Справа № 152/100/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17 лютого 2025 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого Войнаровського І.В.,

за участі:

секретаря Дроган Н.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої дії адвокат Кришина Альона Миколаївна до Шаргородської міської ради Жмеринського району Вінницької області, про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, третя особа: ОСОБА_2 ,

у с т а н о в и в:

21 січня 2025 року адвокат Кришина А.М., в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до Шаргородської міської ради Жмеринського району Вінницької області, про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

Зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка по день смерті постійно проживала і була зареєстрована в с. Слобода-Шаргородська Жмеринського району Вінницької області. Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, яке складається в тому числі із земельної ділянки площею 1,4406 га, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території колишньої Руданської сільської ради Шаргородського району Вінницької області і належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯБ №700072, виданого Шаргородською РДА 19.01.2007. За життя ОСОБА_3 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом буде мати право, заповіла своїй внучці ОСОБА_1 .. На день смерті спадкодавця заповіт не змінено і не скасовано. Вказує, що позивач ОСОБА_1 являється спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 , однак вона не подала вчасно до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті баби, оскільки не знала про наявність заповіту на свою користь, оскільки при житті остання ніколи не говорила про те, що склала заповіт на її ім`я. У вересні 2024 року батько позивача повідомив їй про те, що знайшов у документах баби заповіт на її користь. При зверненні до державного нотаріуса Шаргородської державної нотаріальної контори Хлапоніна О.О. з метою оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3 , представнику позивача ОСОБА_4 було відмовлено в оформленні спадщини, оскільки ОСОБА_1 пропустила строк для прийняття спадщини. Причиною пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини стало те, що позивачу не було відомо про наявність заповіту на її користь, що ОСОБА_1 вважає поважною причиною.

Просить визнати строк для прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 пропущеним ОСОБА_1 з поважних причин та визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 в три місяці, починаючи з дня набрання рішенням суду у цій справі законної сили.

Ухвалою суду від 07 січня 2025 року цю позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, та призначено підготовче засідання (а.с.24).

У підготовче засідання позивачка та представник позивачки не з`явилися. 17 лютого 2025 року від представника позивача адвоката Кришини А.М. до суду надійшла заява, в якій вона просить розгляд справи провести у відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення рішеня у підготовчому засіданні (а.с.33).

Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився, однак 23 січня 2025 року подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без участі представника Шаргородської міської ради, проти задоволення позову, в тому числі в підготовчому засіданні, не заперечують (а.с.26).

Третя особа ОСОБА_2 в підготовче засідання не з`явився. 30 січня 2025 року до суду надійшла заява, в якій він просить розгляд справи проводити у його відсутність. Щодо задоволення позову не заперечує, а також не заперечує щодо ухвалення рішення у підготовчому засіданні (а.с.28).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити, виходячи із такого.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Слобода Шаргородська Жмеринського району Вінницької області, померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.9).

Відповідно до копії заповіту від 01 лютого 2019 року, ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила наступне розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день її смерті і на що за законом вона матиме право, заповіла своїй внучці ОСОБА_1 (а.с.10).

Згідно з копією державного акту на право васності на земельну ділянку серії ЯБ №700072, власником земельної ділянки площею 1,4406 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Руданської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, була ОСОБА_3 (а.с.11).

Відповідно до копії довідки №1811 від 08 жовтня 2024 року, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день смерті постійно проживала та була зареєстрована по АДРЕСА_1 . На день відкриття спадщини разом спадкодавцем ОСОБА_3 проживав та був зареєстрований син ОСОБА_2 , 1978 року народження (а.с.12).

Постановою державного нотаріуса Шаргородського державної нотаріальної контори Вінницької області Хлапоніним О.О. №586/02-31 від 14 жовтня 2024 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, з підстави пропуску нею строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.13).

Згідно з повідомленням Шаргородської державної нотаріальної контори Вінницької області №84/01-16 від 30 січня 2025 року, спадкова справа до майна померлої ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заводилася, згідно алфавітний книг обліку спадкових справ за 2022-2025 роки (а.с.31).

Судом установлено, що позивачка ОСОБА_1 пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 з поважних причин.

Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов`язані зі спадкуванням, які регулюються Цивільним кодексом України (далі ЦК України).

Так, згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частинами 1 та 2 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1 ст. 1221 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом, зокрема, можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. 2 ст. 1269 ЦК України заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно із частинами 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За приписами ч. 1, 2 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Пунктом 2 Постанови пленуму Верховного суду України № 14 від 18 грудня 2009 року встановлено, що обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

З огляду на викладене, суд вважає поважною та обґрунтованою причину пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 з огляду на це, на переконання суду, позивачці слід визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини тривалістю в три місяці, який слід відраховувати з дня набрання рішенням суду законної сили.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ураховуючи викладене вище, суд доходить висновку про повне задоволення позову.

Керуючись статтями 2, 4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 200, 247, 259, 263-265 ЦПК України, на підставі статей 1220, 1222, 1223, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої дії адвокат Кришина Альона Миколаївна до Шаргородської міської ради Жмеринського району Вінницької області, про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, третя особа: ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Визнати строк для прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , пропущеним ОСОБА_1 з поважних причин та визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 в три місяці, починаючи з дня набрання рішенням суду у цій справі законної сили.

Згідно зі статтями 273, 354, 355 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.В. Войнаровський