Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2025 року м.Львів

Галицький районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Мисько Х.М.,

секретаря судових засідань Євтушенка В.Ю.,

з участю: представників позивача Яцишина І.І., Стегніцького А.М.

представника відповідача Вовк У.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Підприємства об`єднання Громадян Львівського спортивно культурного центру Шахової асоціації незрячих України «Орієнтир», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «Козаков і партнери» про визнання договору про врегулювання заборгованості недійсним

в с т а н о в и в:

Підприємство об`єднання Громадян Львівського спортивно культурного центру Шахової асоціації незрячих України «Орієнтир», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулися до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Козаков і партнери», в якому просять визнати недійсним договір про врегулювання заборгованості за кредитним договором від 21.12.2020 року.

В обґрунтування позовних вимог покликаються на те, що у квітні 2021 року, під час розгляду судової справи №466/1394/21 позивачам стало відомо про Договір про врегулювання заборгованості за кредитним договором від 21.12.2020 року. Позивачі зазначають, що вказаний договір ними не укладався та не підписувався, а їх підписи на вказаному договорі були сфальсифіковані ТОВ ФК «Козаков і партнери», з метою завдання позивачам матеріальної шкоди. За наведених підстав, позивачі просять позов задоволити, визнавши вказаний договір недійсним.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 22 січня 2024 року відкрито провадження у даній справіта вирішено розглядати таку за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

24.01.2025 року представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «Козаков і партнери» Вовк У.Я. скерувала на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому проти вимог позову заперечила в повному обсязі.

В обгрунтування відзиву покликається на те, що 21.06.2012 р. між ПАТ «Банк Кіпру» (правонаступником якого стало ПАТ «НеосБанк») та Підприємством об`єднання громадян Львівського спортивно культурногоцентру шахової асоціації незрячих України «Орієнтир» укладено кредитний договір № 16/19-919/2012. На забезпечення повернення кредитних коштів, Підприємство «Орієнтир» передало в іпотеку ПАТ «Банк Кіпру» нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення, загальною площею 641,2 кв.м., реєстраційний номер 26004211 та нежитлові приміщення «К-1» загальною площею 488,9 кв.м., реєстраційний номер 28858540, що знаходяться за адресою: м. Львів , вул. Ткацька, 31. Представник відповідача вказує, що 21.07.2014 р. на підставі Договору факторингу № 1 право вимоги до Підприємства «Орієнтир» перейшло від ПАТ «Неос Банк» (попередня назва ПАТ «Банк Кіпру») до АТ «Альфа-Банк».

У зв`язку з тим, що Підприємство «Орієнтир» не виконувало свої зобов`язання за кредитним договором, АТ «Альфа-Банк» звернулось до суду із позовними вимогами про стягнення заборгованості. 28.01.2019 р. постановою Західного апеляційного господарського суду по справі №914/274/18 з Підприємства «Орієнтир» на користь АТ «Альфа Банк» стягнуто грошові кошти в сумі 256 664,63 дол. США. 26.09.2019 р. на підставі Договору факторингу право вимоги до Підприємства «Орієнтир» перейшло від АТ «Альфа-Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Карточка Плюс». 26.09.2019 р. на підставі Договору факторингу №2 право вимоги до Підприємства «Орієнтир» (в тому числі за іпотечним договором) перейшло від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Карточка Плюс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Козаков і Партнери». Під час відступлення прав вимоги за Кредитними договорами до нових кредиторів за окремими договорами про відступлення прав іпотекодержателя, переходили також права іпотекодержателя на нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою м. Львів, вул. Ткацька, 31. Таким чином, з 26 вересня 2019 року право вимоги до Підприємства«Орієнтир» про повернення кредитних коштів за Кредитним договором №16/19-919/2012 перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Козаков і Партнери». з 26 вересня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Козаков і Партнери» стало іпотекодержателем майна - нежитлових приміщень за адресою м. Львів, вул. Ткацька, 31.Оскільки Підприємство «Орієнтир» не оплачувало наявну заборгованість, ТзОВ «Фінансова компанія «Козаков і Партнери» отримало право задовольнити свої вимогиза рахунок переданого в іпотеку майна в порядку ст. 37 ЗУ «Про іпотеку».03 грудня 2019 року приватним нотаріусом Дерев`янко Л.М. проведено державну реєстрацію речових прав на нежитлові приміщення за адресою м. Львів, вул.Ткацька,31 за ТзОВ «Фінансова компанія «Козаков і Партнери». Таким чином, ТзОВ «Фінансова компанія «Козаков і Партнери» як іпотекодержатель набуло права власності на нерухоме майно по вул. Ткацькій, 31 у м. Львові в рахунок погашення заборгованості Підприємства «Орієнтир» за кредитним договором. Зазначене підтверджено судовими рішеннями. Після звернення стягнення на предмет іпотеки Підприємство «Орієнтир» та ряд фізичних осіб, пов`язаних з цим підприємством, вимагали доступу до цих приміщень для отримання, за їх словами, належного їм майна. Маючи на меті врегулювати спірні питання в позасудовому порядку 21.12.2020 р. сторонами було погоджено укласти оспорюваний договір про врегулювання заборгованості за кредитним договором. Проте, після його укладення та надання доступу до приміщень Підприємству «Орієнтир» та фізичним особам-поручителям, які підписали Договір, позивач порушив його умови та почав звертатись до суду з численними позовами та скаргами в правоохоронні органи. Таким чином, вирішення спору, який сторони намагались врегулювати шляхом укладення оспорюваного Договору, перейшло в судову площину. Представник відповідача стверджує, що основною метою укладення оспорюваного договору не було виникнення нових взаємних прав та обов`язків сторін, а врегулювання існуючих, які виникли з кредитних та іпотечних відносин, відтак оскарження такого договору не становить жодного правового інтересу для позивача. За наведених обставин, просить позовні вимоги залишити без задоволення.

30.01.2025 року позивачем ОСОБА_1 на адресу суду скерована відповідь на відзив, з якого вбачається, що позивачі стверджують, що їх підписи на договорі було підроблено. Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 є особами з інвалідністю по зору, що унеможливлює їх самостійне підписання документів. Також позивач зазначає, що договір містив інформацію про 7 осіб, але був складений лише в одному примірнику, що є грубим порушенням вимог цивільного законодавства та метою його укладення було спричинення матеріальної шкоди. .

Позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 у судове засідання не з`явились, належним чином повідомлялись про час та місце розляду справи, скерували на адресу суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивачів ОСОБА_6 вимоги позову підтримали, з мотивів, викладених у такому.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «Козаков і партнери» Вовк У.В. проти позову заперечила, з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву.

Суд, заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися досуду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини 1, 2 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України).

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Таке порушення має бути реальним, обґрунтованим, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів особи позивача з боку відповідача, яка стверджує про їх порушення.

Судом встановлено, що 21.06.2012 року між ПАТ «Банк Кіпру» та Підприємством об`єднання громадян Львівського спортивно - культурного центру шахової асоціації незрячих України «Орієнтир» укладено кредитний договір № 16/19-919/2012. На забезпечення повернення кредитних коштів, Підприємство «Орієнтир» передало в іпотеку ПАТ «Банк Кіпру» нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення загальною площею 641,2 кв.м., реєстраційний номер 26004211 та нежитлові приміщення «К-1» загальною площею 488,9 кв.м., реєстраційний номер 28858540, що знаходяться за адресом : АДРЕСА_1 . 21.07.2014 на підставі Договору факторингу №1 право вимоги до Підприємства об`єднання громадян Львівського спортивно - культурного центру шахової асоціації незрячих України «Орієнтир» перейшло від ПАТ «Неос Банк» (попередня назва ПАТ «Банк Кіпру») до АТ «Альфа-Банк». Постановою Західного апеляційного господарського суду від 28.01.2019 по справі №914/274/18 з Підприємства «Орієнтир» на користь АТ «Альфа Банк» стягнено грошові кошти в сумі 256 664,63 доларів США, що підтверджується копією постанови.

26.09.2019 року на підставі Договору факторингу право вимоги до Підприємства об`єднання громадян Львівського спортивно - культурного центру шахової асоціації незрячих України «Орієнтир» перейшло від АТ «Альфа-Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Карточка Плюс». 26.09.2019 на підставі Договору факторингу №2 право вимоги до Підприємства об`єднання громадян Львівського спортивно - культурного центру шахової асоціації незрячих України «Орієнтир» (в тому числі за іпотечним договором) перейшло від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Карточка Плюс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Козаков і Партнери».Під час відступлення прав вимоги за Кредитними договорами до нових кредиторів за окремими договорами про відступлення прав іпотеко держателя, переходили також права іпотекодержателя на нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: м. Львів , вул. Ткацька, 31, що підтверджується копією постанови Верховного Суду від 22.11.2023 у справі №466/1394/21.

03 грудня 2019 року приватним нотаріусом Дерев`янко Л.М. проведено державну реєстрацію речових прав на нежитлові приміщення за адресою м. Львів, вул.Ткацька, 31 за ТзОВ «Фінансова компанія «Козаков і Партнери».

21.12.2020 між ТзОВ «Фінансова компанія «Козаков і Партнери» та Підприємством об`єднання громадян Львівського спортивно - культурного центру шахової асоціації незрячих України «Орієнтир» та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 укладено договір про врегулювання заборгованості за кредитним договором №16/19-919/2012 від 21.06.2012, украденим між ПАТ «Банк Кіпру» та Підприємством об`єднання громадян Львівського спортивно - культурного центру шахової асоціації незрячих України «Орієнтир».

