Справа № 487/934/25
Провадження № 2/487/1295/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2025 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Сухаревич З.М., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання викрадачем дітей, шахраєм та злісним ухилянтом від сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

12 лютого 2025 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в якій вона просить визнати громадянина України викрадачем дітей за ст. 146 КК України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шахраєм та злісним ухилянтом від сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

13 лютого 2025 року вказану позовну заяву передано судді Сухаревич З.М.

Вирішуючи питання про прийняття позовної заяви, суддя зобов`язаний з`ясувати питання юрисдикційності. Тобто суддя повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

Судова юрисдикція - це інститут права, покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідності до положень ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, відносин; інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що ОСОБА_1 просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , викрадачем дітей за ст. 146 КК України шахраєм та злісним ухилянтом від сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Тобто, фактично позивач просить визнати відповідача винним у вчиненні кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Згідно з ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Отже, встановлення в діях особи складу кримінального правопорушення може бути лише за наслідками розгляду судом кримінального провадження у порядку передбаченому КПК України, для чого першим етапом ініціювання кримінального провадження є звернення в порядку ст.214 КПК України із відповідною заявою, повідомленням про вчинене кримінальне правопорушення до органу досудового розслідування.

Враховуючи, що ОСОБА_1 фактично просить визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку, що позивачем невірно обрано спосіб захисту своїх прав, шляхом звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, виходячи зі змісту ст.ст. 186 ЦПК України суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у даній справі.

Одночасно позивачу слід роз`яснити її право на звернення в порядку ст.214 КПК України із заявою, повідомленням про вчинене кримінальне правопорушення до органу досудового розслідування.

Керуючись ст. 186, 257, 258, 260, 353, 354 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання викрадачем дітей, шахраєм та злісним ухилянтом від сплати аліментів відмовити.

Роз`яснити позивачу, що вона має право ініціювати питання про притягнення відповідача до кримінальної відповідальності в порядку Кримінального процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повна ухвала складена 14 лютого 2025 року.

Суддя: З.М. Сухаревич