Єдиний унікальний номер 341/2170/24
Номер провадження 2/341/127/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Мергеля М. Р., за участю:

секретаря судового засідання Матейко О. С.,

представника позивача Васютина Я. В.,

представниці відповідачки ОСОБА_1 ,

розглянув у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів.

установив

У жовтні 2024 року представник ОСОБА_4 в інтересах позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на утримання спільного сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У позові просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з позивача на користь відповідачки з 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) до 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до судового наказу Галицького районного суду Івано-Франківської області від 05.08.2024 з ОСОБА_2 стягуються аліменти на користь відповідачки на утримання сина ОСОБА_5 у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. 21.09.2004 ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 , від якого у них народилось двоє дітей: син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідно до рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 27.09.2017 з ОСОБА_2 стягуються аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання двох дітей: сина ОСОБА_7 та дочки ОСОБА_5 у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000,0 грн на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 18.05.2021 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 розірвано.

ІНФОРМАЦІЯ_4 у позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_8 народилась дочка ОСОБА_9 . 10.02.2024 ОСОБА_2 уклав шлюб із ОСОБА_10 . Отже, на цей час на утриманні у позивача ОСОБА_2 , крім спільної дитини з відповідачкою ОСОБА_5 , перебувають ще двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що також відомо відповідачці ОСОБА_3 . Зазначив, що аліменти у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу), які стягуються з позивача на підставі судового наказу № 341/1633/24, виданого 05.08.2024 Галицьким районним судом Івано-Франківської області, позбавляють позивача можливості у повній мірі сплачувати аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 та належним чином матеріально забезпечувати дочку ОСОБА_9 . Додав, що позивач у змозі сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Зазначив, що позивач не мав можливості в порядку наказного провадження надати докази наявності на утриманні ще двох неповнолітніх дітей і це не враховано судом під час видачі судового наказу. При цьому судовий наказ немає можливості скасувати в порядку наказного провадження, а тому ОСОБА_2 змушений звернутись до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 13 листопада 2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 03 грудня 2024 року, яке відкладено у зв`язку з клопотанням представниці відповідача на 19 грудня 2024 року.

12 грудня 2024 року на адресу суду від представниці відповідачки надійшов відзив на позов, у якому відповідачка позовні вимоги заперечила у повному обсязі. Зазначила, що позивач жодним чином не довів, що не може сплачувати аліменти у наявному розмірі. Оскільки син позивача від першого шлюбу ОСОБА_7 уже повнолітній, то позивач сплачує тільки 1000,0 грн на утримання дочки ОСОБА_5 . Такий розмір аліментів ніяк не може погіршити матеріальне становище позивача. Також, наявність у позивача малолітньої доньки ОСОБА_9 не свідчить про погіршення його матеріального стану. Позивач проживає у м. Вільнев д`Аск (Норд) Французька Республіка та працює там механіком. Як вбачається з інформації про ціни на оренду житла у цьому місті становлять від 600 до 2000 євро на місяць. Отже, сам факт проживання позивача у Французькій Республіці свідчить про високий рівень матеріальної забезпеченості позивача. На підтвердження погіршення матеріального становища позивача не додано жодного доказу. Зазначила, що наявність на утриманні у позивача ще двох дітей не позбавляє його обов`язку утримувати на належному рівні сина ОСОБА_5 . Додала, що станом на 28.11.2024 заборгованість позивача зі сплати аліментів становить 6745,20 грн. Враховуючи, що стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 розпочато з 01.08.2024, то розмір аліментів, які сплачує позивач на користь відповідачки в середньому становить близько 3000,0 грн. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 2563,0 грн. Проте, законодавчо визначений розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років не відповідає реаліям сьогодення. Тобто, у 2024 році об`єктивно неможливо забезпечити нормальний розвиток дитини, виходячи із суми 2563,0 грн. Позивач є молодою, фізично здоровою людиною у працездатному віці, має задовільне матеріальне становище.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта на праві власності у позивача є наступне майно: сім земельних ділянок; житловий будинок, загальною площею 50.2 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 ; житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 ; житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_3 ; квартира, загальною площею 64,0 кв. м, за адресою: АДРЕСА_4 ; будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_5 , нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_3 .