Пунктом 2.1.2. договору про врегулювання заборгованості за кредитним договором, визначено, що сторони домовились, що зобов?язання зі сплати заборгованості за Кредитним договором, в тому числі три відсотки річних, та усі інші вимоги Кредитора до Боржника, які можуть існувати за Кредитним договором припиняються внаслідок прощення боргу Кредитором на підставі статті 605 Цивільного кодексу України.

Згідно з пунктом 2.1.3 договору, сторони підтверджують повне припинення будь-яких зобов`язань між ними, які виникли внаслідок Кредитного договору та внаслідок звернення Кредитором стягнення на належне Боржнику майно шляхом набуття Кредитором права власності на нежитлове приміщення літ. «К-1», загальною площею 488,9 кв.м, що знаходиться в АДРЕСА_1 , та нежитлове приміщення, загальною площею 641,2 кв.м, що знаходяться в АДРЕСА_1 . Сторони підтверджують відсутність будь-яких вимог та претензій (в т.ч. грошових) один до одного у зв`язку із виконанням Кредитного договору, Іпотечного договору, та діями по зверненню стягнення на належний Боржнику предмет іпотеки.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Статтею 215 Цивільного кодексу України закріплено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Таким чином суд, вирішуючи спір про визнання недійсним договору встановлює наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання договору недійсним і настання відповідних правових наслідків, а саме: відповідність змісту договору вимогам закону, додержання встановленої форми договору, правоздатність сторін за договором, у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивачі стверджували, що оспорюваний договір укладено з порушенням вимог діючого законодавства, а саме такий містить підроблені підписи позивача та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , оригінал договору у них відсутній, такий було складено в одному примірнику, за наявності 7-ми підписантів та його було сфальсифіковано з умислом на заволодіння матеріальними цінностями.

Однак такі покликання позивачів є безпідставними та недоведеними, виходячи з наступного.

Так, ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 03 лютого 2025 року у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 про призначення почеркознавчої експертизи відмовлено. Підставою для відмови у призначенні експертизи слугувало те, що суду не надано оригіналу договору про врегулювання заборгованості за кредитним договором від 21.12.2020 року, у сторін такий відсутній, а призначення експертизи за наведених підстав прямо суперечитиме Інструкції прго призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 р. № 53 (у редакції нанаказу Міністерствам юстиції України від 26.12.2012 р. № 1950/5) та унеможливить проведення такої. Разом з тим, позивачі не скористались своїм правом, передбаченим ст. 106 ЦПК України та не подали до суду висновку експерта, складеним на їх замовлення.

Судом встановлено, що оспорюваний договір про врегулювання заборгованості від 21.12.2020 року був укладений на виконання кредитного договору № 16/19-919/2012, за яким право вимоги до Підприємства об`єднання Громадян Львівського спортивно культурного центру Шахової асоціації незрячих України «Орієнтир» про повернення кредитних коштів перейшло до ТзОВ «ФК «Козаков і Партнери», що підтверджено судовими рішеннями. Доводи позивачів що укладення договору в одному примірнику за наявності семи учасників порушує їх права є безпідставними, оскільки жодне з положень договору не містить відомостей про укладення такого договору саме в одному примірнику.

Як вбачається, з копії договору про врегулювання заборгованості, такий не встановлював для сторін жодних нових прав чи обов`язків, не містив жодних майнових умов для його сторін, а метою його укладення було врегулювання вже існуючих прав та обов`язків сторін, які виникли з кредитних та іпотечних відносин, що спростовує твердження позивачів про його фальсифікацію з метою заволодіння матеріальними цінностями.

Зокрема, п. 2.1.3 договору про врегулювання заборгованості за кредитним договором від 21.12.2020 визначено, що сторони підтверджують повне припинення будь-яких зобов`язань між ними, які виникли внаслідок Кредитного договору № 16/19-919/2012 та внаслідок звернення Кредитором стягнення на належне Боржнику майно, шляхом набуття Кредитором права власності на нежитлове приміщення літ. «К-1», загальною площею 488,9 кв.м, що знаходиться в АДРЕСА_1 , та нежитлове приміщення, загальною площею 641,2 кв.м, що знаходяться в АДРЕСА_1 . Сторони підтверджують відсутність будь-яких вимог та претензій (в т.ч. грошових) один до одного у зв`язку із виконанням Кредитного договору, Іпотечного договору, та діями по зверненню стягнення на належний Боржнику предмет іпотеки.

