Номер провадження: 22-ц/813/1309/25
Головуючий у першій інстанції Барвенко В.К.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Драгомерецького М.М., Дришлюка А.І.,

за участю секретаря Скрипченко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за відсутності учасників справи апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Ханнер-Схід» на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 25 березня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Ханнер-Схід» про стягнення заборгованості, визнання права власності та стягнення судових витрат,

ВСТАНОВИВ:

1. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог.

Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача, який в подальшому уточнила, і просила стягнути кошти у розмірі 188883,31 грн. та стягнути судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26 березня 2021 року між позивачем та відповідачем укладено ряд договорів, зокрема: Договір № 17 відповідно до якого Відповідач зобов`язався закріпити (здійснити резервування) за Позивачем квартиру АДРЕСА_1 за умови сплати вартості вказаної квартири частинами, відповідно до встановленого графіку.

Загальна вартість квартири, що становить суму еквівалентну 23 900 (двадцять три тисячі дев`ятсот) доларів США, підлягає сплаті Відповідачу шляхом безготівкового перерахування на його поточний рахунок у строк до 30 березня 2022 року, що передбачено пунктами 1.3. та 1.4. Договору № 17; Договір № 17А відповідно до якого Відповідач зобов`язався закріпити (здійснити резервування) за Позивачем квартиру АДРЕСА_2 за умови сплати вартості вказаної квартири частинами, відповідно до встановленого графіку.

Загальна вартість квартири, що становить суму еквівалентну 34 300 (тридцять чотири тисячі триста) доларів США, підлягає сплаті Відповідачу шляхом безготівкового перерахування на його поточний рахунок у строк до 30 березня 2022 року, що передбачено пунктами 1.3. та 1.4. Договору № 17А; Договір № 5н/п відповідно до якого Відповідач зобов`язався закріпити (здійснити резервування) за Позивачем нежитлове приміщення № 5, загальною площею 56,20 кв.м., в житловому будинку номер АДРЕСА_3 за умови сплати мною вартості вказаної квартири частинами, відповідно до встановленого графіку. Загальна вартість квартири, що становить суму еквівалентну 19 670 (дев`ятнадцять тисяч шістсот сімдесят) доларів США, підлягає сплаті Відповідачу шляхом безготівкового перерахування на його поточний рахунок у строк до 30 березня 2022 року, що передбачено пунктами 1.3. та 1.4. Договору № 5н/п.

10 липня 2022 року через застосунок Vіbеr на номер Позивача надійшло повідомлення у вигляді фотографій де зображені повідомлення датовані 07.06.2022 про розірвання вищезазначених договорів в односторонньому порядку.

Повідомленнями відповідач підтверджує факт сплати позивачем коштів за Договорами, а також, серед іншого зазначає, що сплачені позивачем кошти, що становить 218 036,00 грн, відповідач залишає в якості неустойки, що грубо порушує умови зазначених Договорів та норми чинного законодавства.

Вважаючи дії відповідача такими, що не відповідають умовам договорів, які були підписані позивачем та відповідачем 26 березня 2021 року, позивач звернулась із відповідним позовом до суду.

Позиція відповідача у суді першої інстанції.

Відповідач з позовними вимогами позивача не погодився да надав до суду письмові пояснення в яких заперечував проти позову.

Зокрема, відповідач стверджує, що в цілому позивачка сплатила за трьома договорами 218036 грн., та мала щомісячно здійснювати платежі по кожному з цих Договорів за погодженими графіками платежів в строк до 30.03.2022 року.

Проте після здійснення чергових платежів 30.03.2021 року позивачка припинила виконувати графік платежів, а відповідач позбавлений можливості розірвати Договори, оскільки в силу приписів підпункту 2.3.1 укладених Договорів їх розірвання можливо за одночасного невиконання позивачкою умов щодо сплати грошових коштів (п.п. 1.3-1.6) та умови щодо укладення основного договору.

Оскільки позивачка не платила за умовами Договорів, не уклала Основні Договори з відповідачем, після спливу 12 місяців з моменту укладення Договорів відповідачем направлено позивачці повідомлення про розірвання Договорів, а також щодо стягнення з неї сплачених грошових коштів.