Крім цього, на праві власності у позивача є чотири транспортні засоби. Відповідачка на цей час не має стабільного доходу. Також, у відповідачки відсутнє будь-яке нерухоме майно, а також немає на праві власності транспортних засобів. Син сторін має встановлений діагноз алергічний риніт, а також має гемангіому на руці, про що відомо позивачу. Дитина росте та постійно потребує нового одягу, взуття, медикаментів. Просить відмовити у задоволенні позовної заяви.

Підготовче судове засідання, яке призначено на 19 грудня 2024 року, відкладено на 07 січня 2025 року за клопотанням представника позивача, оскільки він просив надати час для подання відповіді на відзив.

03 січня 2025 року представник позивача надіслав до суду відповідь на відзив, у якій зазначив, що позивач жодним чином не відмовляється утримувати їхнього спільного з відповідачкою сина, а тільки просить зменшити розмір аліментів. Крім того, позивач з дружиною ОСОБА_8 у лютому 2025 року очікують народження другої дитини. На виконання судового наказу за період з 05 серпня 2024 року до 09 грудня 2024 року позивач добровільно сплатив аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина в загальному розмірі 8400,0 грн, що в середньому становить 2100,0 грн. Позивач матеріально забезпечував їхнього спільного з відповідачкою сина ще задовго до звернення відповідачки до суду.

Позивач вважає, що стягнення аліментів на утримання спільного з відповідачкою неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у визначеному судовим наказом від 05 серпня 2024 року не дасть йому змогу рівнозначно й у повній мірі забезпечувати інших його неповнолітніх дітей. При цьому, аліменти на утримання неповнолітньої дочки позивача ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стягуються з позивача в розмірі 1598,0 грн, у той час як аліменти на утримання сина сторін ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягуються з позивача у розмірі 3206,75 грн.

Позивач заперечує факт наявності у нього нерухомого майна, яке зазначила у відзиві представниця відповідачки. Зазначив, що позивач є власником: земельної ділянки, площею 0,1563 га, кадастровий номер :01:001:0597, яку набуто останнім шляхом безкоштовної передачі із земель комунальної власності; житлового будинку загальною площею 50,20 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 , який набуто позивачем 03.09.2020 на підставі договору дарування; нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , яке набуто позивачем 03.12.2008 на підставі свідоцтва про право власності. Транспортні засоби, про які у відзиві вказує відповідачка, тільки зареєстровані за позивачем, проте вже більше двох років не використовуються та не експлуатуються ним. Вказані транспортні засоби позивач не здає в оренду та не отримує жодного доходу від цих транспортних засобів. На переконання відповідачки, що факт проживання позивача у Французькій Республіці свідчить про високий рівень його матеріальної забезпеченості, позивач повідомив, що він разом з дружиною та неповнолітньою дитиною проживають у близьких родичів його дружини та не сплачують орендної плати у розмірі, про який у відзиві зазначає відповідачка. За таких обставин вважає позовні вимоги ОСОБА_2 обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Ухвалою суду від 07 січня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16 січня 2025 року, яке відкладено на 04 лютого 2025 року.

У судове засідання 04 лютого 2025 року з`явились представники сторін.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові. Також, зазначив, що у позивача погіршилось здоров`я, у нього проблеми зі спиною. Змінилось його матеріальне становище, оскільки він втратив роботу через погіршення стану здоров`я, про що надав докази. Просив позов задовольнити.

Представниця відповідача просила відмовити у позові з підстав, зазначених у відзиві. Додала, що відповідачка ніде не працює і самостійно утримувати дитину, навіть за наявності аліментів у сумі 3200,0 грн надзвичайно складно. При цьому відсутні передбачі законодавством умови для зменшення розміру стягуваних аліментів, а саме не відбулося зміни матеріального або сімейного стану платника аліментів. Додала, що зменшення розміру аліментів до 1/6 доходів позивача, а, фактично, до 1600,0 грн на місяць призведе до неможливості забезпечити навіть першочергових потреб дитини.

Заслухавши представників сторін та надавши належну правову оцінку наявним у справі письмовим доказам, суд установив наступні фактичні обставини справи.

Відповідно до судового наказу Галицького районного суду Івано-Франківської області від 05.08.2024 № 341/1633/24 з позивача ОСОБА_2 стягуються аліменти на користь відповідачки ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття (а. с. 4).

Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 04.10.2024 підтверджується, що на підставі судового наказу № 341/1633/24, 04.10.2024 відкрито виконавче провадження № 76209170 щодо стягнення з позивача на користь відповідачки аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття ( а. с. 5).

Згідно з копією свідоцтва про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підтверджується, що її батьком є позивач ОСОБА_2 , а матір`ю ОСОБА_6 (а. с. 6).

Відповідно до змісту копії виконавчого листа від 11.10.2017, № 341/1192/17, виданого Галицьким районним судом Івано-Франківської області, підтверджується, що з позивача ОСОБА_2 стягувались аліменти на утримання двох дітей: сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000,0 грн щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття (а. с. 7). Відповідно, на цей час має місце стягнення аліментів з позивача на утримання лише ОСОБА_5 у розмірі 1000,0 грн (50% прожиткового мінімуму).

Згідно з розрахунком зі сплати аліментів відповідно до виконавчого листа 11.10.2017, № 341/1192/17 підтверджується, що з позивача за період з січня 2022 року до вересня 2024 року стягнуто аліментів на користь ОСОБА_6 на утримання двох дітей: сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 70375,50 грн (а. с. 8). З огляду на те, що 1000,0 грн менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на цей час стягується саме 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто 1598,0 грн щомісячно.

Відповідно до змісту копії свідоцтва про народження, виданого 08.02.2024, № 000651/2023, відділом реєстрації актів цивільного стану, виборів, похоронної служби, окружних відділів мерії, касового збору Дирекції Цивільних Справ міста Вільнев д`Аск, перекладеним з французької мови на українську мову з апостилем, підтверджується, що ОСОБА_9 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , її батьком є позивач ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а матір`ю ОСОБА_12 (а. с. 9).

Згідно зі змістом копії свідоцтва про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтверджується, що його батьком є позивач ОСОБА_2 , а матір`ю ОСОБА_3 (а. с. 43).

Відповідно до копії листа Галицького відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції від 28.11.2024 № 39256 на адвокатський запит підтверджується, що за виконавчим провадженням № 76209170 боржник ОСОБА_2 добровільно сплатив аліменти у розмірі 6081,80 грн на користь ОСОБА_3 , заборгованість зі сплати аліментів складає 6745,20 грн (а. с. 43 зворот).

Таким чином, суд установив, що позивач на цей час зобов`язаний утримувати трьох неповнолітніх дітей, а саме: на утримання дочки ОСОБА_5 , 2014 року народження, стягуються аліменти у розмірі 1000,0 грн щомісячно (фактично 50% прожиткового мінімуму); утримує у шлюбі ОСОБА_9 , 2023 року народження; та на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі по 3026,75 грн щомісячно.

Згідно з копіями квитанцій відповідачка з жовтня 2023 року до червня 2024 року здійснила оплату за Комарівський заклад дошкільної освіти ясла-садок «Сонечко» у розмірі 3822,0 грн (а. с. 44-48).

Відповідачка ОСОБА_3 на цей час не має стабільного доходу, що підтверджується довідками форми ОК-5 та ОК-7 (Реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування індивідуальні відомості про особу) (а. с. 50-53). Згідно з даними Пенсійного фонду України у відповідачки з вересня 2024 року взагалі відсутній офіційний дохід.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна щодо суб`єкта, номер інформаційної довідки: 407472301, дата, час формування: 10.12.2024, у відповідачки ОСОБА_3 відсутнє будь-яке нерухоме майно (а. с. 56).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна щодо суб`єкта, номер інформаційної довідки: 408489287, дата, час формування: 17.12.2024, позивач ОСОБА_2 є власником: земельної ділянки площею 0,1563 га, кадастровий номер :01:001:0597; житлового будинку, загальною площею 50.2 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 ; нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_3 (а. с. 85).

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстровані такі транспортні засоби: «Оpel combo», 2003 року випуску; «Iveco daily 35C13» 2002 року випуску; причіп «Дністер», модель 2-14 СГ (а. с. 62-63).

ОСОБА_5 хворіє, 19.02.2024 йому встановлено діагноз алергічний риніт (а. с. 55).

Відповідно до скріншотів квитанцій з мобільного додатку Приват 24 АТ КБ «Приватбанк» підтверджується, що позивач перераховував кошти відповідачці, а саме: 22.02.2023 2010,05 грн; 19.07.2023 2010,05 грн; 16.08.2023 2010,05 грн; 11.09.2023 2010,05 грн (а. с. 80-81). Також, сплачував аліменти (отримувач Галицький РВ ДВС), що підтверджується платіжними інструкціями від: 05.11.2024 № 0.0..1 у розмірі 2100,0 грн; 05.11.2024 № 0.0..1 у розмірі 4200,0 грн; 09.12.2024 № 0.0..1 у розмірі 2100,0 грн (а. с. 82-84).

Згідно з копією довідки від роботодавця, призначеної для France Travail «Unedic» від 03.01.2025, перекладеної з французької на українську мову, підтверджується, що до ОСОБА_2 застосовано 16.12.2024 процедуру скорочення або повідомлення про звільнення або підписання угоди про розірвання контракту. Попереднє повідомлення від 16.12.2024 до 03.01.2025. Лікарняний лист від: 14.10.2024 до 11.11.2024; 14.09.2024 до 29.09.2024; 08.05.2024 до 16.06.2024; 26.10.2024 до 31.10.2024.

Відповідно до копії висновку рентгенолога доктора ОСОБА_13 від 26.09.2024, перекладеної з французької на українську мову, у ОСОБА_2 незначне порушення статики хребта, пов`язане з ураженням нижнього дорсального дискартрозу та дорсолюмбального шарніру, а також остеохондроз L5-S1.

Згідно з копією пропозицій ОСОБА_14 щодо адаптації до роботи від 04.12.2024, складеної лікарем профпатологом доктором ОСОБА_15 , перекладеної з французької на українську мову, переміщення не більше 20 кг, інакше дві людини або навантажувач.

Відповідно до копії квитанції про сплату орендної плати від 07.09.2024, перекладеної з французької на українську мову, орендодавець ОСОБА_16 отримав від орендаря ОСОБА_2 суму в розмірі 818 євро (включаючи 60 євро авансу), що відповідає орендній платі + збори, актуалізовані до липня 2024 року. Ця сума виплачена за жовтень, листопад та грудень 2024 та січень 2025 року.

Надаючи правову оцінку установленим обставинам справи та спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У постанові від 14.07.2021 у справі № 161/2823/19 Верховний Суд зазначив наступне.

Позов - це звернена через суд до відповідача матеріально-правова вимога про поновлення порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу, який здійснюється в певній, визначеній законом процесуальній формі.

Основними елементами, що визначають сутність будь-якого позову (індивідуалізуючі ознаки позову) являються предмет і підстава.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить постановити судове рішення. Вона опосередковується спірними правовідносинами - суб`єктивним правом і обов`язком відповідача.

Підставу позову складають обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога.

Звертаючись до суду, позивач самостійно визначає у позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, в тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.

Оцінка предмету заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права позивача, про яке ним зазначається в позовній заяві, здійснюється судом, на розгляд якого передано спір, крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги.

Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно з приписами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Нормами ч. ч. 2, 3 ст. 51 Конституції України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У частинах першій та другій статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Приписами статті 7 Закону України «Про державний бюджет на 2025 рік» установлено у 2025 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років 2563,0 грн.

Відповідно до частини першої статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Тобто, зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану когось із двох (платника аліментів або одержувача), погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. У свою чергу, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому ці підстави мають настати після ухвалення рішення про стягнення аліментів, оскільки таке рішення вже набрало законної сили і встановлені цим рішенням суду обставини, а також обставини, які існували на час його ухвалення, не можуть бути переоцінені у іншій справі, яка розглядається пізніше.

Сину сторін ОСОБА_5 на цей час 4 роки. Рішенням суду (судовим наказом) на його утримання з позивача стягується 3206,75 грн щомісячно, що ледь перевищує мінімальний рекомендований законодавством розмір аліментів на одну дитину.

Суд констатує, що судове рішення (судовий наказ) про стягнення з позивача аліментів у розмірі його доходу, прийнято у серпні 2024 року. Своєю чергою з цим позовом до суду, зокрема із визначеними у ньому підставами, позивач звернувся ще у жовтні 2024 року. Іншими, словами, фактична втрата позивачем роботи у січні 2025 року не була підставою позову і такий факт суд не ураховує під час прийняття рішення у цій справі.

Щодо погіршення стану здоров`я позивача після серпня 2024 року, то суд відповідні доводи і докази, на яких вони ґрунтуються, сприймає критично, оскільки надані медичні документи та рекомендації свідчать про відсутність медичних протипоказань для здійснення фізичної діяльності. Тоді як остеохондроз для особи чоловічої статі 1985 року народження без суттєвих ускладнень, на переконання суду, не є перешкодою для працевлаштування і підтвердженням непрацездатності позивача.

Отже, мінімально гарантований законодавством розмір аліментів для дитини відповідного віку становить 1281,50 грн, тоді як мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину відповідного віку 2563,0 грн.

Положеннями статті 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, у тому числі, дітей віком до 6 років.

Таким чином, аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини.

Однак, цей розмір є мінімальною межею. Максимальна межа, навпаки, не встановлена, а розмір утримання залежить від потреб кожної окремої дитини, від доходів та матеріального становища батьків тощо.

На переконання суду, законодавчо визначений розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не відповідає реаліям сьогодення. Тобто, у 2025 році, об`єктивно, неможливо забезпечити нормальний розвиток дитини, виходячи із суми 2563,0 грн.

Згідно з частиною першою статті 18, частинами першою та другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року (далі Конвенція), держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з ч. 1 ст. 3 вищевказаної Конвенції в усіх діях щодо дітей судами першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Суд бере до уваги те, що позивач, як батько дитини, має обов`язок забезпечити достатній рівень життя своїй дитині, а тому, розмір аліментів має бути відповідним для забезпечення достатнього рівня життя дитини.

При цьому суд, керуючись приписами статті 182 СК України ураховує, що у позивача наявні на праві власності, володіння та/або користування об`єкти нерухомого майна, три транспортні засоби.

Також, суд ураховує, що відповідачка на цей час не отримує офіційних доходів.

Суд, насамперед, діє в інтересах дитини, ураховує обов`язок батьків забезпечувати своїх дітей та дбати про їх необхідний і достатній рівень життя.

Водночас матеріальне забезпечення дитини є лише одним із обов`язків батьків, серед інших: виховання дитини, духовний, моральний та фізичний розвиток дитини, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка її до самостійного життя тощо.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Отже, під час розгляду справи позивач не довів, а, відповідно, суд не зміг встановити погіршення стану здоров`я чи матеріального стану на час звернення до суду з цим позовом. Також, відсутня і зміна сімейного стану позивача з серпня до жовтня 2024 року. Так само, не встановив суд й інших фактичних підстав для зменшення розміру стягуваних аліментів, зокрема з огляду на відсутність доходів у відповідачки, сплату позивачем аліментів на утримання ОСОБА_5 , 2014 року народження, у мінімальному розмірі, фактичне проживання позивача з дитиною ОСОБА_9 , 2023 року народження, за межами України в умовах воєнного стану, наявність у позивача об`єктів нерухомого майна і кількох транспортних засобів.

Таким чином, суд, ураховуючи вищевикладене та установлені фактичні обставини, керуючись, насамперед, інтересами дитини ОСОБА_5 , дійшов висновку, що розмір стягуваних з позивача аліментів його щомісячних доходів, які визначаються як середньомісячного доходу у регіоні України і становить фактично 3206,75 грн на цей час, а не середніх доходів у Французькій Республіці, є справедливим та обґрунтованим, а тому зменшенню не підлягає, у зв`язку з чим у задоволенні позову необхідно відмовити.

На підставі приписів статей 259, 268 ЦПК України суд проголосив вступну та резолютивну частини рішення. Складання повного тексту рішення суду відкладено на строк не більш як десять днів.

Керуючись статтями 180-184, 192 Сімейного кодексу України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 258, 259, 263, 265, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

Відмовити у позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 14 лютого 2025 року.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_6 ;

відповідачка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_7 .

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