Окрім того, п. 2.3.1 договору про врегулювання заборгованості за кредитним договором від 21.12.2020 визначено, що з метою припинення усіх судових та виконавчих проваджень, сторони зобов`язуються здійснити наступні дії: а) Кредитор у 10-денний строк з моменту підписання цього Договору зобов`язується відкликати із судів усі ініційовані ним судові провадження (подати заяви про відмову від позовів); б) Боржник у 10-денний строк з моменту підписання цього Договору зобов`язується відкликати із судів усі ініційовані ним судові провадження (подати заяви про відмову від позовів); в) Поручителі у 10-денний строк з моменту підписання цього Договору зобов`язуються відкликати із судів усі ініційовані ними судові провадження (подати заяви про відмову від позовів); г) Сторони у 10-денний строк подають до правоохоронних органів заяви про закриття кримінальних проваджень ініційованих ними.

Відповідно до статей 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Однак, як встановлено судом, у лютому 2021 року підприємство об`єднання громадян Львівський спортивно -культурний центр шахової асоціації незрячих України «Орієнтир» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_7 , приватного підприємства «Занзібар Холдинг» (далі - ПП «Занзібар Холдинг»), третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Козаков і Партнери» (далі - ТОВ «ФК «Козаков і Партнери»), про витребування майна з чужого незаконного володіння, що свідчить про невиконання і порушення умов цього договору позивачем.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова 08 листопада 2021 року у справі №466/1394/21, яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного суду від 29 березня 2023 року та постановою Верховного Суду від 22 листопада 2023 року, відмовлено у задоволенні позову Підприємства об`єднання громадян Львівський спортивно культурний центр шахової асоціації незрячих України «Орієнтир» до ОСОБА_7 , приватного підприємства «Занзібар Холдинг», третя особа товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Козаков і Партнери» про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів.

З аналізу викладених вище доводів та мотивів, за висновком суду, позивачами належними та допустимими доказами не доведено, що укладенням договору про врегулювання заборгованості за кредитним договором від 21.12.2020 року, порушено їх права та обов`язки, не доведено, що зміст договору не відповідає вимогам закону,відтак підстав для визнання такого недійсним суд не вбачає.

Окремо, суд звертає увагу на те, що як вбачається з копії заяви про уточнення позовних вимог ОСОБА_1 , яка подана 08.05.2023 року до Шевченківського районного суду м. Львова межах судової справи №466/4317/21 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Козаков і партнери», ПП «Занзібар Холдинг», приватного виконавця Білецького І.М., ОСОБА_8 , ОСОБА_7 про витребування майна та стягнення коштів, останній, з метою повного та всебічного дослідження обставин справи, просив суд долучити до матеріалів справи копію договору про врегулювання заборгованості за кредитним договором від 21.12.2020, що свідчить про факт визнання його правового значення.

Згідно зі ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене вище, виходячи із принципів законності, верховенства права, виваженості та розумності, суд доходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог Підприємства об`єднання Громадян Львівського спортивно культурного центру Шахової асоціації незрячих України «Орієнтир», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та відсутності законних підстав для задоволення позовної заяви, а тому відсутні правові підстави для визнання договору про врегулювання заборгованості від 21.12.2020 року недійсним.

Щодо заяви представника відповідача ТзОВ «ФК «Козаков і партнери» про застосування строку позовної давності до позовних вимог позивачів, суд зазначає таке.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України).

Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно із ч. 3, ч.4 статті 267 ЦК України, позовна, давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно із позицією Великої Палати Верховного Суду, зазначеної у постанові від 14 червня 2023 року по справі №755/13805/16-ц звертає увагу на те, що суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позову. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушено право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушено, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушено, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем.

Оскільки, суд прийшов до переконання про відсутність підстав для задоволення позову та його необґрунтованість, відтак заява відповідача про застосування строку позовної давності до вимог позивача не підлягає оцінці при вирішенні вказаного спору по суті.

Згідно зі ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі відмови в позові - на позивача.

При зверненні до суду з позовом позивачі були звільнені від сплати судового збору відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.12, 15, 16, 203, 204, 215, 628, 638 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 4, 5, 12, 13, 15, 16, 19, 49, 76, 77, 81, 89, 92, 102 104, 120, 123, 126, 141, 178, 247, 258, 259, 263, 265, 273, 353, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову Підприємства об`єднання Громадян Львівського спортивно культурного центру Шахової асоціації незрячих України «Орієнтир», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «Козаков і партнери» про визнання договору про врегулювання заборгованості недійсним - відмовити.

Судові витрати віднести за раухнок держави.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом тридцяти днів,з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 13.02.2025року.

Учасники у справі:

Позивачі:

Підприємство об`єднання Громадян Львівського спортивно культурного центру Шахової асоціації незрячих України «Орієнтир» (79009, м. Львів, вул. Масарика, 2/54, ),

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ),

ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 ),

ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 ),

ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 ),

ОСОБА_5 ( АДРЕСА_5 ,РНОКПП: НОМЕР_5 )

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Козаков і партнери», (ЄДРПОУ 40981689, адреса: 79008, м.Львів, вул. Театральна, 24).

Суддя Мисько Х.М.