КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2025 року м. Київ

Унікальний номер справи № 369/3960/23

Апеляційне провадження № 22-ц/824/2821/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Дячук І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 червня 2024 року, постановлене під головуванням судді Янченко А.В., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» до ОСОБА_1 про зобов`язання до вчинення певних дій, -

в с т а н о в и в :

У березні 2023 року представник ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» - Хромов О.І. звернувся до суду із зазначеним позовом, на обґрунтування якого зазначав, що по адміністративній території села Любимівка Києво-Святошинського району Київської області проходить магістральний газопровід-відвід до газорозподільної станції «Іванків» умовним діаметром - Ду 500 мм, робочий тиск (Ру) - 5.5 МПа (далі - Газопровід), розмір охоронної зони з обох боків від осі газопроводу становить - по 150 метрів.

Вказаний газопровід є державною власністю та перебуває на балансі ТОВ «Оператор газотранспортної системи України», що підтверджується відомостями про державне майно від 11.01.2020 форма № 26б(к).

Право користування позивачем Газопроводом підтверджується його знаходженням на балансі ТОВ «Оператор газотранспортної системи України», Актом приймання в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту від 30.09.1986, а також актом приймання-передачі державного майна, що використовується у процесі провадження діяльності з транспортування природного газу магістральними трубопроводами від 01.01.2020 від АТ «Укртрансгаз» до ТОВ «Оператор газотранспортної системи України». ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» отримало від АТ «Укртрансгаз» вищевказаний Газопровід і є підприємством, яке з 01.01.2020 несе повну відповідальність перед державою за магістральні газопроводи, в тому числі і газопровід-відвід до газорозподільної станції «Іванків».

При виконанні обов`язків, покладених на позивача нормативно-правовими актами України, під час обстеження охорони зони зазначеного Газопроводу, працівниками Боярського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» виявлено, що на земельних ділянках з кадастровими номерами :02:002:5036 та :02:002:0110 - власником ОСОБА_1 в адміністративних межах села Любимівка Києво-Святошинського району Київської області, в охоронній зоні на ділянці магістрального газопроводу-відводу до газорозподільної станції «Іванків» здійснюється порушення охоронної зони, а саме: проводяться будівельні та земляні роботи без отримання відповідного дозволу.

Представником Боярського ЛВУМГ ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» складено Акт № 6 від 13.06.2022 про зупинення виконання робіт, які проводяться з порушенням «Правил Охорони магістральних трубопроводів», який вручено ТОВ «Сітка Захід Україна».

10.10.2022 під час повторного виїзду огляду траси магістрального газопроводу- відводу до газорозподільної станції «Іванків» працівниками Боярського ЛВУМГ ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» встановлено, що на вказаних земельних ділянках в охоронній зоні газопроводу продовжується виконання будівельних робіт, у зв`язку з чим, складено Акт № 12 про зупинення виконання робіт.Вказаний Акт вручено ОСОБА_2 під підпис для передачі власнику земельних ділянок.

Крім того, посадовою особою Боярського ЛВУМГ ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» 10.10.2022 вручено заступнику сільського голови Дмитрівської ОТГ Бучанського району Київської області Попередження № 13 про те, що по території села Любимівка проходить магістральний газопровід-відвід до ГРС «Іванків» Ду 500 мм, розмір охоронної зони цього газопроводу становить 150 метрів та переліком обмежень і заборон діючих в охоронній зоні.При цьому, у попередженні запропоновано сільській раді вжиті заходів щодо ліквідації порушення охоронної зони на земельних ділянках відповідача.

У подальшому, під час планового огляду траси магістрального газопроводу-відводу до ГРС «Іванків», представниками Боярського ЛВУМГ виявлено, що незважаючи на Акти про зупинення виконання будівельних робіт від 13.06.2022 № 6 та від 10.10.2022 № 12, Попередження № 13 від 10.10.2022, на земельних ділянках з кадастровими номерами :02:002:5036, :02:002:0110, :02:002:5108 та :02:002:0121, які повністю перебувають в охоронній зоні магістрального газопроводу-відводу до ГРС «Іванків» Ду 500 мм побудовано споруди та огорожу, вимощено тротуарну плитку.

Так, споруди, огорожа та вимощення тротуарної плитки розміщені в охоронній зоні магістрального газопроводу-відводу на відстані 104,4 метрів, 35,4 метрів та 65 метрів від газопроводу, відповідно.

Про вказані порушення посадовими особами Боярського ЛВУМГ ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» та головним спеціалістом ЖКГ Бучанської РДА і головним спеціалістом відділу комунальної власності, земельних відносин та екологічних питань Дмитрівської сільської ради складено Акт від 18.11.2022.

Земельні ділянки з кадастровими номерами :02:002:5036, :02:002:0110, :02:002:5108 та :02:002:0121 належать ОСОБА_1 на праві приватної власності, що підтверджується Інформацією з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельні ділянки.Факт порушення відповідачем вимог охоронної зони підтверджується фотографіями земельної ділянки відповідача, на яких зображено споруди та огорожу.

Крім того, порушення вимог Правил охорони магістральних трубопроводів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 16.11.2002 № 1747 та ст. ст. 19,22 Закону України «Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів» підтверджується даними Ситуаційного плану 1:1000 № 013469-ІВ з чітким позначенням: магістрального газопроводу-відводу до ГРС «Обухів»; меж охоронної зони на місцевості газопроводу-відводу до ГРС «Обухів»; земельних ділянок :02:002:5036, :02:002:0110, :02:002:5108 та :02:002:0121; споруд, огорожі, щебню, тротуарної плитки.

Так, згідно вказаного Ситуаційного плану позначено магістральний газопровід-відвід ГРС «Іванків», розмір охоронної зони даного газопроводу - 150 метрів з обох боків від осі, споруд та тротуарної плитки на земельній ділянці з кадастровим номером :02:002:5036, огорожі на земельних ділянках з кадастровими номерами :02:002:5036, 222480804:02:002:0110, :02:002:5108 та :02:002:0121.

При чому, з метою запобігання порушення охоронних зон Боярське лінійне виробниче управління магістральних газопроводів повідомляло органи державної влади, органи місцевого самоврядування та Держгеокадастру про проходження по адміністративній території Києво-Святошинського району Київської області магістральних газопроводів, у тому числі магістрального газопроводу-відводу до ГРС «Іванків».

Так, зокрема, надіслано лист від 08.05.2020 № 7305ВИХ-20-729 Відділу містобудування та архітектури Києво-Святошинської РДА «Про чергове інформування щодо проходження трас магістральних газопроводів».

Вручено Бузівській сільській раді письмове повідомлення-чергове інформування від 06.11.2020 про проходження по території Бузівської сільської ради магістрального газопроводу-відводу, розміру його охоронної зони та переліком обмежень у використанні земельних ділянок, які знаходяться в цій охоронній зоні.

Листами від 19.03.2021 № 7305ВИХ-21-463 та від 07.02.2022 № 7305ВИХ-22-188 повідомлено голову Дмитрівської ОТГ про проходження, зокрема, по території села Любимівка магістрального газопроводу-відводу та встановленими діючим законодавством обмеженнями у використанні земельних ділянок, які потрапляють в такі охоронні зони.

Аналогічні листи від 19.07.2021 № 7305ВИХ-21-1283 та від 07.02.2022 № 7305ВИХ-22-184 надіслано Бучанській РДА.

З метою запобігання порушення охоронних зон, здійснено публікації оголошень-попереджень про проходження територією Київської області магістральних газопроводів та газопроводів-відводів високого тиску відповідно до вказаної Постанови, зокрема у виданнях газет «Час Київщини» від 30.03.2018, «Урядовий кур`єр» від 24.04.2019 та від 07.03.2020.

Крім того, позивачем було розміщено на офіційному веб-сайті ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» інформацію щодо розміщення територією України магістральних газопроводів, газопроводів-відводів та ГРС.У вказаному розділі інформація розміщена по областям, зокрема, також магістральні газопроводи та газорозподільчі станції в Київській області.

Також, Боярським ЛВУМГ надіслані листи голові Бучанської РДА, голові Дмитрівської ОТГ від 15.06.2022 № 7305ВИХ-22-798 та від 10.11.2022 № 7305ВИХ-22-1583, а також начальнику лист Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 15.06.2022 № 7305ВИХ-22-797, якими було повідомлено органи державної влади та місцевого самоврядування про виявлені порушення вимог охоронних зон на земельних ділянках відповідача.

Боярським ЛВУМГ надіслано листи про виявлені порушення охоронної зони магістрального газопроводу-відводу до ГРС «Іванків» Ду 500 мм разом із переліком обмежень у використанні земельних ділянок, які перебувають в охоронних зонах магістральних газопроводів та вимогою усунення в найкоротший термін виявлених порушень, безпосередньо відповідачу - від 18.07.2022 № 7305ВИХ-22-960 та від 17.11.2022 № 7305ВИХ-22-1636. Проте, порушення охоронної зони магістрального газопроводу-відводу до ГРС «Іванків» Ду 500 мм відповідачем у добровільному порядку не було усунуто.

Представником позивача зазначено, що відповідно до п.1.6 та п. 1.7 розділу глави IV Правил безпечної експлуатації магістральних газопроводів, затверджених наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду 27 січня 2010 року № 11, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 квітня 2010 року за № 292/17587, магістральний газопровід-відвід до ГРС «Іванків» Ду 500 мм Ру 5,5 МПа ідентифікований як об`єкт підвищеної небезпеки.Дані обставини також підтверджуються листом Головного управління Держпраці у Київській області від 26.03.2020 № 54/1/20/866 про реєстрацію газопроводу в Державному реєстрі об`єктів підвищеної небезпеки.

Будівництво огорожі та споруди відповідачем на земельній ділянці в охоронній зоні магістрального газопроводу-відводу до ГРС «Іванків» є небезпечним для цілісності та безпечності експлуатації газопроводу, небезпечним для оточуючих людей та населення, навколишнього середовища та екологічної безпеки, особливо в опалювальний період, а також є порушенням вимог ч. 4 ст. 22 Закону України «Про правовий режим земель охоронних магістральних трубопроводів».

Враховуючи викладене, просив суд зобов`язати ОСОБА_1 усунути загрозу магістральному газопроводу-відводу до газорозподільчої станції «Іванків» Ду 500 мм Ру 5,5 МПа шляхом невідкладного демонтажу споруд (побутових вагончиків), огорожі, вимощення з тротуарної плитки та видалення підсипки щебнем із земельних ділянок з кадастровими номерами :02:002:5036, :02:002:5108, :02:002:0121 та 222480804:02:002:0110, що розташовані на території Дмитрівської селищної ради Бучанського району Київської області та перебувають в охоронній зоні магістрального газопроводу-відводу до газорозподільчої станції «Іванків» Ду 500 мм Ру 5,5 МПа; стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2 684,00 грн. (т. 1 а.с. 1-14).

22 травня 2024 року відповідач ОСОБА_1 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що долучена до позовної заяви копія Акта державної приймальної комісії про прийом в експлуатацію завершеного будівництвом газопроводу-відводу від 30.09.1986 є неякісною, з якої неможливо зрозуміти текст письмового доказу. Акт приймання-передачі державного майна позивачу від 01.01.2020 не містить додатків, тобто на думку відповідача, останній не містить інформації щодо предмета доказування, а саме: перебування магістрального газопроводу-відводу до газорозподільчої станції «Іванків» Ду 500 мм Ру 5,5 МПа на балансі Позивача, а тому є недопустимим доказом і не може братися до уваги при прийнятті рішення.

Також зазначено, що у відомостях про юридичну особу станом на 01.01.2020 містить інформацію про перебування на балансі газопроводу-відводу до газорозподільчої станції «Іванків» Ду 500, без зазначення проектного тиску в МПа, що є обов`язковою складовою технічних характеристик газопроводу, тому не можна прийти до висновку, чи йде мова про саме той газопровід, охоронну зону якого порушено, відповідно до позовної заяви. Крім того, відомість сформована 11.01.2020 о 12.05, що не дає можливості ідентифікувати чи знаходиться на балансі газопровід-відводу до газорозподільчої станції «Іванків» Ду 500 станом на 2023 рік.

Також, як вбачається із відомостей з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку (сформовані 08.11.2022), відомості щодо наявних обмежень містяться лише на земельних ділянках з кадастровими номерами :02:002:5036 та :02:002:0121, обмежень щодо інших земельних ділянок відповідача, щодо яких наявні вимоги в позові, не зареєстровано.

З фотографій, наданих позивачем, неможливо ідентифікувати якими особами були зроблені ці фото, що за особи присутні на них, які об`єкти зображені на них, час коли вони були зроблені та місце, де сама розташований трубопровід. Зазначено, що долучені до справи фотознімки не можуть доводити проведення відповідачем будівельних та земельних робіт без отримання відповідного дозволу в охоронній зоні на ділянці магістрального газопроводу-відводу до ГРС «Іванків».

Відповідач вважав неналежним доказом Акт № 6 Боярського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів про зупинення виконання робіт, які проводяться з порушенням «Правил охорони магістральних трубопроводів» від 13.06.2022, оскільки в Акті не зазначено, як саме здійснювалось вимірювання, за допомогою чого, від яких точок, тощо; останній не містить інформації щодо кадастрових номерів, на яких встановлені порушення охоронних зон об`єктів магістральних газопроводів. Також, Акт складений не відносно власника земельної ділянки та, відповідно, не вручений останньому.

Зазначав, що Акт № 12 про зупинення виконання які проводяться з порушенням «Правил охорони магістральних трубопроводів» від 10.10.2022, складений відносно ОСОБА_1 стосується лише двох земельних ділянок за кадастровими номерами :02:002:5036 та :02:002:0110; інше земельні ділянки в ньому не зазначались. Крім того, в акті не зазначено як саме здійснювалось вимірювання, за допомогою чого, від яких точок до яких, тощо. Вказаний акт відповідач не отримував, а в самому акті зазначено, що він вручений ОСОБА_2 та не доведений до відома відповідача.

Долучена до матеріалів справи копія Ситуаційного плану М 1:1000 не засвідчена належним чином, тобто з порушенням вимог ст. 95 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Також, на думку відповідача, позивач обрав неналежний спосіб захисту прав, оскільки є лише балансоутримувачем майна, а не власником чи орендарем.Враховуючи викладене, просив відмовити у задоволенні позову (т. 1 а.с. 85-90).

25 травня 2023 року до суду надійшла від представника позивача відповідь на відзив на позовну заяву, в якій підтвердив, що магістральний газопровід-відвід до ГРС «Іванків» умовним діаметром Ду 500 мм, робочий тиск (Ру) - 5,5 МПа перебуває на балансі ТОВ «Оператор газотранспортної системи України», останнє має виключне право ним користуватись та зобов`язаний вживати необхідних заходів з метою забезпечення безпеки постачання природного газу, у тому числі безаварійної та безперебійної роботи ГТС.

Звертав увагу на те, що суд касаційної інстанції, під час розгляду справи з аналогічними позовними заяви, підтвердив право ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» звертатись із позовами про усунення порушень правового використання земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів.

Зазначав, що обмеження у використанні земельних ділянок, які перебувають в охоронній зоні магістрального газопроводу, встановлені безпосередньо «Правилами охорони магістральних трубопроводів», які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 16.11.2002 № 1747, а також Законом України «Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів».

Тому, на думку представника позивача, реєстрація обмежень у використанні земельних ділянок :02:002:5108 та 222480804:02:002:0110 не є обов`язковою, оскільки такі обмеження встановлені безпосередньо Законом України «Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів».Просив позов задовольнити у повному обсязі (т. 1 а.с. 104-110).

19 червня 2024 року представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Пуха О.В. подав відзив на позовну заяву, просив відмовити в задоволенні позову. Зазначав, що позивач порушив вимоги законодавства відповідно до якого обмеження мають бути внесені до державного земельного кадастру, а відповідач ОСОБА_1 є власником земельних ділянок за договорами купівлі-продажу від 20 листопада 2021 року та має право їх використовувати на власний розсуд. Крім того, позивач не довів виконання власником земельних ділянок робіт, пов`язаних з розробкою ґрунту на глибину більше 30 сантиметрів, а розташовані на вказаних земельних ділянках побутові вагончики є тимчасовими спорудами, які не є об`єктами будівництва та нерухомого майна в розумінні ЦК України. Надані позивачем Акт № 6 від 13.06.2022 року та Акт № 12 від 10.10.2022 року про зупинення виконання робіт, які проводяться з порушенням законодавства, Акт від 18.11.2022 року обстеження земельних ділянок відповідача та ситуаційний план не є належними доказами. При цьому, позивач не зазначив і не довів, яким чином огорожа, щебінь, тротуарна плитка, будівельні матеріали розташовані на належних відповідачу земельних ділянках в охоронюваній зоні становлять загрозу для магістрального газопроводу, порушення його експлуатації чи безпеки, а лише формально послався на факт їх розташування (т. 1 а.с. 194-209).

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 червня 2024 року узадоволенні позову ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» до ОСОБА_1 про зобов`язання до вчинення певних дій - відмовлено (а.с. 212-223).

Не погодившись із рішенням суду, 24 вересня 2024 року представник ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» - адвокат Даниляк О.С. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити (т. 1 а.с. 230-237).

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що оскаржуване рішення є таким, що прийнято при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими. Суд першої інстанції при прийнятті рішення не з`ясував обставину, чи перебувають зведені відповідачем об`єкти на земельних ділянка з кадастровими номерами: :02:002:5036, :02:002:5108, :02:002:0121 та :02:002:0110 в межах охоронної зони магістрального газопроводу магістрального газопроводу-відводу до газорозподільчої станції «Іванків» Ду 500 мм Ру 5,5 МПа та на яких відстанях вказані об`єкти розташовані. Судом надано перевагу письмовим доказам наданим відповідачем, при цьому, повністю проігнорував суспільний інтерес, який становить належне та безпечне обслуговування, використання та експлуатацію газотранспортної системи України в цілому.

Крім того, судом встановлено, що фактично всі подані позивачем докази по справі не є належними доказами по тій причині, що вони складені особами, повноваження яких судом не підтверджено. Також, судом проігноровано наданий позивачем ситуаційний план виконаний сертифікованим геодезистом з використанням Геокоординат з кадастрового реєстру, по тій причині, що за виконання вказаного документа, не настає відповідальність в частині внесення недостовірних відомостей, а на думку суду лише через проведення судової земельно-технічної експертизи повинні фіксуватися такі дані, оскільки експерти попередженні про кримінальну відповідальність. Суд зазначає, що складені акти виявлених порушень, складені особами, повноваження яких не перевірено, а відомості, що містяться в даних актах не є конкретизовані та не дають можливість суду правильно оцінити надані позивачем докази. У зв`язку з цим, суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про відмову у задоволені позову.

На підтвердження перебування з кадастровими номерами :02:002:5036, :02:002:5108, :02:002:0121, :02:002:0110 в охоронній зоні магістрального газопроводу-відводу до ГРС «Іванків» Ду 500 мм, Ру 5,5 МПа, які належать відповідачу, до позовної заяви позивачем надано такі документи: Топографічне знімання - Ситуаційний план 1:1000 № 013469-ІВ. На ньому присутні чіткі поворотні точки кожної координати та їхні описи. Так, топографічне знімання виконане сертифікованим інженером-геодезистом Зателепою І.А., точки координат газопроводу 1 - 4 та точки координат охоронної зони даного газопроводу 1 - 4. При цьому, об`єкти що зведені з порушення відповідачем повністю перебувають в поворотних точках координат охоронної зони магістрального газопроводу-відводу до ГРС «Іванків» Ду 500 мм, Ру 5,5 МПа. В той же час, матеріали судової справи не містять жодних доказів, наданих відповідачем, які б спростовували позицію позивача.

Так, згідно вказаного Ситуаційного плану позначено магістральний газопровід-відвід до ГРС «Іванків» Ду 500 мм, Ру 5,5 МПа, а також точний розмір охоронної зони даного газопроводу - 150 метрів з обох боків від його осі, споруд та тротуарної плитки на земельній ділянці з кадастровим номером: :02:002:5036, горожі на земельних ділянках з кадастровими номерами: :02:002:5036, :02:002:5108 та огорожі на земельних ділянках з кадастровими номерами: :02:002:0121, :02:002:0110. Вказані обставини свідчать про порушення відповідачем охоронної зони у розмірі 150 метрів передбаченої статтею 11 Закону України «Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів». Дане Топографічне знімання виконано сертифікованим інженером-геодезистом Зателепою І.А., тобто повноважним спеціалістом. На підтвердження повноважень та компетенції, додатково надано до позовної заяви відповідні сертифікати інженера-геодезиста. В той же час, суд у рішенні стверджує, що складений ситуаційний план №013469-ІВ не є належним доказом, оскільки жодної відповідальності за недостовірність відомостей в ньому, особа, яка його виконала не несе. Однак, як було зазначено вище, будь який наданий доказ повинен спростовуватися обґрунтованими пояснення та доказами, які матеріали справи не місять. Оскільки вказаний ситуаційний план виконаний сертифікованим спеціалістом, держава при його виданні підтвердила правомочність Зателепи І. у складенні таких документів, і у разі зловживання таким правом, особу може бути позбавлено вказаних кваліфікаційних сертифікатів чи притягнуто до адміністративної, цивільної чи кримінальної відповідальності.

Законодавством не встановлено обов`язковий перелік документів, які б підтверджували існування порушення охоронної зони магістральних газопроводів. В той же час, складений під час виконання безпосередніх обов`язків працівниками Боярського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів ситуаційний план з позначеним магістральний газопровід-відвід до ГРС «Іванків», а також точного розміру охоронної зони даного газопроводу - 150 метрів з обох боків від його осі, та об`єктів на земельних ділянках є належним і допустимий доказом, який досліджений судом не належно. Таким чином, суд дійшов до не правильного висновку, щодо недоведеності порушення Відповідачем вимог, передбачених ч. 4 ст. 22 Закону України «Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів», та перешкоджає ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» забезпечувати безпечну експлуатацію магістрального газопроводу-відводу до ГРС «Іванків».

Щодо копій фотозображень наявних в матеріалах справи, позивачем надані вказані докази, з метою ілюструвати фактичне відображення та розташування об`єктів. Жодних заперечень стосовно того, що вказані зображення не мають відношення до предмету позову не надходило. Акти зупинення виконання робіт №6 та №12 та фіксації порушень представниками позивача у акті від 18.12.2022. Вказаними складеними актами представниками позивача встановлено порушення охоронної зони магістрального газопроводу із зазначенням місця розташування земельної ділянки, об`єктів, що на ній знаходяться та приблизна відстань вказаних об`єктів до магістрального газопроводу. Чому саме зазначено приблизна та орієнтовна відстань, у зв`язку з тим, що земельні ділянки відповідача перебувають у його власності, без відповідного дозволу власника працівники Боярського ЛВУМГ не мають можливості перебувати на території земельних ділянок. У зв`язку з чим, заміри проводилися за допомогою лазерної рулетки яка передбачає можливість провести заміри дистанційно. Однак, на підтвердження обставин викладених в актах, позивачем надано до суду Ситуаційний план, який підтверджує проведені заміри, а сам план складений у відповідності даних Державного земельного кадастру.

Щодо повноважності осіб, які складали даний Акт від 18.12.2022, то участь у складані даного акту приймали, як представники Боярського ЛВУМГ це інженер І категорії групи ОЗ МГ ЛЕС Дудник О.О. та інженер групи з ОЗ МГ ЛЕС Олійников П.М., а також за участю представників органів місцевого самоврядування - головного спеціаліста відділу ЖКГ Бучанської РДА Ткачук Д.П. та головного спеціаліста відділу комунальної, земельних відносин та екологічних питань Дмитрівської с/р Король І.І. Більш того, вказаний акт був затверджений начальником Боярського ЛВУМГ Пужайло С.В. Всі вказані особи є повноваженими представниками своїх установ та організацій та її керівниками, тому доводи суду про те, що даний акт складений неуповноваженими особами є неправильним.

Щодо Акту №12 про зупинення виконання робіт, то вказаний акт складений керівником Боярського ЛВУМГ та адресований відповідачу за результатами виявлених порушень, що свідчить про обізнаність відповідача про порушення ним охоронної зони магістрального газопроводу. Судом взагалі не було досліджено питання фактичних порушень відповідачем охоронної зони магістрального газопроводу, оскільки з аналізу наданих процесуальних документів відповідачем, ним не заперечувався факт будівництва об`єктів на його земельній ділянці. Неналежне дослідження судом доказів наданих позивачем при прийнятті рішення фактично призвели до неповного дослідження всіх матеріалів справи і як наслідок необґрунтована відмова у задоволені позовних вимог (т. 1 а.с. 230-237).

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У судовому засіданні представник ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» - Мясков О.Є. підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити.

Інші особи,які берутьучасть усправі досуду неприбули, прочас тамісце розгляду справи були сповіщені належним чином, про що у справі є докази. Так відповідач ОСОБА_1 про розгляд справи апеляційним судом 19 грудня 2024 року був сповіщений 15 листопада 2024 року повідомленням його представника - адвоката Пуха О.В. до Електронного кабінету в ЄСІТС із забезпеченням технічної фіксації такого повідомлення та поштовим повідомленням на зазначену відповідачем ОСОБА_1 адресу (т. 2 а.с. 7-14).

19 грудня 2024 року судом по справі було оголошено перерву для забезпечення можливості відповідача ОСОБА_1 та його представника - адвоката Пуха О.В. брати участь в розгляді справи апеляційним судом. Про розгляд справи апеляційним судом 13 лютого 2025 року відповідач ОСОБА_1 був сповіщений 23 грудня 2024 року повідомленням його представника - адвоката Пуха О.В. до Електронного кабінету в ЄСІТС із забезпеченням технічної фіксації такого повідомлення та поштовим повідомленням на зазначену відповідачем ОСОБА_1 адресу. Поштове повідомлення відповідача ОСОБА_1 про розгляд справи апеляційним судом повернулось із відмітками працівників пошти про відсутність адресата за зазначеною ним до суду апеляційної інстанції адресою, заяви про зміну адреси місця проживання (перебування) від вказаної особи до суду не надходили (т. 2 а.с. 39-42).

12 лютого 2025 року і 13 лютого 2025 року відповідач ОСОБА_1 подав клопотання про відкладення розгляду справи, пославшись на неотримання стороною відповідача апеляційної скарги та просив надати матеріали справи № 369/3960/23 для дистанційного ознайомлення і направити копії заявнику на електронну адресу (т. 2 а.с. 43-50).

Поряд з цим, суд апеляційної інстанції зауважив, що відповідач ОСОБА_1 та представник відповідача - адвокат Пуха О.В., брали участь в розгляді справи в суді першої інстанції, були завчасно і належним чином повідомлені про розгляд справи апеляційним судом, суд апеляційної інстанції продовжував перерву в судовому засіданні 19 грудня 2024 року, а поштові повідомлення ОСОБА_1 (судові повістки разом із копією ухвали, скарги) повернуто до апеляційного суду з відміткою працівників пошти «адресат відсутній за вказаною адресою».

Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т.ч. правом визначити свою участь в тому чи іншому судовому засіданні. Явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Відповідно до частини 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні цього суду у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 759/14068/19 (провадження № 61-8505св22).

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі «Шульга проти України», № 16652/04). При цьому запобігати неналежній і такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі - завдання саме державних органів (див. рішення ЄСПЛ від 20.01.2011 у справі «Мусієнко проти України», № 26976/06).

Зважаючи на вимоги п. 2 ч. 8 ст. 128, ч. 5 ст. 130, ст. 131, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т.ч. правом визначити свою участь в тому чи іншому судовому засіданні. Явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі «Шульга проти України», № 16652/04).

Зважаючи на вимоги ч.ч. 9, 11 ст. 128, ч. 5 ст. 130, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, згідно Акта приймання в експлуатацію газопроводу-відводу від 30 вересня 1986 року, а також Акта приймання-передачі державного майна, що використовується у процесі провадження діяльності з транспортування природного газу магістральними трубопроводами від 01 січня 2020 року від AT «Укртрансгаз» до ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» підтверджується право користування позивачем газопроводом-відводом до ГРС «Іванків» умовним діаметром - 500 мм, робочим тиском - 5,5 МПа та його знаходження на балансі ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» (т. 1 а.с. 18-24).

18 вересня 2019 року постановою Кабінету Міністрів України № 840 «Про відокремлення діяльності з транспортування природного газу та забезпечення діяльності оператора газотранспортної системи» затверджено план заходів з виконання вимог щодо відокремлення і незалежності оператора газотранспортної системи.

Згідно з п. 6 Плану Мінфіну, Мінекоенерго (Міненерговугілля), Мінекономіки, Фонд державного майна, НАК «Нафтогаз України», AT «Магістральні газопроводи України», AT «Укртрансгаз», ТОВ «Оператор ГТС України» зобов`язані забезпечити на підставі договору про передачу на праві господарського відання майна, що перебуває в державній власності та використовується у процесі провадження діяльності з транспортування природного газу магістральними трубопроводами, укладеного між Мінфіном та ТОВ «Оператор ГТС України», передачу з 1 січня 2020 року, але не раніше дати набрання чинності законом щодо внесення змін до деяких законів у зв`язку з відокремленням діяльності з транспортування природного газу, в управління ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» безвідклично строком на 15 років на праві господарського відання майна, що перебуває в державній власності та використовується у процесі провадження діяльності з транспортування природного газу магістральними трубопроводами, балансовою вартістю, яка визначена станом на дату передачі за даними бухгалтерського обліку AT «Укртрансгаз», шляхом підписання акту приймання-передачі майна уповноваженими представниками AT «Укртрансгаз» та ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» за погодженням з НАК «Нафтогаз України», Фондом державного майна, Мінекоенерго (Міненерговугіллям), Мінфіном та Мінекономіки.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2019 № 942 «Про деякі питання управління майном, що перебуває в державній власності та використовується для забезпечення транспортування природного газу магістральними газопроводами» затверджено порядок передачі на праві господарського відання об`єктів права державної власності, що використовуються у процесі провадження діяльності з транспортування природного газу магістральними трубопроводами та умови договору про передачу на праві господарського відання державного майна, що перебуває в державній власності та використовується у процесі провадження діяльності з транспортування природного газу магістральними трубопроводами.

Зокрема, ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» отримало від AT «Укртрансгаз» вказаний Газопровід, і є підприємством, яке несе повну відповідальність перед державою, за магістральні газопроводи, в тому числі, за газопровід-відвід до ГРС «Іванків» Ду - 500 мм, Ру - 5,5 МПа.

Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 24 грудня 2019 року № 3011 «Про видачу ліцензії з транспортування природного газу ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» Регулятором було прийнято рішення про видачу ліцензії на право провадження господарської діяльності з транспортування природного газу ТОВ «Оператор газотранспортної системи України».

Відтак, ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» здійснює експлуатацію магістральних газопроводів, отриманих на праві господарського відання в державі та забезпечує транспортування і транзит газу за міждержавними угодами.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 321 ЦК України, встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів.

Згідно з інформацією з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку ОСОБА_1 є власником: 1) земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0121, площею 0,075 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована по АДРЕСА_1 , та яка має обмеження у її використанні - встановлена охоронна зона навколо (уздовж) об`єкта транспорту; 2) земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0110, площею 0,1716 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована по АДРЕСА_2 , зареєстровані обмеження у її використанні - відсутні; 3) земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:5108, площею 0,1678 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована по АДРЕСА_2 , зареєстровані обмеження у її використанні - відсутні; 4) земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:5036, площею 0,24 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована по АДРЕСА_2 , та яка має обмеження у її використанні - встановлена охоронна зона навколо інженерних комунікацій (т. 1 а.с. 30-33).

Відповідно до ч. 2 ст. 65 Земельного кодексу України порядок використання земель промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення встановлюється законом.

За ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів» охоронна зона об`єктів магістральних трубопроводів - територія, обмежена умовними лініями уздовж наземних, надземних і підземних трубопроводів та їх споруд по обидва боки від крайніх елементів конструкції магістральних трубопроводів та по периметру наземних споруд на визначеній відстані, на якій обмежується провадження господарської та іншої діяльності.

Встановлення охоронних зон уздовж об`єктів магістральних газопроводів та обмежень у використанні власниками таких земель спрямоване на забезпечення належної експлуатації магістральних трубопроводів, запобігання їх ушкодженню та для зменшення можливого негативного впливу на людей, суміжні землі, природні об`єкти та довкілля в цілому, тому у разі недотримання встановлених обмежень у використанні земель охоронних зон, підприємства магістральних трубопроводів наділені правом звертатися до суду з позовами про усунення порушень правового використання земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів. У зазначеній категорії справ позивачі звільнені від обов`язку доказування можливості настання негативних наслідків.

Подібний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 15 липня 2021 року у справі № 509/3712/16-ц, провадження № 61-13603св20.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів» для забезпечення безпечної експлуатації вздовж об`єктів магістральних газопроводів І класу та прирівняних до них етиленопроводів встановлюються охоронні зони таких розмірів: умовним діаметром до 300 міліметрів - 100 метрів ; від 300 міліметрів до 600 міліметрів включно - 150 метрів; від 600 міліметрів до 800 міліметрів включно - 200 метрів; від 800 міліметрів до 1000 міліметрів включно - 250 метрів; від 1000 міліметрів до 1200 міліметрів включно - 300 метрів; від 1200 міліметрів до 1400 міліметрів включно 350 метрів.