Грошові кошти, які сплачені позивачкою відповідач стягнув на підставі ст. 625 ЦК України як наслідок невиконання зобов`язання за Договорами.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 25 березня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Ханнер-Схід» про стягнення заборгованості, признання права власності та стягнення судових витрат задоволено. Стягнено з ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Ханнер-Схід» на користь ОСОБА_1 суму грошових коштів в розмірі 188 883,31 грн (158036,00 грн. основна сума боргу, 5143,75 грн 3 відсотки річних, 25703,56 грн витрати від інфляції). Стягнено суму судового збору у розмірі 1 888,33 грн.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі Публічне акціонерне товариство «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Ханнер-Схід» просить скасувати оскаржуване судове рішення та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись при цьому на порушення норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не в повному обсязі досліджено матеріали справи та зроблено помилкові висновки про задоволення позовних вимог.

Сповіщення сторін.

Про судове засідання, призначене на 29 січня 2025 року, сторони були належним чином сповіщені про дату, час та місце слухання справи, однак у судове засідання не з`явились.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно із ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 7 ст. 268 ЦПК України рішення суду (повне або скорочене) підписується всім складом суду у день його складення і додається до справи.

Повний текст судового рішення виготовлено 10 лютого 2025 року.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до припису ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно із ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що 26 березня 2021 року між ОСОБА_1 та ПУАТ «ЗНВКІФ «ХАННЕР-СХІД», в особі Голови Наглядової Ради Куруч Людмили Василівни, укладено ряд Договорів, зокрема:

1) Договір № 17 відповідно до якого Відповідач зобов`язався закріпити (здійснити резервування) за Позивачем квартиру АДРЕСА_1 за умови сплати нею вартості вказаної квартири частинами, відповідно до встановленого графіку.

Загальна вартість квартири, що становить суму еквівалентну 23 900 (двадцять три тисячі дев`ятсот) доларів США, підлягає сплаті Відповідачу шляхом безготівкового перерахування на його поточний рахунок у строк до 30 березня 2022 року, що передбачено пунктами 1.3. та 1.4. Договору № 17;

2) Договір № 17А відповідно до якого Відповідач зобов`язався закріпити (здійснити резервування) за Позивачем квартиру АДРЕСА_2 за умови сплати вартості вказаної квартири частинами, відповідно до встановленого графіку. Загальна вартість квартири, що становить суму еквівалентну 34 300 (тридцять чотири тисячі триста) доларів США, підлягає сплаті Відповідачу шляхом безготівкового перерахування на його поточний рахунок у строк до 30 березня 2022 року, що передбачено пунктами 1.3. та 1.4. Договору № 17А;

3) Договір № 5н/п відповідно до якого Відповідач зобов`язався закріпити (здійснити резервування) за Позивачем нежитлове приміщення № 5 , загальною площею 56,20 кв.м., в житловому будинку номер АДРЕСА_3 за умови сплати мною вартості вказаної квартири частинами, відповідно до встановленого графіку. Загальна вартість квартири, що становить суму еквівалентну 19 670 (дев`ятнадцять тисяч шістсот сімдесят) доларів США, підлягає сплаті Відповідачу шляхом безготівкового перерахування на його поточний рахунок у строк до 30 березня 2022 року, що передбачено пунктами 1.3. та 1.4. Договору № 5н/п.

Пунктами 1.5. - 1.6. вищезазначених Договорів передбачено, що розрахунки сторін здійснюються в гривнях та сума повинна коригуватись відповідно до змін курсу доларів США на день здійснення платежу.

Сторони встановили графіки розрахунків, відповідно до яких 30.03.2021 позивачем були здійснені перші платежі.

Так, за Договором №17 в розмірі 66 920,00 грн, за Договором №17А 96 040, 00 грн та за Договором №5н/п 55 076,00 грн.

Загальний розмір сплачених коштів становить 218 036,00 грн.

Відповідно до пункту 2.1.1., 2.1.2 Розділу II вищезазначених Договорів відповідач зобов`язується не продавати і не відчужувати будь-яким чином іншим способом Об`єкти нерухомості третім особам та у разі розірвання Договору повернути позивачу отримані грошові кошти.

