Провадження №: 2-о/755/4/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2025 р. м.Київ

Дніпровський районний суд міста Києва в складі :

головуючого судді - Коваленко І.В.,

за участі секретаря судових засідань - Грищенко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Дніпровському районному суді міста Києва справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Київська міська територіальна громада в особі Київської міської ради, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Паламарчук Катерина Дмитрівна, Житлово-будівельний кооператив «Керамік», Комунальне підприємство Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» про встановлення факту належності свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 громадянці ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

в с т а н о в и в :

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла заява ОСОБА_1 , в інтересах та від імені якої діє адвокат - Яців Олег Романович, заінтересовані особи: Київська міська територіальна громада в особі Київської міської ради, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Паламарчук Катерина Дмитрівна, Житлово-будівельний кооператив «Керамік», Комунальне підприємство Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» про встановлення факту належності свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 громадянці ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно заявлених вимог заявниця просить суд встановити юридичний факт, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно належить правовстановлюючий документ - Свідоцтво про право власності на квартиру видане 19 липня 1996 року на підставі Розпорядження Київської міської державної адміністрації під номером №946 20 червня 1996 року, рішення прийнятого Виконавчим комітетом Київської міської Ради народних депутатів під номером №846 від 11 вересня 1967 року, довідки виданої ЖБК «Керамік» під номером №5 від 15 червня 1996 року на квартиру АДРЕСА_1 , що було видано на ім`я - ОСОБА_1 .

Обґрунтовуючи вимоги заяви, вказує на те, що на початку 1971 року громадянка ОСОБА_1 написала заяву до ЖБК «Керамік» та була прийнята в члени Житлово-будівельного кооперативу «Керамік», . 18 березня 1971 року громадянка ОСОБА_1 була зареєстрована «на той час прописана» за адресою: АДРЕСА_2 та після цього вселилась за даною адресою де й проживає по теперішній час. У 1995 році ОСОБА_1 у повному обсязі сплатила пайові внески за квартиру АДРЕСА_1 . У 1996 році ОСОБА_1 вирішила оформити право власності по квартирі АДРЕСА_1 на себе, у зв`язку з чим заявниця спочатку звернулась з відповідним проханням до ЖБК «Керамік». ЖБК «Керамік», перевіривши факт повної сплати ОСОБА_1 пайових внесків за квартиру АДРЕСА_1 , видав заявниці довідку №5 від 15 червня 1996 року. Однак, у довідці №5 від 15 червня 1996 року була допущена помилка в прізвищі, а саме: замість « ОСОБА_1 » було помилково зазначено « ОСОБА_1 ». У подальшому, заявниця, маючи на руках 3 (три) примірника довідки №5 від 15 червня 1996 року, звернулась до КП КМБТІ, де на її замовлення була виготовлена технічна документація на квартиру АДРЕСА_1 , яка в подальшому була передана разом з довідкою №5 від 15 червня 1996 року до Київської міської адміністрації. 20 червня 1996 року Київська міська адміністрація видала Розпорядження № 946, яким 19 липня 1996 року заявниці видане свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 на ім`я: ОСОБА_1 , яке в той же день було зареєстровано в бюро технічної інвентаризації та записане в реєстрову книгу за реєстровим номером №193/30582. У свідоцтві про право власності на квартиру АДРЕСА_1 так само як і в довідці №5 від 15 червня 1996 року була допущена помилка у прізвищі, а саме: замість « ОСОБА_1 » було помилково зазначено « ОСОБА_1 ». У БТІ м. Києва право власності на квартиру АДРЕСА_1 теж було зареєстровано з помилкою, а саме за « ОСОБА_1 » замість « ОСОБА_1 ». З того моменту пройшло 28 років, протягом яких ОСОБА_1 уклала договірні відносини з усіма комунальними організаціями, вчасно оплачувала комунальні платежі, від жодної організації до неї не надходило зауважень щодо розбіжностей в паспорті та свідоцтві по право власності на квартиру, але так сталося що в жовтні 2024 року заявниця вирішила укласти цивільно-правову угоду відносно свого майна, у зв`язку з чим вона звернулась до приватного нотаріуса КМНО Паламарчук К.Д. Приватний нотаріус КМНО Паламарчук К.Д. під час роботи з наданими заявницею документами встановив, що під час видачі 19 липня 1996 року ОСОБА_1 Свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , у свідоцтві була допущена помилка у прізвищі, а саме замість « ОСОБА_1 » зазначено - « ОСОБА_1 ». З`ясувалось, що дану помилку допущено під час оформлення довідки №5 від 15 червня 1996 року, виданої ЖБК «Керамік». У зв`язку з цим, заявниці було відмовлено в оформленні цивільно правової угоди відносно її майна: квартири АДРЕСА_1 , про що 29 жовтня 2024 року приватним нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за вих. №69/02-31, зазначено про необхідність встановити юридичний факт, що має юридичне значення, а саме факт - належність правоустановчого документу на квартиру громадянці - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Помилка у Свідоцтві про право власності на квартиру АДРЕСА_1 виданому 19 липня 1996 року була допущена з невідомих та не залежних від заявника причин. На думку заявника, при оформленні Свідоцтва про право власності у написанні її прізвища допущено помилку: вказаного « ОСОБА_1 », тоді як вірним є « ОСОБА_2 » як зазначено у паспорті громадянина України. Даної позиції дотримується «Українське бюро лінгвістичних експертиз», на підтвердження чого було надано даною установою експертний висновок №056/2116-а/2 від 31 жовтня 2024 року. Встановлення зазначеного факту необхідно заявниці для оформлення цивільно-правової угоди, оскільки в інший спосіб, зокрема у межах нотаріальних дій, виправити помилку в свідоцтві про право власності неможливо.

