Провадження №2-ві/523/2/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2025 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Дяченко В.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Суворовського районного суду м. Одеси Бузовського В.В. від розгляду цивільної справи № 523/20822/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту нецільового витрачання аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Суворовського районного суду м. Одеси Бузовського В.В. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту нецільового витрачання аліментів.

10 лютого 2025 року надійшла заява ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Бузовського В.В. від розгляду цивільної справи № 523/20822/23. Підставами для відводу судді є те, що суддя Бузовський В.В. брав участь у розгляді іншої справи №523/11807/19. Крім того, суддею не задоволено жодне з клопотань про витребування доказів. Наведені обставини, на думку ОСОБА_1 , викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

ОСОБА_1 в заяві посилається на положення ст. 36 ЦПК України.

Ухвалою від 11 лютого 2025 року суд під головуванням судді Бузовського В.В. дійшов висновку про необґрунтованість заяви про відвід судді та заяву передано до канцелярії суду для визначення судді в порядку, визначеному ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

11 лютого 2025 року автоматизованою системою документообігу суду визначено суддю Дяченко В.Г. для розгляду заяви про відвід.

Суд вирішив питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Згідно частини першої та другої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (ч.4 ст. 36 ЦПК України).

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі (ч.1 ст.37 ЦПК).

За приписами частини сьомої та восьмої статті 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

При цьому, відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Згідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року), зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

Вказані ОСОБА_1 у заяві про відвід судді доводи на підтвердження упередженості та необ`єктивності головуючого судді Бузовського В.В. є недоведеними, позаяк прийняття суддею під час розгляду справи процесуальних рішень за результатами розгляду поданих клопотань, жодним чином не може свідчити про упередженість або необ`єктивність судді.

Крім іншого, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Висновки, покладені судом в обґрунтування прийнятих процесуальних документів можуть бути оспорені при оскарженні відповідного рішення до суду вищої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про відвід, оскільки обставини, на які посилається ОСОБА_1 , зводяться виключно до незгоди з процесуальними рішеннями головуючого судді Бузовського В.В., що за ч.4 ст.36 ЦПК України не є підставою для відводу судді.

Крім іншого, заява про відвід судді подана з порушенням строків передбачених ч.3 ст. 39 ЦПК України, оскільки обставини щодо розгляду головуючим суддею Бузовським В.В. іншої справи були відомі ОСОБА_1 раніше, а тому не є винятковим випадком.

Інших обставин, які б викликали сумніви у неупередженості або об`єктивності судді Бузовського В.В. не наведено.

Зважаючи на викладене, правових підстав для задоволення відводу суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 36, 40, 260, 353 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Суворовського районного суду м. Одеси Бузовського В.В. від розгляду цивільної справи № 523/20822/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту нецільового витрачання аліментів- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя