної справи в частині її порушення та пред`явлення ОСОБА_1 обвинувачення за ч.4 ст.190 та ч.2 ст.364 КК України.

30.01.2012 року заступником начальника головного слідчого управління СБ України Яковенком А. І., винесено постанову про передачу кримінальної справи № 610 за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.190, ч.2 ст.364 та ч.2 ст.366 КК України для подальшого провадження старшому слідчому в особливо важливих справах СВ УСБУ в Житомирській області ОСОБА_4 , яким 04.04.2012 року винесено постанову про закриття кримінальної справи в частині її порушення та пред`явлення обвинувачення, а саме у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.190 та ч.2 ст.364 КК України, за відсутністю в діянні складу вказаних злочинів, однак, в той же день, вказаним слідчим винесено постанову про порушення відносно ОСОБА_1 кримінальної справи за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.365 і ч.2 ст.366 КК України.

09.04.2012 року слідчим СВ УСБУ у Житомирській області Турлієм О. В. винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 , як обвинуваченого у кримінальній справі № 475 та пред`явлено обвинувачення у вчинені злочинів, передбачених ч.3 ст. 365 ( в редакції від 05.04.2001 року) і ч.2 ст.366 ( в редакції від 05.04.2001 року).

05.07.2012 року Корольовським районним судом м. Житомира, винесено постанову про залишення без задоволення скарги ОСОБА_1 на постанову слідчого від 04.04.2012 року про порушення кримінальної справи за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.365 і ч.2 ст.366 КК України.

В подальшому, 25.07.2012 року ухвалою колегії суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області, постанова Корольовського районного суду м. Житомира від 05.07.2012 року скасована, матеріали справи направлені на новий розгляд в той же суд в іншому складі.

07.09.2012 року Корольовський районний суд м. Житомира, виніс постанову про скасування постанови слідчого від 04.04.2012 року про порушення відносно ОСОБА_1 кримінальної справи за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.365 і ч.2 ст.366 КК України.

02.10.2012 року ухвалою колегії суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області, постанова Корольовського районного суду м. Житомира від 07.09.2012 року про скасування постанови слідчого від 04.04.2012 року про порушення відносно ОСОБА_1 кримінальної справи за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.365 і ч.2 ст.366 КК України - залишена без змін.

07.11.2012 року слідчим відділом УСБУ у Житомирській області винесено постанову про закриття кримінальної справи в частині її порушення та пред`явлення ОСОБА_1 обвинувачення у вчиненні злочинів за ознаками ч.3 ст.365 та ч.2 ст.366 КК України за відсутністю в діянні вказаних злочинів.

14.11.2012 року слідчим відділом УСБУ у Житомирській області винесено постанову про направлення кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.366 КК України до суду для вирішення питання про звільнення ОСОБА_1 від відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

29.11.2012 року постановою Вінницького міського суду Вінницької області відмовлено у звільненні ОСОБА_1 від відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а матеріали кримінальної справи № 232/3193/12 за ознаками злочину, передбаченого ч.2. ст.366 КК України повернуто прокурору Житомирської області.

10.02.2015 року ОСОБА_1 було отримано постанову слідчого відділу Вінницького МВ УМВС України у Вінницькій області від 15.12.2014 року про закриття кримінального провадження від 12.11.2013 року у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.366 КК України.

Таким чином, як зазначає позивач, винесенням постанов про закриття кримінальних проваджень по його обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.190, ч.2 ст.364 КК України, ч.3 ст.365 та ч.2 ст.366 КК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення та відсутністю в діянні вказаних злочинів, органами досудового слідства визнано, що під час попереднього слідства слідчим відділом УСБУ у Вінницькій області, органами прокуратури Вінницької області та Староміським районним судом м. Вінниці, були допущені порушення закону, зокрема такі як долучення до кримінальної справи сфальсифікованих: договору купівлі-продажу та висновку експерта, наявність яких дали підставу досудовому слідству, з однієї сторони стверджувати про наявність незавершеного будівництва на балансі комерційної структури, яка апріорі не могла бути його власником, а з іншої сторони, стверджувати про відсутність незавершеного будівництва в складі придбаного покупцем цілісного майнового комплексу, свідоме недолучення до матеріалів кримінальної справи доказів та документів, що спростовували обвинувальну версію, відсутність потерпілої сторони тощо.

Заяви позивача про відсутність події злочину та надання ним доказів його невинуватості, до уваги не бралися і не перевірялися. Неодноразово подані позивачем та його захисниками скарги на постанови про порушення кримінальної справи та клопотання про закриття кримінальної справи за обвинуваченням позивача ОСОБА_1 , за відсутністю в його діях складу злочину, залишались без належного розгляду та у їх задовленні відмовлялось.

В грудні 2017 року позивачем ОСОБА_1 було подано до суду позов до управління СБУ у Вінницькій області, прокуратури Вінницької області та Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду. Під час розгляду у суді справи за вказаним вище позовом, постанова слідчого відділу Вінницького МВ УМВС України у Вінницькій області від 15.12.2014 року про закриття кримінального провадження від 12.11.2013 року, 28.02.2018 року була скасована першим заступником прокурора Вінницької області як така, що винесена з порушенням ст. ст. 2, 9 КПК України щодо обов`язку слідчого всебічно, повної неупереджено досліджувати обставини кримінального провадження. Тим не менш, рішенням Вінницького міського суду від 26.02.2019 року позов ОСОБА_1 до управління СБУ у Вінницькій області, прокуратури Вінницької області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної і моральної шкоди,завданої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду, було задоволено частково. Стягнуто з Державного казначейства України шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку на користь позивача 454 857 грн. у відшкодування моральної шкоди. В решті позову відмовлено. Судовий збір віднесено на рахунок держави.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 20.06.2019 року апеляційні скарги управління СБУ у Вінницькій області, прокуратури Вінницької області та Державної казначейської служби України залишено без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26 лютого 2019 року - без змін.

Постановою Верховного Суду від 25.03.2020 року касаційні скарги заступника прокурора Вінницької області і Державної казначейської служби України задоволено частково. Постанову Вінницького апеляційного суду від 20.06.2019 року в частині задоволення позовних вимог скасовано, а справу в цій частині направлено на новий судовий розгляд до апеляційного суду. Касаційни суд зазначив, що спростовуючи доводи відповідачів про те, що слідство у кримінальному провапдженні не завершено, суди попередніх інстанцій виходили з того, що постанова про закриття кримсінального провадження від 15.12.2015 року була скасована після звернення позивачем до суду із позовом про відшкодування шкоди, а сторони не надали доказів того, що після її скасування проводяться процесуальні дії у кримінальному провадженні і на даний час, ОСОБА_1 , не вручене повідомлення про підозру.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 02.06.2020 року апеляційні скарги управління СБУ у Вінницькій області, прокуратури Вінницької області та Державної казначейської служби України залишено без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26 лютого 2019 року - без змін.

Однак, Постановою Верховного Суду від 04.11.2020 року касаційні скарги заступника прокурора Вінницької області і Державної казначейської служби України були задоволені. Рішення Вінницького міського суду від 26.02.2019 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 20.06.2019 року в частині задоволення позовних вимог - скасовано.

15.11.2021 року, разом із супровідним листом № Л-2661 від 15.11.2021 року, ОСОБА_1 отримано постанову про закриття кримінального провадження від 06.08.2021 року, якою встановлена відсутність у його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України та будь-якого іншого кримінального правопорушення, в наслідок чого кримінальне провадження № 0000590 закрите у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

16.12.2021 року Вінницьким міським судом, за клопотанням ОСОБА_1 винесена ухвала про скасування арешту на належний йому транспортний засіб DAEWOO LANOS D4XS45D, 2005 р.в. номер об`єкту, номер державної реєстрації НОМЕР_1 , накладений УСБУ у Вінницькій області за вихідним номером № 53/614785 від 23.11.2005 року.

29.12.2021 року, ОСОБА_1 отримано повідомлення територіального сервісного центру № 0541 ГСЦ МВС України у Вінницькій області про те, що обмеження на проведення реєстраційних операцій з транспортним засобом знято.

Таким чином, як зазначає позивач, в період з 04.11.2005 року по 29.12.2021 року він незаконно перебував під кримінальним переслідуванням, загальний термін якого складає 193 місяці 25 днів, тобто 16 років 1 місяць та 25 днів, а належне йому майно - під арештом. Внаслідок 16-ти літнього періоду досудового слідства та розгляду справи в судах його нормальні життєві зв`язки фактично були знищені, а перспективи досягнення благополучного матеріального становища для нього та членів його сім`ї, на які він розраховував на схилі літ, безповоротно втрачені.

Тривале безпідставне кримінальне переслідування в сукупності з обмеженнями виїзду за межі м. Вінниці та арештом на належне йому майно, унеможливили зайняття ним підприємницькою діяльністю, а відтак призвели до втрати доходів на які він розраховував, виникнення непередбачених боргових зобов`язань, які він не зміг своєчасно та в повному обсязі погасити.

Позивачем були витрачені неймовірні зусилля на покриття збитків від вимушеної бездіяльності, оплату боргів та правової допомоги за рахунок фінансових запозичень у інших осіб. Крім того, зайво витрачені особиста енергія та час, які він міг витратити з користю, як для суспільства, так і для своїх родичів, близьких людей, а також для себе особисто.

Моральні страждання, отримані позивачем при незаконному притягненні до кримінальної відповідальності та засудженні, призвели до погіршення стану його здоров`я, позбавили можливості реалізовувати свої звички та бажання.

Не зважаючи на те, що за час роботи на відповідальних посадах в багаточисельних трудових колективах міста Вінниці, у тому числі на оперативній роботі в органах державної безпеки, якій позивач віддав майже чверть віку свого життя, він зарекомендував себе як чесна, порядна людина і сумлінний працівник і тим самим заслужив повагу близьких, оточення по місцям служби і роботи, за період безпідставного кримінального переслідування його стосунки із оточуючими людьми, колишніми колегами по роботі, діловими партнерами тощо, в силу вказаних причин значно погіршилися, а в переважній більшості вимушено перервалися. Протягом шістнадцяти років, стараннями правоохоронців в м. Вінниці розповсюджувалася недостовірна інформація, у тому числі через засоби масової інформації, про те, що ОСОБА_1 , нібито є корисливою людиною, яка завдяки шахрайству та обману використала своє службове становище задля власного збагачення, хоча за довгі роки служби на офіцерських та керівних посадах в органах кдб - СБУ, він не дав жодної підстави для звинувачень його в корисливості та проявах зради офіцерської честі, служив вірно і чесно, від служби ніколи не відмовлявся.

Внаслідок знущань та принижень впродовж шістнадцяти років кримінального переслідування, позивачу завдано моральну шкоду тими органами, які повинні захищати права і свободи людини та стояти на шляху протиправних зазіхань непорядних представників правоохоронних структур, що використовуючи своє службове становище у власних інтересах, діяли не у відповідності до вимог законодавства, а виконували замовлення та незаконно притягли позивача до кримінальної відповідальності. Завдана моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я, що сталося внаслідок нескінченних стресів, спровокованих фактами безпідставного порушення кримінальних справ за ознаками складу тяжких злочинів та подальшим незаконним кримінальним переслідуванням. Гіпертонічний криз, що стався на початку безпідставного кримінального переслідування і призвів в подальшому до стійкої гіпертонії та загального погіршення стану здоров`я, зафіксований записами лікаря-терапевта від 29.11.2005 року та 02.12.2005 року.

Подальше безпідставне кримінальне переслідування впродовж 16 років, що супроводжувалося нескінченними судовими засіданнями по розгляду кримінальної та спровокованої нею інших справ (в загальній кількості біля 300 судових засідань), призвело до того, що гіпертонічний криз трансформувався в прогресуючу стенокардію, атеросклероз аорти та гіпертонічну хворобу ІІ ступеню.

В свою чергу, набута позивачем внаслідок порушення його прав стійка гіпертонія, призвела до різкого падіння гостроти зору, облітеруючого атеросклерозу судин нижніх кінцівок та хронічної артеріальної недостатності 1 ступеню. Згідно медичних висновків нині позивач потребує щоденного прийому дорогих ліків, нагляду лікарів та щорічного дворазового лікування в оздоровчо - санаторних закладах.

Нанесену моральну шкоду позивач оцінює в 1 293 100,00гривень, які просить стягнути з відповідача на його користь.

Ухвалою суду від 13.03.2020 року вищевказану цивільну справу прийнято до провадження та призначено до підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 27.09.2024 року по вказаній цивільній справі призначено судову психологічну експертизу, в зв`язку із чим зупинено провадження у справі на час проведення експертизи, виконання якої доручено експертам Вінницького НДЕКЦ МВС України.

06.11.2024 року на адресу суду повернуто цивільну справу № 127/24431/23 та висновок експерта за результатами проведеної експертизи.

Ухвалою суду від 07.11.2024 року поновлено провадження по справі та призначено до підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 27.11.2024 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача - адвокат Коновал Д. В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі за обставин, викладених в позовній заяві та просив суд їх задоволити.

Представник відповідача в судове засідання в черговий раз не з`явився, однак 13.09.2023 року ним подано відзив на позовну заяву в якому зазначено, що Державна казначейська служба України даного позову не визнає, вважає його безпідставним та необґрунтованим, оскільки жодним нормативно-правовим актом України не передбачено, що Державна казначейська служба України, як юридична особа публічного права несе відповідальність за дії інших органів державної виконавчої влади та їх посадових або службових осіб. Державна казначейська служба України ніяких порушень прав та законних інтересів позивача ОСОБА_1 не допускала і будь - які забов`язання перед позивачем відсутні. Позивач у позовній заяві не просить визнати дії слідчого, прокурора чи суду незаконними, але керуючись нормами ЦКУ та Законом України від 01.12.1994 №266/97-ВР «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», просить стягнути зазначену у позовній заяві шкоду, завдану на його думку незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури і суду без визнання дій останніх незаконними. Позивач вважає, що сам факт закриття кримінального провадження за відсутності в його діях складу злочину є достатньо правовою підставою для відшкодування йому моральної шкоди згідно із Законом №266/97-ВР. Однак таке твердження позивача є невірним, оскільки ст.1 та ст.2 Закону № 266-97-ВР є невзаємопов`язані між собою, і не можуть бути застосовані окремо одна від одної. Тобто у разі закриття справи за відсутності події злочину, відсутністю в діянні складу злочину або недоведеністю участі обвинуваченого у вчиненні злочину, право на відшкодування шкоди завданої громадянинові діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду дає лише встановлення незаконності дій посадових осіб вказаних органів, тому просить суд відмовити в задоволенні даного позову. Заяв та клопотань про розгляд справи за відсутності представника відповідача, до суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

З урахуванням вимог статей 223, 280 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи.

Вислухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, відзив представника відповідача, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного.

Так, судом встановлено, що 04.11.2005 року за поданням слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області, заступником прокурора Вінницької області відносно ОСОБА_1 була порушена кримінальна справа за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України по факту заволодіння ним шляхом обману майном ВАТ «Автосервіс» на загальну суму 395 208 грн., що становить особливо великі розміри, за ч. 2 ст. 364 КК України вчинене в особливо великих розмірах та зловживання при цьому службовим становищем, що спричинило тяжкі наслідки (т.1 а.с.50-51); підслідність визначена СВ УСБУ у Вінницькій області.

14.11.2005 року заступником прокурора Вінницької області відносно ОСОБА_1 по тому ж факту порушена кримінальна справа за ч. 2 ст. 366 КК України, яка об`єднана в одну кримінальну справу № 610 (т. 1 а.с. 52-53).

02.12.2005 року позивачу у якості запобіжного засобу до позивача ОСОБА_1 , застосовано підписку про невиїзд.(т.1, а.с.54)

07.11.2005 року слідчим слідчого відділу УСБ України у Вінницькій області капітаном юстиції Сич Р. В. проведено виїмку документів на підприємстві «Вінницький консервний завод». (т.1, а.с.55)

02.12.2005 року ОСОБА_1 оголошено постанову слідчого СВ УСБУ у Вінницькій області Сича Р. М. від 16.11.2005 року про притягнення як обвинуваченого, а оперуповноваженим відділу КЗЕ УСБУ у Вінницькій області Мигаєнком Ю. В., складено протокол від 02.12.2005 року про накладення арешту на належний позивачу транспортний засіб DAEWOO LANOS. (т.1, а.с.60-63, 65-66)