Вказану заяву було передано в провадження судді Коваленко І.В. на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 08.11.2024 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Київська міська територіальна громада в особі Київської міської ради, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Паламарчук Катерина Дмитрівна, Житлово-будівельний кооператив «Керамік», Комунальне підприємство Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» про встановлення факту належності свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 громадянці ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

11.12.2024 року (вх.№68182) від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Паламарчук Катерини Дмитрівни на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без її участі за наявними у справі документами.

12 грудня 2024 року довідкою секретаря судових засідань цивільну справу №755/19457/24 знято з розгляду у зв`язку з перебуванням головуючого судді Коваленко І.В. у нарадчій кімнаті по цивільній справі №755/2699/22. Справу призначено на 27.01.2025 року на 14.00 годину.

24.01.2025 року (вх.№ЕП-904) на електронну адресу суду від представника Київської міської ради - Домбровської В.О. надійшли письмові пояснення, просять суд на підставі поданих стороною доказів прийняти судове рішення згідно чинного законодавства та слухати справу у відсутність представника Київської міської ради.

Заінтересовані особи: Житлово-будівельний кооператив «Керамік», Комунальне підприємство Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації», не скористались правом подати письмові пояснення щодо заяви, з викладенням своїх аргументів і міркувань на підтримку або заперечень проти заяви.

27 січня 2025 року довідкою секретаря судових засідань цивільну справу №755/19457/24 знято з розгляду у зв`язку з перебуванням головуючого судді Коваленко І.В. на навчанні. Справу призначено на 13.02.2025 року на 14.00 годину.

Представник заявниці ОСОБА_1 - адвокат Яців О.Р. до судового засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність заявника та її представника за наявними в справі документами, заяву просив задовольнити.

Представник заінтересованої особи Київської міської територіальної громади в особі Київської міської ради та приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Паламарчук Катерина Дмитрівна до судового засідання не з`явились, про дату, місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, від яких надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі.

Представники заінтересованих осіб Житлово-будівельного кооперативу «Керамік», Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» до судового засідання не з`явились, про дату, місце та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України та ст. 20 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду з метою захисту своїх цивільних прав, свобод чи інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.

Як вбачається з паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 20.02.1998 року Харківським РУ ГУ МВС України в м.Києві, заповнений на ім`я: « ОСОБА_1 », ІНФОРМАЦІЯ_1 ». (а.с.8)

Як вбачається з Свідоцтва про право власності на квартиру від 19 липня 1996 року Київське міське бюро технічної інвентаризації посвідчує, що нерухоме майно, яким є квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , дійсно належить гр. ОСОБА_1 на праві приватної власності. Квартира в цілому складається з 2 жилих кімнат, загальна площа - 48.3 кв.м., житлова площа - 31.2 кв.м. Свідоцтво видане на підставі документа, яким є Розпорядження Київської міської державної адміністрації під номером №946, 20 червня 1996 р., рішення прийняте Виконавчим комітетом Київської міської Ради народних депутатів під номером №846, 11 вересня 1967 р., довідка видана ЖБК «Керамік» під номером №5, 15 червня 1996 р.

Також на вказаному свідоцтві міститься реєстраційний напис на правовстановлюючому документі, що зазначена у цьому документі квартира за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрована в бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності за гр.: ОСОБА_1 та записана в реєстрову книгу за реєстровим номером №193/30582. (а.с.9)

29.10.2024 року за вих. №69/02-31 було винесено та видано ОСОБА_1 . Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до якої нотаріусом Паламарчук К.Д. було відмовлено гр. ОСОБА_1 у посвідченні спадкового договору щодо квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку з тим, що нею не подані належні документи, що підтверджують право власності на відчужуване майно та було зазначено, що існує необхідність встановити юридичний факт, що має юридичне значення, а саме факт - належність право установчого документу на квартиру громадянці - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с.10)

Інформаційною довідкою Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 18.10.2024 за вх.№КВ-2024 №37165 повідомлено, що згідно з даними реєстрових АДРЕСА_1 у на праві власності зареєстрована за: ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності, виданого БТІ 19.07.1996 на підставі: Розпорядження Київської міської державної адміністрації №946 від 20.06.1996, рішення Виконавчого комітету Київськоїміської Ради народних депутатів №846 від 11.09.1967, довідки ЖБК «Керамік» №5 від 15.06.1996, зареєстровано Бюро 19.07.1996, за реєстровим №437/30595. (а.с.11)

Технічний паспорт на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , виданий на ОСОБА_1 (а.с. 12).

Згідно з відповіддю на адвокатський запит, ЖБК «Керамік» повідомило та підтвердило, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно проживає по АДРЕСА_2 з 18 березня 1971 року по теперішній час. Паєнакопичення нею було повністю сплачено за квартиру в 1985 році. Довідку №5 від 15 червня 1996 року було видано ОСОБА_1 з помилкою в прізвищі (замість ОСОБА_2 видано ОСОБА_3 ). Оригінал довідки не зберігся, тому надати копію не можливо. (а.с.15)

Як вбачається з витягу з Реєстру територіальної громади м.Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 станом на 31.10.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована з 18.03.1971 року по теперішній час. (а.с.16)

Згідно експертного висновку від 31.10.2024 року за вх.№056/2116-а «На запит громадянки України ОСОБА_1 від 29.10.2024 р. повідомлено: У практиці лінгвістичних експертиз спостерігаються непоодинокі випадки документальної фіксації некоректних українських записів прізвищ під впливом їх російської вимови або під графічним впливом відповідних записів російською мовою. Зокрема, під впливом російської орфоепії та орфографії в українських документальних записах прізвищ трапляються випадки сплутування літер е/є в основах прізвищ. Ідентифікація таких орфографічно відмінних записів прізвищ у документах однієї особи або членів однієї родини ґрунтується на їх співвіднесенні з типовими девіаціями, зумовленими наведеними вище причинами. З урахуванням зазначеного українські записи прізвища ОСОБА_4 (паспорт; довідка про присвоєння ідентифікаційного номера, запис ОСОБА_1 ) та ОСОБА_5 (свідоцтво про право власності на квартиру; інформаційна довідка, видана КП КМР «КМ БТІ», запис ОСОБА_1 ), а також запис російською мовою ОСОБА_6 (зазначений паспорт, запис ОСОБА_7 ) попри розбіжності в орфографічній фіксації у документах, наданих для експертизи, є ідентичними. Розбіжності між записами прізвища українською мовою виникли внаслідок фіксації його фонетичних варіантів при міжмовному перетворенні, що є типовою девіацією в умовах українсько-російської двомовності. Згідно з чинними правилами див. Український правопис, 2019, § 141, § 142; § 144; ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . Власні імена людей. Словник-довідник. К.: Наукова думка, 1996, с. 318-321) Нормативний запис прізвища українською мовою - ОСОБА_4 / ОСОБА_4 . Для дотримання вимог закону України -'Про захист персональних даних" (Відомості Верховної Ради України, 2010, № 34, с. 481) реквізити документів, наданих для експертизи, у цьому експертному висновку не наводяться. Автентичність документів встановлюється за місцем подання цього експертного висновку». (а.с.17)

За змістом ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо.

Згідно з п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 273 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Відповідно до норм статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України).

На підставі досліджених судом доказів, які містяться в матеріалах справи, судом встановлено, що наявна розбіжність в написанні прізвищі заявниці - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у паспорті де зазначені правильні прізвище, ім`я та по батькові - " ОСОБА_1 " та у Свідоцтві про право власності на квартиру від 19 липня 1996 року (на квартиру, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 ), в якому помилково зазначено " ОСОБА_3 ", тобто неправильно вказано прізвище заявниці - " ОСОБА_3 ", замість вірного - " ОСОБА_2 ".

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази, оцінивши їх в сукупності, враховуючи наведені обставини, приймаючи до уваги необхідність встановлення факту належності правовстановлюючих документів для можливості реалізації заявницею права на вільне володіння та розпоряджання своїм майном, суд вважає, що заява ОСОБА_1 є обґрунтованою, доведеною і такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 258, 263-265, 268, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Київська міська територіальна громада в особі Київської міської ради, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Паламарчук Катерина Дмитрівна, Житлово-будівельний кооператив «Керамік», Комунальне підприємство Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» про встановлення факту належності свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 громадянці ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно належить правовстановлюючий документ - Свідоцтво про право власності на квартиру, видане 19 липня 1996 року на підставі Розпорядження Київської міської державної адміністрації під номером №946 20 червня 1996 року, рішення прийнятого Виконавчим комітетом Київської міської Ради народних депутатів під номером №846 від 11 вересня 1967 року, довідки виданої ЖБК «Керамік» під номером №5 від 15 червня 1996 року на квартиру АДРЕСА_1 , що було видано на ім`я - ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлений 17.02.2025 року.

Суддя :