Провадження № 22-ц/4808/433/25
Головуючий у 1 інстанції Пастернак І.А.
Суддя-доповідач Мальцева Є.Є.
У Х В А Л А

14 лютого 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі судді Мальцевої Є.Є., ознайомившись із апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 грудня 2024 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок часткового погашення заборгованості у загальному розмірі 13 144 315,41 грн. за Договором про надання траншу №1301.766 від 05.11.2011 року та Договором про надання траншу №1301.766 від 05.11.2013 року, стягнення судових витрат в розмірі 31 001,48 грн., за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк», ОСОБА_1 , треті особи: фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсним та припиненим Договору іпотеки від 06.11.2013 року, укладений між ОСОБА_1 та АТ «ПроКредит Банк»; визнання за ОСОБА_2 шляхом виділення у натурі 1/2 частки із майна, що є у спільній сумісній власності право власності на 1/2 частину всіх предметів іпотеки; стягнення судових витрат,

в с т а н о в и в:

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 грудня 2024 року позов АТ «ПроКредит Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок часткового погашення заборгованості у загальному розмірі 13 144 315,41 грн. за Договором про надання траншу №1301.766 від 05.11.2011 року та Договором про надання траншу №1301.766 від 05.11.2013 року, стягнення судових витрат в розмірі 31 001,48 грн. задоволено.

Звернуто стягнення на предмети іпотеки, що належать на праві власності ОСОБА_1 та перебуває в іпотеці ПАТ "ПроКредит Банк", згідно договору іпотеки від 06.11.2013р. посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Шпаргало О.В., зареєстровано в реєстрі за № 2037.

Припинено право власності ОСОБА_1 , на предмети іпотеки згідно договору іпотеки від 06.11.2013р., посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Шпаргало О.В., зареєстровано в реєстрі за №2037.

Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь ПАТ "ПроКредит Банк", , місце знаходження:03115, м.Київ, просп. Перемоги,107-А, - 31 001,48 грн. витрат по оплаті судового збору.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ "ПроКредит Банк", ОСОБА_1 , треті особи: фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 про визнання недійсним та припиненим Договору іпотеки від 06.11.2013 року, укладений між ОСОБА_1 та АТ "ПроКредит Банк"; визнання за ОСОБА_2 шляхом виділення у натурі 1/2 частки із майна, що є у спільній сумісній власності право власності на 1/2 частину всіх предметів іпотеки; стягнення судових витрат відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. В прохальній частині скарги просить звільнити її від сплати судового збору, оскільки перебуває у скрутному матеріальному становищі, майновий стан є важким, про що свідчить відповідь на заяву від Головного управління ДПС в Івано-Франківській області та копія довідки про доходи від ПФУ.

Разом з тим, ці відомості є недостатніми для визначення тієї обставини, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законом розмірі. Будь-яких інших доказів на підтвердження незадовільного майнового стану (розміру реального доходу, прибутку, наявності рухомого/нерухомого майна, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, тощо), що могли б слугувати підставою для звільнення від сплати судового збору, апелянтом не надано.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Обов`язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір - це процесуальний обов`язок, визначений нормами процесуального права.

Відповідно до п. 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Відповідно до ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більш як до ухвалення судового рішення у справі.

Разом з цим, у статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у зв`язку із цим, саме по собі клопотання апелянта про звільнення від сплати судового збору, без підтверджуючих на те документів, не може вважатися достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є:військовослужбовці; батьки,які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину вікомдо чотирнадцяти років абодитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову єзахист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно з ч. 2 цієї статті суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 січня 2021 року по справі № 0940/2276/18, провадження № 11-336апп20, зробила висновок, що з аналізу ж статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Разом із тим, Верховний Суд у постанові від 30 березня 2021 року у справі № 338/158/19, провадження № 61-11548св20, зауважив, що єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати фізичної особи є врахування судом її майнового стану.

За приписами ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Тобто, основним у вирішенні питання про наявність підстав для звільнення від сплати судового збору є встановлення майнового стану сторони, яка заявила відповідне клопотання. Дані обставини встановлюються судом на підставі доказів (наприклад, індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-5), що видається органами Пенсійного фонду України, та/або відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми/джерела виплачених доходів та утриманих податків, що видається органами Державної податкової служби України, довідка про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

Відмова у звільненні від сплати судового збору не порушує положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на справедливий суд, оскільки не перешкоджає апелянту у доступі до суду і не ускладнює його таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір, його об`єкти та ставки, підстави і порядок сплати, а також умови звільнення від сплати встановлені законом, тобто справляння судового збору переслідує законну мету.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19 червня 2001 року зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Вказані скаржником обставини не можуть бути підставою для звільнення від сплати судового збору, оскільки нею не надано повного обсягу доказів на підтвердження того, що її майновий стан на день звернення з апеляційною скаргою перешкоджав сплаті судового збору у встановлених законодавством порядку і розмірі.

Отже, наведені апелянтом доводи та надані на їх підтвердження докази не можуть в повному обсязі свідчити про неможливість сплати судового збору або свідчити про відсутність коштів для сплати судового збору, відтак не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору, тому суд не може задовольнити відповідне клопотання апелянта.

Скаржник має право заявити клопотання про відстрочку або розстрочку сплати судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення, за умови надання необхідних доказів, підтверджуючих тяжкий майновий стан апелянта.

До того ж вбачається, що апеляційна скарга не відповідає вимогам статті 356 ЦПК України, зокрема: апеляційна скарга не містить копій скарги та доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи, а також не вказано в чому полягає необґрунтованість та незаконність рішення.

Відповідно до частини 3 статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються копії скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет. У разі подання скарги та доданих матеріалів в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, скаржнику необхідно надати копії скарги та доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи.

Згідно з актом № 15 від 12 лютого 2024 року, складеним посадовими особами Івано-Франківського апеляційного суду, зазначені в додатку до апеляційної скарги «копії скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи» та «оригінал клопотання про застосування апеляційним судом до позивача АТ «ПроКредит Банк» заходів процесуального примусу» фактично відсутні.

Крім того згідно вимог пункту 5 частини 2 статті 356 ЦПК України в апеляційній скарзі має бути зазначено в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо.

Так із змісту апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 не вказала, в чому полягає незаконність або необґрунтованість рішення, яке оскаржується, не вказано, в чому полягає неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, або неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, не зазначені нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.

Таким чином, ОСОБА_1 необхідно уточнити апеляційну скаргу, зазначивши, в чому полягає незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Згідно п. 2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу.

За таких обставин апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 грудня 2024 року залишити без руху та надати строк протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 185, 356, 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 грудня 2024 року залишити без руху та надати скаржнику термін протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали для усунення зазначених недоліків.

У випадку невиконання у встановлений строк зазначених вимог, апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута апелянту.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Є.Є. Мальцева