Справа № 952/54/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.02.2025 Зачепилівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Яценка Є.І.,

за участю секретаря судового засідання Оданець С.В.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в с. Зачепилівка Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Зачепилівської селищної ради Берестинського району Харківської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом після померлого батька ОСОБА_2 , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є спадкоємцем майна та прийняла спадщину, однак в позасудовому порядку не може її оформити, оскільки спадкодавець за життя не зареєстрував за собою у передбачений законом спосіб право власності на нерухоме майно, а оригінал правовстановлюючого документа (договір купівлі-продажу) пошкоджений, тому нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії.

Позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити, при неявці відповідача не заперечує щодо постановлення заочного рішення.

Від Зачепилівської селищної ради Харківської області надійшла заява про розгляд справи без участі представника селищної ради, проти позовних вимог ОСОБА_1 заперечень не має.

Згідно вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

В силу ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши письмові матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що батьком позивачки є ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 25.10.1963. В результаті укладення шлюбу 12.05.1984 позивачка змінила дівоче прізвище « ОСОБА_3 » на шлюбне « ОСОБА_4 », що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану № 1 від 12.08.2010.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 26.02.2024 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді частки у праві спільної часткової власності на житловий будинок з надвірними будівлями, загальною площею 59,70 кв.м., житловою площею 29,30 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 18.12.1992.

Мати позивачки ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 23.06.2010.

Таким чином, до складу спадкоємців за законом належить донька спадкодавця позивачка ОСОБА_1 , яка спадщину прийняла та звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до вимог ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого законодавством для прийняття спадщини він не заявив про відмову від неї. Отже, позивачка згідно ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину.

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

Згідно з абзацом 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Частиною 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст.3 цього Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Вбачається, що в разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачою свідоцтва про право на спадщину.

За життя ОСОБА_2 не оформив право власності на належну йому частку у житловому будинку, а саме не зареєстрував в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, а наявний у позивачки оригінал правовстановлюючого документу є пошкодженим (порватий та склеєний скотчем), тому постановою приватного нотаріуса Берестинського районного нотаріального округу Харківської області від 03.12.2024 у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачці було відмовлено.

П. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику в справах про спадкування» передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Зі змісту цієї статті вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Спору з приводу поділу спадкового майна не існує, проте позивачка позбавлена можливості розпорядитися належним їй спадковим майном, що належало спадкодавцю ОСОБА_2 , оскільки не має правовстановлюючого документу, що підтверджує його право власності, тому позивачка позбавлена можливості зареєструвати успадковане нерухоме майно.

Як вбачається із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Приймаючи до уваги, що позивачка ОСОБА_1 є спадкоємицею майна і прийняла спадщину, інші особи не претендують на спадок, до неї правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), тобто вимоги позивач ки ґрунтуються на законі. Крім цього, враховуючи те, що у позивачки існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає за можливе визнати за нею право власності на спадкове майно. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 328, 392, 1261, 1268 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Зачепилівської селищної ради Берестинського району Харківської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , право власності на нерухоме майно у вигляді частки у праві спільної часткової власності на житловий будинок з надвірними будівлями, загальною площею 59,70 кв.м., житловою площею 29,30 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене в загальному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду-якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Є.І. Яценко