Згідно з ч.1, 4 ст. 22 Закону України «Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів» власники та користувачі земельних ділянок при здійсненні ними господарської та іншої діяльності на землях охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів зобов`язані дотримуватись особливого режиму господарської діяльності та обмежень, які поділяються на загальні обмеження, що діють в охоронних зонах об`єктів магістральних трубопроводів незалежно від зовнішніх зон безпеки, та особливі обмеження, що встановлюються в охоронних зонах об`єктів магістральних трубопроводів залежно від категорії зони безпеки. До особливих обмежень, що діють у межах охоронних зон об`єктів магістральних газопроводів, етиленопроводів, серед інших, належить заборона будувати житлові будинки, виробничі чи інші будівлі та споруди, громадські будівлі, за виключенням розміщення електрогенеруючих установок та пов`язаних з ними газових та електричних мереж, вузлів обліку, іншого пов`язаного обладнання за рішенням Кабінету Міністрів України та/або рішенням суб`єкта управління об`єктами державної власності, що використовуються у процесі провадження діяльності з транспортування природного газу; будувати огорожі для відокремлення земельних ділянок приватної власності.

Судом встановлено, що умовний діаметр магістрального газопроводу-відводу до ГРС «Іванків» становить 500 мм. Ця обставина свідчить про те, що на підставі п. 1 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів» охоронна зона вказаного газопроводу складає 150 метрів з кожної сторони.

Актами № 6, № 12 про зупинення виконання робіт, які проводяться з порушенням «Правил охорони магістральних трубопроводів» від 13.06.2022 та 10.10.2022 відповідно, складеними інженером групи з ОЗ МГ ЛЕС, зупинено подальше виконання будівельно-монтажних, земляних та інших робіт в охоронній зоні об`єктів магістрального газопроводу-відводу до ГРС «Іванків» Ду 500 мм, Ру 5,5 МПа (т. 1 а.с. 65-66).

Згідно з Актом від 18.11.2022, 18 листопада 2022 року було проведено обстеження охоронної зони МГВ до ГРС «Іванків» Ду 500 мм Ру 5,5 МПа, який проходить по території с. Любимівка Дмитрівської ОТГ Бучанського району Київської області, охоронна зона якого, згідно ст. 11 Закону України «Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів» становить по 150 метрів в кожну сторону від осі газопроводу. В результаті обстеження було встановлено, що на земельних ділянках з кадастровими номерами :02:002:5036, :02:002:5108, :02:002:0121, :02:002:0110, які згідно даних Державного земельного кадастру, зареєстровані за гр. ОСОБА_1 , та повністю знаходяться в охоронній зоні вищевказаного газопроводу, були проведені несанкціоновані земельні роботи з планування земельних ділянок, проведено підсипку щебнем, встановлено сітчасту огорожу (на відстані близько 35 метрів від осі газопроводу), встановлено побутові вагончики (на відстані близько 104 метрів від осі газопроводу) та проводяться роботи з укладання тротуарної плитки (на відстані близько 68 метрів від осі газопроводу) (т. 1 а.с. 68).

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що згідно змісту Актів № 6, № 12 не можливо точно встановити наявність/відсутність порушень відповідачем норм законодавства. Так, в Акті № 6 взагалі не міститься вказівки на адресу чи кадастровий номер земельної ділянки чи ділянок на яких проводяться вказані в ньому «будівельно-монтажні, земляні та інші роботи». В Акті № 12 вказані тільки дві з чотирьох земельних ділянок, на яких відповідно до позовної заяви, здійснено будівництво різних об`єктів в межах охоронної зони. При цьому у вищезазначених актах не зазначена конкретизація порушення: які саме роботи, на думку, представника позивача могли здійснюватися. Такі акти не вручалися ОСОБА_1 (Акт № 6 отримано директором ТОВ «Сітка Захід Україна» Сидоряк І.С., Акт № 12 отримано ОСОБА_2 для передачі власнику). Наявні в матеріали справи листи, адресовані Голові Дмитрівської ОТГ, Голові Бучанської РДА, Начальнику ГУ Держгеокадастру у Київській області, Начальнику відділу містобудування та архітектури Києво-Святошинської РДА, ОСОБА_1 , за своєю природою не є документами, що встановлюють факти порушення відповідачем нормативно-правових актів, оскільки або мають інформативний характер, або ґрунтуються на обставинах, що встановлені в інших документах. В матеріалах справи відсутні докази того, що особи, які склали вищезазначені акти та формували схему розташування земельної ділянки, тобто посвідчували наявність порушення режиму використання охоронюваних земель, мають відповідний кваліфікаційний рівень, а їх повноваження охоплюють право на посвідчення такого роду фактів. У даній справі особи не заявляли клопотання про проведення земельно-технічної експертизи, висновків за результатами проведення такої експертизи компетентними особами, попередженими про кримінальну відповідальність, до суду також надано не було. Подані позивачем докази щодо фіксації порушення відповідачем охоронної зони газопроводу-відводу до ГРС «Іванків» Ду - 500 мм, Ру - 5,5 МПа, не є достатніми. Виконавцем топографічного знімання порушення охоронної зони МГВ до ГРС Іванків Ду 500 на території с. Любимівка Дмитріївської ОТГ Бучанського району Київської області є інженер-геодезист Зателепа І.А., кваліфікація якого підтверджується поданими копіями кваліфікаційного сертифіката № 010463 та свідоцтва про підвищення кваліфікації серії НОМЕР_1 .Водночас, для суду такий доказ не є достатнім, з огляду на те, що відсутні інші належні та допустимі докази на підтвердження фіксування порушення охоронної зони МГВ до ГРС Іванків Ду 500 на території с. Любимівка Дмитріївської ОТГ Бучанського району Київської області.

Однак, колегія суддів не погодилась з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Згідно зі статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до статті 1163 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) фізична особа, життю, здоров`ю або майну якої загрожує небезпека, а також юридична особа, майну якої загрожує небезпека, мають право вимагати її усунення від того, хто її створює.

У разі не усунення загрози життю, здоров`ю, майну фізичної особи або майну юридичної особи заінтересована особа має право вимагати: 1) вжиття невідкладних заходів щодо усунення загрози; 2) відшкодування завданої шкоди; 3) заборони діяльності, яка створює загрозу (стаття 1164 ЦК України).

За змістом частин першої та другої статті 111 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) на використання власником земельної ділянки або її частини може бути встановлено обмеження. Право власності на земельну ділянку може бути обтяжено правами інших осіб. Перехід права власності на земельну ділянку не припиняє встановлених обмежень, обтяжень.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 112 ЗК України охоронні зони створюються уздовж ліній зв`язку, електропередачі, земель транспорту, навколо промислових об`єктів для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодження, а також зменшення їх негативного впливу на людей та довкілля, суміжні землі та інші природні об`єкти.

У свою чергу, стаття 73 ЗК України визначає, що до земель трубопровідного транспорту належать земельні ділянки, надані під наземні і надземні трубопроводи та їх споруди, а також під наземні споруди підземних трубопроводів. Уздовж наземних, надземних і підземних трубопроводів встановлюються охоронні зони.

Згідно зі статтею 11 Закону України від 15 травня 1996 року № 192/96-ВР «Про трубопровідний транспорт» до земель трубопровідного транспорту належать земельні ділянки, на яких збудовано наземні і надземні трубопроводи та їх споруди, а також наземні споруди підземних трубопроводів. Уздовж трубопроводів встановлюються охоронні зони. Земля в межах охоронних зон не вилучається, а використовується з обмеженнями (обтяженнями) відповідно до закону або договору. Порядок встановлення, розмір та режим використання охоронної зони об`єкта трубопровідного транспорту визначаються законодавством України.

Режим використання земель охоронної зони магістрального газопроводу, незалежно від того як вони використовуються, регулюється Законом України № 3041-VI від 17 лютого 2011 року «Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів» (далі - Закон № 3041-VI).

Згідно з абзацом 7 частини першої статті 1 Закону № 3041-VI охоронна зона об`єктів магістральних трубопроводів - територія, обмежена умовними лініями уздовж наземних, надземних і підземних трубопроводів та їх споруд по обидва боки від крайніх елементів конструкції магістральних трубопроводів та по периметру наземних споруд на визначеній відстані, на якій обмежується провадження господарської та іншої діяльності.

При цьому, абзацами 8-9 частини першої статті 1 Закону № 3041-VI визначено, що підприємства магістральних трубопроводів - суб`єкти господарської діяльності, які здійснюють експлуатацію об`єктів магістральних трубопроводів, а правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів - установлений законодавством особливий режим використання земель власниками та користувачами земельних ділянок, а також підприємствами магістральних трубопроводів, що встановлюється в межах земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів для забезпечення належних умов їх експлуатації, запобігання їх ушкодженню та для зменшення можливого негативного впливу на людей, суміжні землі, природні об`єкти та довкілля в цілому.

Відповідно до статті 8 Закону № 3041-VI на використання власником або користувачем земельної ділянки чи її частини в межах земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів встановлюються обмеження в обсязі, передбаченому цим Законом. Обмеження на використання земельних ділянок у межах земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів встановлюються і діють з дня введення відповідного об`єкта магістрального трубопроводу в експлуатацію. Перехід права власності чи користування земельною ділянкою не є підставою для припинення дії обмежень на використання земельної ділянки в межах земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 Закону № 3041-VI для забезпечення безпечної експлуатації вздовж об`єктів магістральних газопроводів, етиленопроводів газопроводу високого тиску (від 300 міліметрів до 600 міліметрів включно), який проходить біля земельної ділянки відповідача, встановлюється охоронна зона у розмірі 150 м вздовж об`єктів магістральних газопроводів, етиленопроводів.

Відповідно до частин першої та другої статті 14 Закону № 3041-VI земельні ділянки, розташовані в охоронних зонах об`єктів магістральних трубопроводів, не вилучаються у їх власників або користувачів, а використовуються з обмеженнями, встановленими цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Зазначені обмеження встановлюються для власників та користувачів земельних ділянок на провадження ними господарської діяльності в цих охоронних зонах залежно від визначених внутрішніх зон безпеки охоронних зон або в межах всієї охоронної зони об`єктів магістральних трубопроводів.

Згідно зі статтею 19 Закону № 3041-VI будівельні, ремонтні, земляні, геологорозвідувальні, бурові, вибухові, гірничі та днопоглиблювальні роботи на земельних ділянках, розташованих в охоронних зонах, у місцях, де магістральні трубопроводи проходять через водні об`єкти, болота, торфорозробки та місця видобутку корисних копалин, а також всі інші роботи, пов`язані з розробкою ґрунту на глибину більше 30 сантиметрів на таких земельних ділянках, проводяться лише на підставі письмового погодження з підприємствами магістральних трубопроводів. На зрошуваних землях, розташованих у межах охоронних зон, роботи, пов`язані з тимчасовим затопленням земель, проводяться на підставі письмового погодження з підприємствами магістральних трубопроводів. У разі відмови у наданні погодження на тимчасове затоплення зрошуваних земель, розташованих в охоронних зонах, підприємства магістральних трубопроводів письмово повідомляють про це власників та користувачів земельних ділянок із зазначенням причин і строку, протягом якого не може проводитися тимчасове затоплення. Особи, які отримали письмове погодження на проведення робіт на земельних ділянках, розташованих у межах охоронних зон, зобов`язані виконувати ці роботи з дотриманням умов їх проведення та додержанням правового режиму земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів. Умови проведення будівельних, ремонтних, земляних та інших робіт визначаються підприємствами магістральних трубопроводів. Зазначені умови визначають комплекс заходів, вжиття яких є необхідним для виключення можливості виникнення аварій, аварійних ситуацій на об`єкті магістральних трубопроводів під час проведення відповідних робіт. Надання письмового погодження на проведення робіт в охоронних зонах, з визначенням умов проведення будівельних, ремонтних, земляних та інших робіт у таких зонах, а також письмової відмови в їх проведенні здійснюються протягом одного місяця з дня отримання підприємством магістрального трубопроводу клопотання про їх надання. Відмова в наданні письмового погодження на проведення робіт на земельних ділянках, розташованих у межах охоронних зон, надається у разі якщо: проведення робіт заборонено цим Законом; проведення робіт створить загрозу виникнення аварії (аварійної ситуації) на об`єкті магістрального трубопроводу.

Відповідно до частини четвертої статті 22 Закону № 3041-VI до особливих обмежень, що діють у межах охоронних зон об`єктів магістральних газопроводів, етиленопроводів, належить, зокрема заборона: житлові будинки, виробничі чи інші будівлі та споруди, громадські будівлі; будувати огорожі для відокремлення земельних ділянок приватної власності, лісових ділянок, садів, виноградників тощо; висаджувати багаторічні насадження.

Аналогічна заборона міститься у пункті 11 Правил охорони магістральних трубопроводів затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 16 листопада 2002 року № 1747 (далі - Правила № 1747).

Таким чином, встановлення охоронних зон вздовж об`єктів магістральних газопроводів та обмежень у використанні власниками таких земель спрямоване на забезпечення належної експлуатації магістральних трубопроводів, запобігання їх ушкодженню та для зменшення можливого негативного впливу на людей, суміжні землі, природні об`єкти та довкілля в цілому, тому у разі недотримання встановлених обмежень у використанні земель охоронних зон, підприємства магістральних трубопроводів наділені правом звертатися до суду з позовами про усунення порушень правового використання земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів. У зазначеній категорії справ позивачі звільнені від обов`язку доказування можливості настання негативних наслідків.

Зазначене відповідає правовим висновкам, викладеним у постанові Верховного Суду від 15 липня 2021 року у справі № 509/3712/16-ц (провадження № 61-13603св20).

Так, на підтвердження перебування земельних ділянок з кадастровими номерами :02:002:5036, :02:002:5108, :02:002:0121, :02:002:0110, які належать на праві власності відповідачу, в охоронній зоні магістрального газопроводу-відводу до ГРС «Іванків» Ду 500 мм, Ру 5,5 МПа, до позовної заяви позивачем надано Топографічний - Ситуаційний план 1:1000 № 013469-ІВ.

Топографічний - Ситуаційний план 1:1000 № 013469-ІВ містить зображення та фіксує чіткі поворотні точки кожної координати та їхні описи. Точки координат газопроводу 1 - 4 та точки координат охоронної зони даного газопроводу 1 - 4. Об`єкти, що зведені на вказаних земельних ділянках, зокрема, сітчаста огорожа, побутові вагончики, вимощення з тротуарної плитки, щебінь повністю перебувають в поворотних точках координат охоронної зони магістрального газопроводу-відводу до ГРС «Іванків» Ду 500 мм, Ру 5,5 МПа (т. 1 а.с. 74).

При цьому, вказане топографічне знімання виконане сертифікованим інженером-геодезистом Зателепою І.А. (т. 1 а.с. 71-72), відтак, є належним та допустимим доказом на підтвердження позовних вимог.

Крім того, згідно з Актом від 18.11.2022, 18 листопада 2022 року було проведено обстеження охоронної зони МГВ до ГРС «Іванків» Ду 500 мм Ру 5,5 МПа, який проходить по території с. Любимівка Дмитрівської ОТГ Бучанського району Київської області, охоронна зона якого, згідно ст. 11 Закону України «Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів» становить по 150 метрів в кожну сторону від осі газопроводу. В результаті обстеження було встановлено, що на земельних ділянках з кадастровими номерами :02:002:5036, :02:002:5108, :02:002:0121, :02:002:0110, які згідно даних Державного земельного кадастру, зареєстровані за гр. ОСОБА_1 , та повністю знаходяться в охоронній зоні вищевказаного газопроводу, були проведені несанкціоновані земельні роботи з планування земельних ділянок, проведено підсипку щебнем, встановлено сітчасту огорожу (на відстані близько 35 метрів від осі газопроводу), встановлено побутові вагончики (на відстані близько 104 метрів від осі газопроводу) та проводяться роботи з укладання тротуарної плитки (на відстані близько 68 метрів від осі газопроводу). Акт складено представниками Боярського ЛВУМГ, інженером І кат. групи з ОЗ МГ ЛЕС Олейнікова П.М., головним спеціалістом відділу ЖКГ Управління екології інвестиційного розвитку та туризму Бучанської РДА Ткачук Д.П., головним спеціалістом відділу комунальної власності земельних відносин та екологічних питань Дмитрівської сільської ради Король І.І. (т. 1 а.с. 68).

При цьому, дозволу на проведення будь-яких робіт в охоронній зоні відповідач не надавав та з заявами про надання такого дозволу відповідач не звертався.

У той же час, колегія суддів звертає увагу, що з інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку вбачається щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0121, розташованої на території села Любимівка, вул. Київська, Київська обл., Бучанський р-н., наявні відомості щодо обмеження у використанні земельної ділянки: охоронна зона навколо (уздовж) об`єкта транспорту (т. 1 а.с. 30).

Також, з інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку вбачається щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:5036, розташованої на території села Любимівка, вул. Київська, Київська обл., Бучанський р-н., наявні відомості щодо обмеження у використанні земельної ділянки: охоронна зона навколо (інженерних комунікацій (т. 1 а.с. 33).

Відтак, відповідач ОСОБА_1 на час придбання ним у власність вказаних земельних ділянок був обізнаний про встановлення на його земельних ділянках охоронної зони об`єкту магістральних газопроводів.

При цьому, Боярським ЛВУМГ вчинялись заходи щодо попередження відповідача про порушення вимог Закону України «Про правовий режим земель охоронних, зон об`єктів магістральних трубопроводів» та Правил охорони магістральних трубопроводів затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 17.11.2022 та від 18.07.2022 (т. 1 а.с. 56-59, 50-52).

Встановлені судом обставини в сукупності свідчать про порушення відповідачем використання земельних ділянок в охоронній зоні МГВ до ГРС Іванків Ду 500 на території с. Любимівка Дмитріївської ОТГ Бучанського району Київської області.

Використання відповідачем земельних ділянки з порушенням встановлених законом обмежень щодо правового режиму охоронних зон магістральних газопроводів створює реальну загрозу для магістрального газопроводу, який є об`єктом підвищеної небезпеки, виникненню аварій та надзвичайних ситуацій.

Оскільки на належних відповідачу ОСОБА_1 на праві власності земельних ділянках, які перебувають в межах охоронюваної зони магістрального газопроводу, встановлені огорожі, споруди (побутові вагончики), вимощення з тротуарної плитки та підсипки щебнем, цим створюються перешкоди позивачу ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» у доступі у визначені законодавством межі охоронюваної зони магістрального газопроводу.

Відтак, колегія суддів дійшла висновку про задоволення позовних вимог, а саме: зобов`язати відповідача усунути загрозу магістральному газопроводу-відводу до газорозподільної станції «Іванків» Ду 500 мм Ру 5,5 МПа шляхом невідкладного демонтажу споруд (побутових вагончиків), огорожі, вимощення з тротуарної плитки та підсипки щебнем із земельних ділянок з кадастровими номерами :02:002:5036, :02:002:5108, :02:002:0121 та 222480804:02:002:0110, що розташовані на території Дмитрівської селищної ради Бучанського району Київської області та перебувають в охоронній зоні магістрального газопроводу-відводу до газорозподільчої станції «Іванків» Ду 500 мм Ру 5,5 МПа.

З цих підстав, суд апеляційної інстанції визнав неспроможними та відхилив доводи відповідача ОСОБА_1 та його представника - адвоката Пуха О.В., що відповідач не проводив на належних йому земельних ділянках робіт, пов`язаних з розробкою ґрунту на глибину більше 30 сантиметрів з посиланням на ч. 1 ст. 19 Закону України «Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів», оскільки судом встановлена наявність на належних позивачу на праві власності земельних ділянках в межах охоронюваної зони магістрального газопроводу - споруд (побутових вагончиків), огорожі, вимощення з тротуарної плитки та підсипки щебнем і відповідач цього не заперечував і не спростував.

Таким чином, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Щодо судового збору.

Згідно з частиною 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 2 684 грн. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції та 3 220,80 грн. судового збору за розгляд справи апеляційним судом.

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст.ст. 381-384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» - задовольнити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 червня 2024 року скасувати, ухвалити нове судове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» до ОСОБА_1 про зобов`язання до вчинення певних дій - задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) усунути загрозу магістральному газопроводу-відводу до газорозподільної станції «Іванків» Ду 500 мм Ру 5,5 МПа шляхом невідкладного демонтажу споруд (побутових вагончиків), огорожі, вимощення з тротуарної плитки та підсипки щебнем із земельних ділянок з кадастровими номерами :02:002:5036, :02:002:5108, :02:002:0121 та 222480804:02:002:0110, що розташовані на території Дмитрівської селищної ради Бучанського району Київської області та перебувають в охоронній зоні магістрального газопроводу-відводу до газорозподільчої станції «Іванків» Ду 500 мм Ру 5,5 МПа.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» () 2 684 грн. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції та 3 220,80 грн. судового збору за розгляд справи апеляційним судом.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 14 лютого 2025 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

О.В. Борисова

В.М. Ратнікова