10.02.2006 року позивачу повторно оголошено постанову слідчого СВ УСБУ у Вінницькій області Сича Р. М. від 10.02.2006 року про притягнення як обвинуваченого, в якій зазначено, що 2004 році, в період виконання ОСОБА_1 обов`язків представника компанії-нерезидента, яка на підставі договору купівлі-продажу від 19.10.2000 року набула право власності на цілісний майновий комплекс «Вінницький консервний завод», ОСОБА_1 , шахрайським способом, заволодів незавершеним будівництвом, яке знаходилося на землі постійного користування продавця цілісного майнового комплексу ВАТ «Вінницький консервний завод», однак до складу викупленого компанією цілісного майнового комплексу, неввійшло. Вказане незавершене будівництво, ОСОБА_1 , незаконно реалізував іншій юридичній особі, а вирученими від реалізації коштами, розпорядився на власний розсуд, окрім того 13.02.2006 року слідчим СВ УСБУ у Вінницькій області Хлопотіним В. М., в присутності понятих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 оглянуто помешкання в якому позивач проживав та складено протокол про відсутність майна, на яке можливо накласти арешт.(т.1, а.с.71-76, 77)

06.05.2006 року слідчим СВ УСБУ у Вінницькій області Сичем Р. М. по кримінальній справі № 610 складено обвинувальний висновок, який затверджено заступником прокурора Вінницької області (т.1, а.с.82-150).

Вироком Староміського районного суду м. Вінниці від 20.11.2006 року, справа №1-126/2006, ОСОБА_1 визнано винним у скоєні злочинів, передбачених ст.190 ч.4, ст.364 ч.2, ст.366 ч.2 КК України та призначено йому покарання у виді шести років позбавлення волі з конфіскацією майна, з позбавленням права обіймати керівні і службові посади, займатись управлінською та службовою діяльністю строком на три роки.(т.1, а.с.151-184)

Згідно ухвали колегії суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Вінницької області від 22.03.2007 року, вирок Староміського районного суду м. Вінниці від 20.11.2006 року - скасовано, справу направлено на новий судовий розгляд в той же суд.(т.1, а.с.184-189)

Постановою Староміського районного суду м. Вінниці від 01.06.2007 року, у справі №1-100/2007, направлено кримінальну справу відносно ОСОБА_1 , прокурору Вінницької області для організації проведення додаткового розслідування. Запобіжний захід відносно ОСОБА_1 залишено попередній -"підписка про невиїзд".(т.1, а.с.190-196)

Ухвалою колегії суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Вінницької області від 26.07.2007 року, постанову Староміського районного суду м. Вінниці від 01.06.2007 року скасовано, а справу повернено до того ж суду на новий розгляд.(а.с.197-199).

В подальшому, постановою Староміського районного суду м. Вінниці від 26.12.2008 року у справі №1-13/08, направлено справу відносно ОСОБА_1 , прокурору Вінницької області для організації проведення додаткового розслідування у відповідності з правилами підслідності. Запобіжний захід відносно ОСОБА_1 , залишено попередній - підписка про невиїзд.(т.1, а.с.200-222)

Як вбачається із ухвали колегії суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Вінницької області від 12.03.2009 року, постанову Староміського районного суду м. Вінниці від 26.12.2008 року - скасовано, а справу направлено в той же суд на новий судовий розгляд.(т.1, а.с.223-224)

06.10.2009 року Вінницьким районним судом Вінницької області, винесено постанову про повернення справи прокурору Вінницької області для усунення виявлених порушень КПК України.(т.1, а.с.225-228)

Ухвалою колегії суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Вінницької області від 03.12.2009 року, постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 06.10.2009 року - скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд в той же суд.(т.1, а.с.229-230)

23.06.2011 року Вінницьким районним судом Вінницької області, винесено постанову про направлення кримінальної справи прокурору Вінницької області для організації проведення додаткового розслідування. Запобіжний захід відносно ОСОБА_1 залишено попередній - підписка про невиїзд.(т.1, а.с.231-239)

24.11.2011 року, порушену стосовно ОСОБА_1 кримінальну справу за ознаками злочинів, передбачених ч.4 ст.190, ч.2 ст.364 та ч.2 ст.366 КК України для подальшого провадження у відповідності до ст.ст.113, 114 та 130 КПК України прийнято начальником відділення СВ УСБУ у Вінницькій області Федоровським В. Л.(т.1, а.с.240)

30.12.2011 року слідчим відділом УСБУ у Вінницькій області кримінальну справу в частині її порушення та пред`явлення ОСОБА_1 обвинувачення за ч.4 ст.190 та ч.2ст.364 КК України - закрито на підставі п.2 ч.1 ст.6 КПК України.(т.1, а.с.241-243)

Постановою слідчого СВ УСБУ у Вінницькій області Федоровського В. Л. від 30.12.2011 року, відносно ОСОБА_1 порушено кримінальну справу за ч.3 ст. 365 КК України про перевищення ним службових повноважень, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом правам та інтересам ВАТ «Вінницький консервний завод». Порушену кримінальну справу було об`єднано в одне провадження з кримінальною справою № 610.(т.1, а с.244-246)

04.01.2012 року заступник прокурора Вінницької області, постанову слідчого про порушення відносно ОСОБА_1 вказаної кримінальної справи за ч.3 ст.365 КК України скасував як винесену безпідставно.(т.1, а.с.247-248)

04.04.2012 року слідчим СВ УСБУ у Житомирській області Турлієм О. В., винесено постанову про порушення відносно ОСОБА_1 кримінальної справи за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.365 і ч.2 ст.366 КК України.(т.1, а.с.249-250, т.2, а.с.1-2), окрім того 04.04.2012 року слідчим СВ УСБУ у Житомирській області Турлієм О. В. винесено постанову про закриття кримінальної справи в частині її порушення та пред`явлення обвинувачення, а саме у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.190 та ч.2 ст.364 КК України, за відсутністю в діянні складу вказаних злочинів.(т.2, а.с.3-8)

09.04.2012 року слідчим СВ УСБУ у Житомирській області Турлієм О. В. винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 як обвинуваченого у кримінальній справі № 475 та пред`явлено обвинувачення у вчинені злочинів, передбачених ч.3 ст. 365 КК України ( в редакції від 05.04.2001 року) і ч.2 ст.366 КК УКраїни ( в редакції від 05.04.2001 року).(т.2, а.с.9-13)

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 05.07.2012 року, у справі №4-423/12 - залишено без задоволення скарги ОСОБА_1 на постанову слідчого від 04.04.2012 року про порушення кримінальної справи за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.365 і ч.2 ст.366 КК України.(т.2, а с.15-16)

Як вбачається із ухвали колегії суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області від 25.07.2012 року, постанова Корольовського районного суду м. Житомира від 05.07.2012 року скасована, матеріали справи направлені на новий розгляд в той же суд в іншому складі. (т.2, а с.17-19)

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 07.09.2012 року скасовано постанову слідчого від 04.04.2012 року про порушення відносно ОСОБА_1 кримінальної справи за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.365 і ч.2 ст.366 КК України.(т.2, а.с.20-21

В подальшому, ухвалою колегії суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області від 02.10.2012 року, постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 07.09.2012 року про скасування постанови слідчого від 04.04.2012 року про порушення відносно ОСОБА_1 кримінальної справи за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.365 і ч.2 ст.366 КК України - залишено без змін.(т.2, а.с.22-24)

07.11.2012 року слідчим відділом УСБУ у Житомирській області винесено постанову про закриття кримінальної справи в частині її порушення та пред`явлення ОСОБА_1 обвинувачення у вчиненні злочинів за ознаками ч.3 ст.365 та ч.2 ст.366 КК України за відсутністю в діянні вказаних злочинів.(т.2, а.с.25-28)

14.11.2012 року слідчим відділом УСБУ у Житомирській області винесено постанову про направлення кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.366 КК України до суду для вирішення питання про звільнення ОСОБА_1 від відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.(т.2, а.с.29-35)

Вінницький міський суд Вінницької області постановою від 29.11.2012 року, відмовив старшому слідчому слідчого відділу УСБУ у Житомирській області у вирішенні питання про звільнення ОСОБА_1 від відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а матеріали кримінальної справи № 232/3193/12 за ознаками злочину, передбаченого ч.2. ст.366 КК України повернув прокурору Житомирської області.(т.2, а.с.36-39)

10.02.2015 року ОСОБА_1 отримано постанову слідчого відділу Вінницького МВ УМВС України у Вінницькій області від 15.12.2014 року про закриття кримінального провадження від 12.11.2013 року у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.366 КК України. (т.2, а.с. 40-47)

Як встановлено судом, 26.02.2019 року рішенням Вінницького міського суду у справі №127/37354/17, позов ОСОБА_1 до управління СБУ у Вінницькій області, прокуратури Вінницької області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду, було задоволено частково. Стягнуто з Державного казначейства України шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку на користь позивача 454 857 грн. у відшкодування моральної шкоди. В решті позову відмовлено. Судовий збір віднесено на рахунок держави.

