Справа № 509/113/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2025 року смт.Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого?судді Спічака Вадима Олексійовича ,

за участю:

секретаря судового засідання?Попочебенюк Владлени Олександрівни

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , заінтересована особа Біляївська державна нотаріальна контора Одеської області, місцезнаходження: 67602, Одеська область, Одеський район, м. Біляївка, вул. Костіна, 19, про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме про встановлення факту щодо постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

08 січня 2025 року заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме про встановлення факту щодо постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

У обґрунтуванні своєї заяви заявник зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер його батько, ОСОБА_2 . З 2017 року заявник постійно проживав разом із батьком, доглядав за ним, вів з батьком спільне господарство. Похованням ОСОБА_2 займався ОСОБА_1 . За життя ОСОБА_2 склав заповіт, у якому заповів заявнику житловий будинок та земельну ділянку.

Згідно з заповітом, посвідченим 27.09.2018 року за реєстровим № 1-911, що зареєстрований державним нотаріусом Овідіопольської районної державної нотаріальної контори Одеської області спадкодавець заповідав все своє майно ОСОБА_1 .

17.12.2024 року, ОСОБА_1 звернувся до державного нотаріуса Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області Грабовенко-Ворсуляк Д.М., з питань оформлення спадщини після смерті батька ОСОБА_2

17.12.2024 року державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області Грабовенко-Ворсуляк Д.М. було відкрито спадкову справу №772/2024.

17.12.2024 року державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області Грабовенко-Ворсуляк Д.М., листом №4018/02/14 відмовлено заявнику у прийнятті спадщини, оскільки він пропустив строк для прийняття спадщини. Оскільки заявником не було доведено факт постійного проживання із спадкодавцем на момент його смерті, йому було рекомендовано звернутися до суду.

Встановлення факту, про який просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки це дозволить йому оформити право на спадщину.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 09 січня 2025 року, було відкрито провадження по справі, та призначено судове засідання.

Ухвалою суду від 09.01.2025 року витребувано у Державного нотаріуса Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області Грабовенко-Ворсуляк Діани Миколаївни належним чином завірену копію спадкової справи, що була відкрита після смерті ОСОБА_2 .

Державний нотаріус Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області Грабовенко-Ворсуляк Д.М., у судове засідання не з`явилась, була повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

На виконання ухвали про витребування доказів на адресу суду надійшла копія спадкової справи, яка була відкрита у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 .

Овідіопольською селищною радою Одеського району Одеської області в особі селищного голови Савєльєвою Л.І. було видано Довідку № 02-06/210/2797 від 04.12.2024 року, згідно якої на момент смерті громадянин ОСОБА_2 дійсно проживав та був зареєстрований у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; Довідку № 02-06/210/2796 від 4 грудня 2024 року, згідно якої на момент смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , з ним разом проживав без реєстрації місця проживання його син ОСОБА_1 в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та вони вели спільне господарство.

10.02.2025 року на адресу суду надійшла заява заявника, в якій він підтримав доводи заяви у повному обсязі та просив провести розгляд справи за його відсутності.

З огляду на викладене судом встановлено, що учасники справи про час та місце слухання справи повідомлені та просять провести розгляд справи за їх відсутності.

Згідно з ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.?Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , у віці 62 років в селі Бурлача Балка, Одеського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим Овідіопольським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), який був батьком заявника.

Заповітом, посвідченим 27.09.2018 року за реєстровим № 1-911 державним нотаріусом Овідіопольської районної державної нотаріальної контори Одеської області, спадкодавець заповідав все своє майно заявнику, як своєму сину.

Родинні відносини заявника зі спадкодавцем, а також факт їх спільного проживання підтверджуються наступними доказами:

Так відповідно до витягу з актового запису про народження №973 - ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_3 . У графі "батько" зазначено ОСОБА_2 , а у графі "мати" ОСОБА_4 .

Актом обстеження житлово-побутових умов від 02.11.2024 року, складений депутатом селищної ради Колесник В.В. та завірений секретарем виконкому Овідіопольської селищної ради Одеського району Одеської області Новіковою С.П., про те, що ОСОБА_1 , проживає практично з 2017 року по теперішній час за адресою: АДРЕСА_1 .

Довідкою № 02-06/210/2797, що видана 04.12.2024 року селищним головою Овідіопольської селищної ради Одеського району Одеської області Савєльєвою Л.І., що на момент смерті громадянин ОСОБА_2 дійсно проживав та був зареєстрований у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Довідкою № 02-06/210/2796, що видана 4 грудня 2024 року селищним головою Овідіопольської селищної ради Одеського району Одеської області Савєльєвою Л.І., що на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 з гр. ОСОБА_2 проживав без реєстрації місця проживання син ОСОБА_1 в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та вели спільне господарство.

ОСОБА_2 помер, та після його смерті син ОСОБА_1 звернувся до державного нотаріуса Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області Грабовенко-Ворсуляк Д.М., з питань оформлення спадщини після смерті батька ОСОБА_2 .

За вказаним зверненням ОСОБА_1 видано лист-роз`яснення від 17.12.2024 року № 4048/02-14 про відмову у прийнятті спадщини з причини пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини та ненадання доказів сумісного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Дослідивши матеріали справи, докази, надані заявником на підтвердження обставин, викладених у заяві, встановивши факти і відповідні їм правовідносини, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень?постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»?місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.29, ч. 2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1ст.1269 ЦК України).

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з п. п. 4.10 п. 4 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р.) Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Як випливає із п.3.22 п. 3 глави 10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» вбачається, що у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Згідно роз`яснень, викладених у п .п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Метою встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Відповідно до ч. 2 ст. 315?ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 293?Цивільного процесуального кодексу України?окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 1?ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України, визначено що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Судом встановлено, що заявнику необхідно встановити факт постійного спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для оформлення права на спадщину, отже встановлення факту проживання заявника з його батьком ОСОБА_2 , на момент його смерті породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов`язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви, оскільки встановлення цього факту породжує для заявника юридичні наслідки, від яких залежать його майнові права на спадщину.

На підставі викладеного, керуючись ст.12,81,264,265,315 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Біляївська державна нотаріальна контора Одеської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме про встановлення факту щодо постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_5 РНОКПП: НОМЕР_2 ), який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем, - ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У випадку, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення в поряду ч. 6 ст. 259 ЦПК України.

Суддя Спічак В.О.