РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/232/25

Номер провадження 2/495/338/2025

14 лютого 2025 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі судді Топалової А.Л., за участю секретаря судового засідання Кісьової А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Білгород-Дністровський за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що шлюб між сторонами зареєстровано 07 липня 2016 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивачка вказує, що подружні стосунки з відповідачем не склалися через різні характери, відсутність між ними порозуміння та спільних інтересів, що призвело до втрати почуття любові та взаємоповаги. На даний час сімейні відносини між сторонами припинені, тривалий час вони проживають окремо, спільне господарство не введеться, їх шлюб носить формальний характер, а тому подальше примирення і збереження шлюбу є неможливим. Враховуючи викладене позивач просить в судовому порядку шлюб розірвати.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.01.2025 року відкрито провадження у справі та вирішено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судове засідання 14.02.2025 учасники розгляду справи не прибули, надали заяви про розгляд справи без їх участі.

У зв`язку із не виявленням обставин, які перешкоджають проведенню судового засідання, керуючись частиною першою статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд дійшов висновку про можливість розгляду даної справи за відсутності учасників справи.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України.

З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що 07 липня 2016 року Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції в Одеській області зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , актовий запис №257, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу подружжя має неповнолітню спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Про порушення майнових прав жодна із сторін не заявила.

Відповідно до статті 51 Конституції України, яка кореспондується із статтею 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно із положеннями частини другої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки.

Відповідно до статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері.

Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дружина і чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї.

Вимогами частин третьої, четвертої статті 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до частини другої статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (стаття 110 СК України).

Відповідно до частини третьої статті 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (стаття 112 СК України).

Згідно з статтею 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Суд, перевіривши доводи учасників справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, дійшов висновку про задоволення позову.

Так, за результатами розгляду справи судом враховано, що подружні стосунки між сторонами не склалися через діаметрально протилежні погляди на шлюб, несумісні характери, небажання спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Спільний побут сторонами не ведеться, спір щодо поділу майна подружжя, набутого під час спільного проживання, відсутній.

Доказів, які б спростовували вказані обставини суду не надано.

З огляду на викладені правові норми, встановлені обставини та позицію сторін щодо неможливості збереження сімейних стосунків, суд вважає, що збереження сім`ї в даному випадку буде нічим іншим, як примушуванням сторін до збереження шлюбних відносин, а тому недоцільно надавати подружжю термін на примирення, а шлюб слід розірвати.

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).

Аналіз вказаної правової норми дає можливість суду дійти до висновків, що у зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі, витрати по сплаті судового збору у сумі 1 211 грн 20 коп. необхідно покласти на відповідача.

Керуючись статтями 24, 55, 56, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, статтями 12-13, 19, 81, 133, 141, 247, 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 07 липня 2016 року Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції в Одеській області між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис №257.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне найменування сторін:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Повний текст судового рішення складено та підписано 14.02.2025 року.

Суддя Анна ТОПАЛОВА