Під час розгляду справи №127/37354/17, постанова слідчого відділу Вінницького МВ УМВС України у Вінницькій області від 15.12.2014 року про закриття кримінального провадження від 12.11.2013 року, 28.02.2018 року була скасована першим заступником прокурора Вінницької області як така, що винесена з порушенням ст. ст. 2, 9 КПК України щодо обов`язку слідчого всебічно, повної неупереджено досліджувати обставини кримінального провадження.(т.2, а.с.49-50)

Постановою Верховного Суду від 04.11.2020 року касаційні скарги заступника прокурора Вінницької області і Державної казначейської служби України були задоволені. Рішення Вінницького міського суду від 26.02.2019 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 20.06.2019 року в частині задоволення позовних вимог скасовані.(т.1, а.с.15-34)

Відповідно до супровідного листа від 15.11.2021 року за № Л-2661 року, ОСОБА_1 отримано Постанову про закриття кримінального провадження від 06.08.2021 року, якою встановлена відсутність у його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 Кримінального кодексу України та будь-якого іншого кримінального правопорушення, внаслідок чого кримінальне провадження № 0000590 - закрите у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.(т.1, а.с.35-37, 38)

16.12.2021 року Вінницьким міським судом, за клопотанням ОСОБА_1 винесена ухвала про скасування арешту на належний йому транспортний засіб DAEWOO LANOS D4XS45D, 2005 р.в. номер об`єкту, номер державної реєстрації НОМЕР_1 , накладений УСБУ у Вінницькій області за вихідним номером № 53/614785 від 23.11.2005 року. (т.1, а.с.42-44). 29.12.2021 року, ОСОБА_1 отримано повідомлення територіального сервісного центру № 0541 ГСЦ МВС України у Вінницькій області про те, що обмеження на проведення реєстраційних операцій з транспортним засобом знято.(т.1, а.с.46)

З метою захисту своїх порушених прав позивач, посилаючись на статті 23, 1176 ЦК України, Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» і в зв`язку з закриттям відносно нього кримінального провадження за відсутністю в його діях складів злочинів просив відшкодувати моральну шкоду, завдану незаконними діями органів досудового розслідування та прокуратури.

У статтях 55, 56 Конституції України закріплено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

За змістом положень статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, зокрема, є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди,відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Статтею 1176 ЦК України встановлено, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом.

Таким законом є Закон України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Так, відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян (ст. 1 Закону).

Згідно п. 5 ст. 3 Закону у наведених в статті 1 випадках громадянинові відшкодовується моральна шкода.

Право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати (п. 2 ст. 2 Закону).

Враховуючи наведені обставини і те, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_1 було закрите 06.08.2021 року в зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення та відсутністю в його діяннях складів злочинів, підстави для звернення його до суду за захистом своїх прав ґрунтуються на вимогах закону, тому він має право на відшкодування за рахунок державного бюджету моральної шкоди, передбаченої Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до частин другої, третьої статті 13 цього Закону розмір моральної шкоди, визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом.

Згідно із частинами п`ятою, шостою статті 4 Закону «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи (ст. 13 Закону).

В ході розгляду справи судом було встановлено, що ОСОБА_1 перебував під слідством протягом 193 місяців, з 16.11.2005 року (з часу пред`явлення обвинувачення) до 06.08.2021 року (закриття кримінального провадження), протягом цього часу на його майно був накладений арешт, обраний запобіжний захід у виді підписки про невиїзд, ОСОБА_1 був притягнутий в якості обвинуваченого (КПК 1960 року) тощо.

Перебування позивача під слідством і судом, проведення слідчих дій і встановлення обмежень, безумовно негативно вплинуло на його життя, завдало йому душевних і фізичних страждань, внаслідок цього погіршились стосунки із оточуючими.

Позивачем надані виписки з медичних карт хворого ОСОБА_1 (т.2, а.с. 51-64), відповідно до яких в період з листопада 2005 року він переніс гіпертонічний криз, який трансформувався в прогресуючу стенокардію, атеросклероз аорти та гіпертонічну хворобу ІІ ступеню, різке падіння гостроти зору, облітеруючого атеросклерозу судин нижніх кінцівок та хронічної артеріальної недостатності 1 ступеню.

Дані обставини детально описані у висновку експерта.

Так, згідно висновку експерта № СЕ-19/102-23/19496-ПС від 29.10.2024 року, наданого Вінницьким науково-дослідним експертно-криміналістичним центром (т.2, а.с. 145-158) у ОСОБА_1 наявні негативні зміни в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванні його як особистості, і виникли в наслідок дій-бездіяльності органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду. Означені несприятливі психологічні зміни знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з діями/бездіяльністю органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду.

Таким чином, ОСОБА_1 на підставі Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» має право на відшкодування моральної шкоди, яку необхідно визначати, виходячи з мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством і судом, починаючи з часу пред`явлення обвинувачення до закриття кримінального провадження.

Законом визначений мінімальний розмір моральної шкоди, виходячи з установленого розміру заробітної плати на момент розгляду справи судом, за кожен місяць перебування під слідством та судом. Цей розмір у будь-якому випадку не може бути зменшено, оскільки він є гарантованим мінімумом. Але визначення розміру відшкодування залежить від таких чинників, як характер і обсяг страждань (фізичного болю, душевних і психічних страждань тощо), яких зазнав позивач, можливості відновлення немайнових втрат, їх тривалість, тяжкість вимушених змін у його життєвих і суспільних стосунках, ступінь зниження престижу, репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, і сама можливість такого відновлення у необхідному чи повному обсязі.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 01.01.2023 року (на час звернення до суду з даним позовом), мінімальна заробітна плата встановлена в розмірі 6 700 грн.

Враховуючи наведені обставини, норми закону, межі позовних вимог позивача, враховуючи характер та обсяг страждань ОСОБА_1 , завданих незаконним перебуванням під слідством, що також призвело до погіршення його стану здоров`я, зміни способу життя, можливості реалізації життєвих планів, обмеження користування і реалізації свого майна, обмеження вільного пересування, погіршення стосунків із оточуючими, інших негативних явищ, враховуючи висновок експерта та вимоги розумності, виваженості і справедливості, суд вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди становить 1 293 100 грн. (6 700 грн. * 193 місяці = 1 293 100 грн.).

Суд вважає безпідставними твердження представника відповідача про те, що Держава України в особі Державної казначейської служба України не є належними відповідачами.

Згідно Положення про Державне казначейство, затвердженого постановою КМУ від 21.12.2005 року № 1232 Державне казначейство України є юридичною особою. Відповідно до ст.. 176 ЦК України юридичні особи, створені державою, не відповідають за зобов`язаннями держави.

Згідно ст.. 48 Бюджетного кодексу України застосовується казначейська форма обслуговування Державного бюджету України, яка передбачає здійснення Державним казначейством України операцій з коштами державного бюджету. Проте, Державне казначейство України не є розпорядником бюджетних коштів та не уособлює державу в бюджетних відносинах.

Відповідно до п. 8 ст. 7, п. 1, 2 ст. 23 Бюджетного кодексу, бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями, які встановлюються Законом України «Про державний бюджет України».

Отже, відшкодування громадянинові шкоди у випадках, передбачених Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», провадиться за рахунок коштів державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку.

Тому сума в розмірі 1 293 100 грн. підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 шляхом списання з єдиного казначейського рахунку, а Державна казначейська служба України здійснює таке безспірне списання, тому є належним відповідачем у справі.

Позивач при зверненні до суду з позовом був звільнений від сплати судового збору, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 23, 1176 ЦК України, Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», ст.ст. 4, 5, 10, 12, 13, 76-82, 89, 258-259, 263, 264-265, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Держави Україна, в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконими діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду - задовольнити.

Стягнути з Державного казначейства України (м. Київ, вул. Бастіонна, 6, ) за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 один мільйон двісті дев`яносто три тисячі сто) гривень 00 копійок у відшкодування моральної шкоди.

Судовий збір та витрати за проведення судової психологічної експертизи, віднести на рахунок держави.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Вінницьким міським судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його складення апеляційної скарги.

Повний текст рішення виготовлено 18.02.2025 року.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

відповідач: Державна казначейська служба України, м. Київ, вул. Бастіонна, 6, .

Суддя: