Справа № 704/1109/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2025 року м. Христинівка

Христинівський районний суд Черкаської області у складі:

головуючої судді Школьної А.В.,

за участю секретаря судового засідання Самсоненко А.П.,

представника позивача ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції),

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Христинівка за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про виключення відомостей про батьківство з актового запису про народження дитини,

ВСТАНОВИВ:

30.09.2024 ОСОБА_3 через свого представника ОСОБА_1 звернувся до Тальнівського районного суду з позовом до ОСОБА_4 про виключення відомостей про батьківство з актового запису про народження дитини.

На обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 21.07.2021 уклали шлюб, від якого народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після народження дитини сімейне життя між сторонами не склалося, в результаті чого рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 15.07.2024 у справі № 704/612/24 шлюб між ними розірвано.

Причиною розлучення стало повідомлення відповідачкою у 2022 році позивачеві про те, що їхній син ОСОБА_5 народжений від іншого чоловіка, оскільки вона мала стосунки не лише із ним. Позивач для підтвердження даної інформації запропонував відповідачці провести генетичну експертизу, на що остання погодилася. За результатами тесту ДНК на батьківство від 25.02.2022 його біологічне батьківство виключається.

Просить виключити відомості про ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як батька з актового запису про народження ОСОБА_5 , складеного Тальнівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 29 вересня 2021 актовий запис № 133, та зобов`язати Тальнівський відділ ДРАЦС внести відповідні зміни до актового запису № 133 від. 29.09.2021. Стягнути із відповідачки понесені судові витрати, які складаються із сплаченого судового збору в розмірі 1211,20 грн та 8 500 грн витрат на правничу допомогу.

Ухвалою Тальнівського районного суду Черкаської області від 07.10.2024 вказана цивільна справа на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України передана за підсудністю до Уманського міськрайонного суду Черкаської області.

Постановленою 02.12.2024 Уманським міськрайонним судом Черкаської області ухвалою цивільна справа направлена за підсудністю до Христинівського районного суду за зареєстрованим місцем проживання відповідачки.

Ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 25.12.2024 відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

13.01.2025 Христинівським районним судом Черкаської області постановлено ухвалу, якою закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідачка позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечувала. Водночас просила суд відмовити у стягненні із неї судових витрат на правничу допомогу, оскільки для неї вони є надмірними, позаяк вона має на утриманні двох малолітніх дітей, виховує їх сама, має важкі захворювання, постійно лікується, на підтвердження чого надала копії свідоцтв про народження дітей, довідки форми ОК 5 та ОК 7 ПФУ щодо отримуваних нею доходів, копії виписок із медичних закладів. Окрім того, вказала, що вона не заперечувала проти виключення відомостей про батька дитини із актового запису, просила позивача зробити це без участі адвоката.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідачки, перевіривши викладені у позові обставини та безпосередньо дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно статті 5 Сімейного кодексу України (далі СК України) держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини.

Статтею 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

За змістом положень статті 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Відповідно до статті 133 СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.

Особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 СК України має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття (стаття 136 СК України).

Передумовою звернення до суду в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною.

Для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти російської федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

Судом встановлено, що 21 липня 2021 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб, який зареєстрований Тальнівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 62, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.9).

Рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 15.07.2024 шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано (а.с. 10).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого повторно 21.05.2024, ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_5 . Його батьками зазначено: батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_2 (а.с. 11).

За домовленістю сторони провели генетичне дослідження для визначення біологічного батьківства народженого у шлюбі сина.

Відповідно до звіту тесту ДНК на батьківство від 25.02.2022 вірогідність батьківства ОСОБА_3 щодо дитини ОСОБА_5 становить 0% (а.с. 12 13).

Сторонами результат звіту не оспорюється, відповідачка в судовому засіданні підтвердила, що позивач не є батьком її дитини, а тому суд, оцінивши кожен доказ на предмет належності, допустимості, достовірності, а в сукупності достатності дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог та виключення відомостей про ОСОБА_3 як батька з актового запису про народження дитини ОСОБА_5 .

Відповідно до пункту 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, у тому числі, рішення суду про виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження.

Таким чином, прийняття судом рішення про виключення відомостей про батька дитини з актового запису про народження є достатньою підставою для внесення змін до актового запису та не вимагає ухвалення рішення про зобов`язання відповідного відділу державної реєстрації актів цивільного стану таку реєстрацію здійснити.

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із таких положень цивільного процесуального законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд позовні вимоги ОСОБА_3 задовольняє повністю, то із відповідачки на його користь слід стягнути 1 211,30 грн сплаченого судового збору.

Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові на позивача,у разі часткового задоволення на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

З матеріалів справи відомо, що на підтвердження адвокатських повноважень та понесених Мельниченком В.В. витрат на правничу допомогу ОСОБА_1 надав: договір про надання правничої допомоги від 26.09.2024 б/н (а.с. 14 - 15); копію посвідчення адвоката, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Ткаченка М.О. (а.с. 16); акт приймання передачі наданих послуг від 25.09.2024, згідно з яким адвокат Ткаченко М.О. надав ОСОБА_3 такі послуги : консультація клієнта 500 гривень, складання позовної заяви 5000 гривень, подача документів в суд під ключ 500 гривень, представництво інтересів клієнта в суді (одне судове засідання) 2 500 гривень (а.с. 18); товарний чек № 16 від 30.09.2024 про отримані за професійну правничу допомогу кошти в сумі 8 500 грн (а.с. 17)

У постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що за результатами аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі №206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що, попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.

Відповідачка заперечувала проти стягнення із неї витрат на правничу допомогу, вказала, що вони для неї є непосильним, оскільки вона не працює, сама виховує та утримує двох малолітніх дітей та має тяжкі захворювання, у зв`язку із чим постійно повинна лікуватися (а.с. 82 101).

Крім того, заперечуючи розмір витрат на правничу допомогу, ОСОБА_2 зазначила, що позовні вимоги вона визнала, ще до звернення із позовом до суду вона пропонувала ОСОБА_3 вирішити спір в добровільному порядку.

Дослідивши докази, надані представником позивача на підтвердження понесених витрат, заслухавши пояснення та заперечення відповідачки, дослідивши надані нею докази, беручи до уваги характер правовідносин у цій справі, добровільність проведеного сторонами генетичного дослідження, визнання позивачкою позовних вимог, проаналізувавши обсяг наданих адвокатом послуг, суд вважає, що вимога про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню на суму 3 000 грн.

Зазначений розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, їх обсягу з урахуванням складності справи, необхідних процесуальних дій сторони.

На підставі викладеного та керуючись ст.12, 13, 76-81, 137, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про виключення відомостей про батьківство з актового запису про народження дитинизадовольнити.

Виключити відомості про ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як батька, з актового запису про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного Тальнівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 29 вересня 2021, актовий запис № 133.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 сплачений ним за подачу позову судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп та 3 000 (три тисячі) грн витрат на правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 18 лютого 2025 року.

Позивач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя Альона ШКОЛЬНА