УХВАЛА

12 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 177/1120/21

провадження № 61-10205св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого -Луспеника Д. Д.,
суддів:Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Гулька Б. І.,Білоконь О. В., Коломієць Г. В.,

учасники справи:

позивачка - ОСОБА_1 ,

відповідач - Комунальний позашкільний заклад «Дитячий оздоровчий табір «Страт» Криворізької міської ради,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Целік Віктор Віталійович, про повернення судового збору у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального позашкільного закладу «Дитячий оздоровчий табір «Страт» Криворізької міської ради про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та судових рішень

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Комунального позашкільного закладу «Дитячий оздоровчий табір «Старт» Криворізької міської ради (далі - КПЗ «Дитячий оздоровчий табір «Старт») про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2022 року позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ КПЗ «Дитячий оздоровчий табір «Старт» від 13 липня 2021 року № 48-к/тр про звільнення ОСОБА_1 з посади охоронника на підставі пункту 2 статті 40 КЗпП України. Поновлено ОСОБА_1 на посаді охоронника КПЗ «Дитячий оздоровчий табір «Старт». Стягнуто з КПЗ «Дитячий оздоровчий табір «Старт» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 20 липня 2021 року до 15 квітня 2022 року в сумі 55 682,10 грн.

Зазначено, що визначена судом сума середнього заробітку підлягає стягненню на користь позивача з вирахуванням суми податку на доходи фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Додатковим рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 29 квітня 2022 року стягнуто з КПЗ «Дитячий оздоровчий табір «Старт» на користь ОСОБА_1 23 800,00 грн на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 20 вересня 2022 року рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2022 року та додаткове рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 29 квітня 2022 року скасовано.

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь КПЗ «Дитячий оздоровчий табір «Старт» витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2 724,00 грн.

Постановою Верховного Суду від 18 травня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Целік В. В., задоволено.

Постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 вересня 2022 року скасовано.

Рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2022 року та додаткове рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 29 квітня 2022 року залишено в силі.

Стягнуто з КПЗ «Дитячий оздоровчий табір «Старт» на користь держави судові витрати за подання касаційної скарги у розмірі 1 816,00 грн.

Стягнуто з КПЗ «Дитячий оздоровчий табір «Старт» на користь ОСОБА_1 20 300,00 грн - витрати на правничу допомогу.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Целік В. В., про поворот виконання судового рішення в частині повернення сплаченого судового збору відмовлено.

Короткий зміст заяви про повернення судового збору

У січні 2025 року ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Целік В. В., через підсистему «Електронний суд» звернулася до Верховного Суду із заявою про повернення судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги.

Заява мотивована тим, що за подання касаційної скарги ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 1 816,00 грн. Постановою Верховного Суду від 18 травня 2023 року встановлено наступне: «Щодо сплати ОСОБА_1 судового збору у розмірі 1 816,00 грн за подання касаційної скарги, то зважаючи на предмет спору (поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу), заявниця звільнена від сплати судового збору і не мала обов`язку сплати вказаної суми судового збору. Тому зайво сплачена нею сума судового збору може бути повернена ОСОБА_1 за її заявою.»

Рух заяви в Верховному Суді

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу Верховного Суду від 13 січня 2025 року заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору передано на розгляд судді-доповідачу Гулейкову І. Ю.

20 січня 2025 року Верховний Суд надіслав до Криворізького районного суду Дніпропетровської області лист про невідкладне надсилання матеріалів справи № 177/1120/21 для розгляду зазначеної заяви ОСОБА_1

28 січня 2025 року матеріали справи № 177/1120/21 надійшли до Верховного Суду.

Протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів від 28 січня 2025 року визначено склад колегії суддів для розгляду заяви ОСОБА_1 про повернення судового збору у справі № 177/1120/21, а саме: суддя-доповідач Гулейков І. Ю., судді, які входять до складу колегії: Білоконь О. В., Гулько Б. І., Коломієць Г. В., Луспеник Д. Д. (головуючий).

Позиція Верховного Суду та її правове обґрунтування

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви ОСОБА_1 про повернення судового збору, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що така заява підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оплату праці» до структури заробітної плати входить основна заробітна плата та додаткова.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року в справі № 755/12623/19 (провадження № 14-47цс21) вказала, що середній заробіток за час вимушеного прогулу, передбачений частиною другою статті 235 КЗпП України, та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, визначений статтею 117 КЗпП України, мають різну правову природу.

Середній заробіток за частиною другою статті 235 КЗпП України за своїм змістом є заробітною платою, право на отримання якої виникло у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин, оскільки особа поновлюється на роботі з дня звільнення, тобто вважається такою, що весь цей час перебувала в трудових відносинах.

Спір про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який виник у зв`язку з незаконним звільненням працівника, який був позбавлений можливості виконувати роботу не з власної вини, є трудовим спором, пов`язаним з недотриманням законодавства про працю та про оплату праці. За пред`явлення вимоги про стягнення середнього заробітку, передбаченого частиною другою статті 235 КЗпП України, позивачі звільняються від сплати судового збору в усіх судових інстанціях на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI.

Таким чином, зважаючи на предмет позову, ОСОБА_1 на момент подання касаційної скарги була звільнена від сплати судового збору.

Натомість, ОСОБА_1 , звертаючись до Верховного Суду із касаційною скаргою, долучила квитанцію від 13 жовтня 2022 року № 6239-96 про сплату судового збору у розмірі 1 816,00 грн.

Пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відповідно до частини другої статті 7 Закону України «Про судовий збір» у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Згідно з абзацом першим пункту 5 розділу І Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року № 787, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету або на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, здійснюється за поданням (висновком, повідомленням) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Висновки за результатами розгляду заяви

Оскільки ОСОБА_1 сплатила судовий збір за подання касаційної скарги, хоча і не мала такого обов`язку за Законом України «Про судовий збір», то зайво сплачений нею судовий збір у розмірі 1 816,00 грн згідно з квитанцією від 13 жовтня 2022 року № 6239-96 підлягає поверненню.

Керуючись пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Целік Віктор Віталійович, про повернення судового збору задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві повернути ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 1 816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) грн 00 коп згідно з квитанцією від 13 жовтня 2022 року № 6239-96, що внесений до ГУК у м. Києві/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) (м. Київ), рахунок отримувача: UA0026007.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийД. Д. Луспеник
Судді:О. В. Білоконь
І. Ю. Гулейков
Б. І. Гулько
Г. В. Коломієць