Справа № 182/5547/23
Провадження № 2/0182/496/2025
У Х В А Л А

Іменем України

18.02.2025 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Кобеляцької - Шаховал І.О.

секретар Іванова Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Нікополі заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

30 січня 2025 року на адресу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, яка мотивована наступним.

Так, заявниця вказує, що за її зустрічним позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя є вимога про визнання транспортного засобу RENAULT TRAFIC, спеціалізований вантажний фургон, реєстраційним номером НОМЕР_1 , 2015 року випуску - об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і в порядку поділу спільного майна подружжя просила залишити транспортний засіб RENAULT TRAFIC, спеціалізований вантажний фургон, реєстраційним номером НОМЕР_1 , 2015 року випуску, у власності ОСОБА_2 , а на її користь стягнути з ОСОБА_2 грошову компенсації частини його вартості, що складає 273 279 (двісті сімдесят три тисячі двісті сімдесят дев`ять) гривень 00 копійок. Зважаючи на те, що транспортний засіб RENAULT TRAFIC, спеціалізований вантажний фургон, реєстраційним номером НОМЕР_1 , 2015 року випуску, знаходиться в повному володінні та користуванні ОСОБА_2 , який систематично використовує цей транспортний засіб на власний розсуд, тим самим збільшуючи його пробіг, знос вузлів та деталей, а також, враховуючи той факт, що транспортний засіб використовується ОСОБА_2 , в тому числі, в зоні бойових дій, куди входить м.Нікополь та частина Нікопольського району Дніпропетровської області, зважаючи, що мікроавтобуси під час війни стали в цьому регіоні однією з основних цілей дронів-камікадзе, існує ймовірна загроза пошкодження або знищення транспортного засобу, ушкодження здоров`я водія, що може істотно ускладнити чи взагалі унеможливити виконання рішення суду по даній справі. Тому, на підставі викладеного, вона змушена звернутись до суду з даною заявою та просить накласти арешт на транспортний засіб RENAULT TRAFIC, спеціалізований вантажний фургон, реєстраційним номером НОМЕР_1 , 2015 року випуску, який зареєстрований за ОСОБА_2 , шляхом заборони ОСОБА_2 розпоряджатись та користуватись цим транспортним засобом, з метою його збереження до набрання законної сили рішенням суду по даній справі, зобов`язавши ОСОБА_2 зафіксувати пробіг транспортного засобу, про що скласти відповідний акт спільно з нею та надати його до суду.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, вивчивши матеріали, надані заявницею, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно утруднити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

П.6 ч.1 ст.150 ЦПК України передбачає, що позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку. При цьому, виконавчий напис нотаріуса є виконавчим документом, згідно із п.3 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, згідно яких, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами, дійсно, виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд, не оцінюючи наперед докази, але враховуючи усі обставини та доводи, надані позивачем на підтвердження своїх вимог, і з`ясувавши обсяг позовних вимог, у відповідності до виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, прийшов до висновку, що між сторонами, дійсно, виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Крім того, суд враховує інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, зокрема, те, що обраний вид забезпечення позову є тимчасовим заходом і не є формою позбавлення майна або повного утруднення його використання.

Між тим, статтею 150 ЦПК України зазначено, що позов забезпечується накладанням арешту на майно, що належить відповідачу та знаходиться у нього чи у інших осіб.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що невжиття заходу забезпечення позову, про який просить позивач, може унеможливити виконання рішення суду, а тому заяву слід задовольнити частково та накласти арешт на транспортний засіб: «RENAULT TRAFIC, спеціалізований вантажний фургон, реєстраційним номером НОМЕР_1 , 2015 року випуску, який зареєстрований за ОСОБА_2 , заборонивши останньому вчиняти дії, спрямовані на відчуження зазначеного автомобіля.

В іншій частині заява задоволенню не підлягає, оскільки, на думку суду, накладення арешту на спірний автомобіль та заборона вчинення будь-яких дій щодо його відчуження буде ефективним та достатнім способом забезпечення позову.

Таким чином, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 151-153 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити частково.

Накласти арешт на транспортний засіб: «RENAULT TRAFIC, спеціалізований вантажний фургон, реєстраційним номером НОМЕР_1 , 2015 року випуску, який зареєстрований за ОСОБА_2 , заборонивши останньому вчиняти дії, спрямовані на відчуження зазначеного автомобіля.

В іншій частині - заяву залишити без задоволення.

Відомості про сторони:

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_2 ), який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_3 ), яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Інших відомостей про сторони у суду та заявника немає.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення, незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Термін пред`явлення даної ухвали до виконання три роки.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал