Справа № 490/510/25
н/п 2-с/490/33/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2025 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Черенкової Н.П.,

при секретарі Романової К.Т.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу № 490/510/25 за заявою Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 заборгованості за споживчу теплову енергію, -

ВСТАНОВИВ:

27.01.2025 року Центральним районним судом м. Миколаєва видано судовий наказ (справа №490/510/25) за заявою ПрАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» про видачу судового наказу про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 заборгованості за споживчу теплову енергіюна користь Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» заборгованість за спожиту теплову енергію за період з листопада 2022 року по вересень2024 року в сумі 3414 грн. 33 копта судовий збір у розмірі по 100 грн. 93 коп. з кожного.

13.02.2025 року від ОСОБА_1 надійшла заява про скасування судового наказу, в якій заявник висловлює свою незгоду із заявленими вимогами, вважає за необхідне скасувати судовий наказ, мотивуючи це наступним.

По перше, ОСОБА_3 це попередній власник квартири, який знятий з реєстрації (виписаний) з цієї адреси ще 28 березня 2017 року і станом на зараз ніякого відношення до квартири заявника взагалі немає.

По друге, ні з заявником, ні з ОСОБА_2 не укладався договір з ПрАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» про надання послуги з постачання теплової енергії. Також ними не вчинялися будь які дії, які б свідчили про їх бажання приєднатися до умов індивідуального договору про надання послуг на який посилається стягувач. Ними не подавалася заява про приєднання, не оплачувалися незрозумілі послуги і вони не отримували ніяких послуг від стягувача

По третє, в квартирі АДРЕСА_1 , з 2017 року встановлено індивідуальне опалення. А 21 вересня 2017 року квартира заявника була відключена від внутрішньо будинкових мереж ЦО і ГВП, про що свідчить Акт про відключення підписаний уповноваженим представником ПАТ Миколаївська ТЕЦ.

По четверте, в будинку АДРЕСА_2 залишилося всього п`ять квартир, які ще приєднані до внутрішньо будинкових мереж ЦО ГВП, всі інші квартири мають автономне опалення. У під`їзді де розташована квартира заявників усі квартири з автономним опаленням, тому внутрішньо будинкові мережі взагалі не функціонують і є перекритими, а іншого ЦО ГВП в місцях загального користування в під`їзді взагалі немає.

Отже, на підставі вищевикладеного, заявник вважає, що заборгованість нарахована неправомірно, а тому у заяві про видачу судового наказу вбачається спір про право, отже судовий наказ підлягає скасуванню.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 14.02.2025 року прийнято дану заяву до розгляду, призначено судове засідання.

Відповідно до частини другої статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно із частиною третьою статті 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Отже, враховуючи вимоги цивільно - процесуального законодавства - судовий наказ скасовується, якщо надійшла заява боржника про скасування судового наказу.

Відповідно до роз`яснень, викладених в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року за № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Крім того, мають враховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником; із доданих документів вбачається пропуск позовної давності, то така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто, в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право та при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи, а тому відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу.

Отже, зазначені в заяві про скасування судового наказу доводи заявника можуть бути перевірені судом лише під час розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

За таких обставин, оскільки спірний наказ видано без врахування наведених у заяві про скасування судового наказу обставин та фактів, зважаючи на те, що боржник оспорює наявність заборгованості, суд доходить висновку, що заява про скасування судового наказу підлягає задоволенню.

Клопотання про поворот виконання судового наказу не заявлено.

За приписами частини другої статті 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що у даному випадку з правовідносин, які склалися між сторонами вбачається спір про право, тому суд вважає, що судовий наказ від 27.01.2025 року по справі №490/510/25 підлягає скасуванню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.170,171 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу № 490/510/25 за заявою Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 заборгованості за споживчу теплову енергію задовольнити.

Скасувати судовий наказ, виданий Центральним районним судом м. Миколаєва 27 січня 2025 року, у справі №490/510/25 за заявою Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» про видачу судового наказу про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 заборгованість за спожиту теплову енергію за період з листопада 2022 року по вересень 2024 року в сумі 3414 грн. 33 копта судовий збір у розмірі по 100 грн. 93 коп. з кожного.

Роз`яснити стягувачу його право на звернення з тією самою вимогою до суду у позовному порядку.

Ухвала оскаржується в порядку, передбаченому ст.ст. 352-354 ЦПК України.

Суддя Н.П. Черенкова