Пунктами 2.3.1. договорів передбачено, що у разі не виконання позивачем умов договору, а саме пунктів 1.3. 1.6. Відповідач має право розірвати такий Договір в односторонньому порядку, при цьому сума у розмірі 20 000,00 (двадцять тисяч) гривень залишається Відповідачу в якості неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання, ст. 549 ЦК України.

Відповідно до ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

10 липня 2022 року позивач отримала від відповідача повідомлення від 07.06.2022 про розірвання вищезазначених договорів в односторонньому порядку.

Повідомленнями відповідач підтверджує факт сплати позивачем коштів за Договорами, а також, серед іншого зазначає, що всі сплачені позивачем кошти, що становить 218 036,00 грн, відповідач залишає в якості неустойки.

Суд першої інстанції вмотивовано не погодився з доводами відповідача з огляду на таке.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Згідно з ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. (ст. 626 ЦК України)

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до норм ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 546 передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Пунктами 2.3.1. Договорів, передбачено, що у разі не виконання позивачем умов договору, а саме пунктів 1.3. 1.6. Відповідач має право розірвати такий Договір в односторонньому порядку, при цьому сума у розмірі 20 000,00 (двадцять тисяч) гривень залишається Відповідачу в якості неустойки по кожному з договорів.

Враховуючи зазначену умову Відповідач зобов`язаний був протягом трьох місяців з моменту розірвання Договорів, тобто з 07.06.2022, повернути сплачені позивачем кошти, за мінусом неустойки, яка передбачена Договорами, в розмірі 158 036,00 грн (218 036,00 20 000,00 20 000,00 20 000,00 = 158 036,00 грн).

Відповідач безпідставно не повернув позивачу кошти в зазначений термін згідно з умовами Договорів, чим порушив права позивача.

У постанові від 18 квітня 2018 року у справі №753/11000/14-ц Об`єднана палата КЦС ВС сформулювала правовий висновок, що у разі, коли правила тлумачення, визначені ЦК України, не дають можливості визначити дійсний зміст умов договору, потрібно застосувати тлумачення contra proferentem («слова договору повинні тлумачитись проти того, хто їх написав»).

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат, суд першої інстанції правильно виходив з такого.

Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Частиною 2 ст. 258 ЦК України встановлено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені);

Суд погоджується із розрахунком позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних від простроченої суми та інфляційних втрат за період з 07.06.2022 по 07.06.2023.

Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Частиною 2 ст. 258 ЦК України встановлено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені);

Суд правильно погодився із розрахунком позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних від простроченої суми та інфляційних втрат за період з 07.06.2022 по 07.06.2023.

Загальна сума боргу з урахування інфляційних та 3 відсотки річних становить 188 883,31 грн. (158036,00 грн. основна сума боргу, 5143,75 грн. 3 відсотки річних, 25703,56 грн. витрати від інфляції).

Щодо нарахування відповідачем трьох відсотків річних та витрат від інфляції.

У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт).

Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Аналогічний висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18).

При цьому у вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-2759цс15, що правовідносини, які виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України «Про виконавче провадження», і до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільну-правову відповідальність за невиконання грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України).

Також Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 02 березня 2016 року у справі № 6-2491цс15, за яким дія статті 625 ЦК України поширюється на порушення грошового зобов`язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду, а частина п`ята статті 11 ЦК України не дає підстав для застосування положень статті 625 ЦК України у разі наявності між сторонами деліктних, а не зобов`язальних правовідносин.

Відповідач вимог про стягнення вказаних виплат до позивача не висував, зайняв пасивну позицію, і тому доводи відповідача про правомірність нарахування ним виплат, які визначені ст. 625 ЦК України є безпідставними.

Відповідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У позовній заяві представником позивача було зазначено, що витрати на правничу допомогу складають суму в розмірі 50000 грн, документальне підтвердження судових витрат позивачем буде надано не пізніше п`яти днів після ухвалення судового рішення відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Тому, судом питання про стягнення правничої допомоги по суті не розглядалось.

Враховуючи викладене та у відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача, дійсно, підлягає стягненню сума у розмірі 188 883,31 грн. та судовий збір у розмірі 1 888,33 грн, сплачений позивачем за подання позову до суду.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Скаржник не довів обставини, на які посилався як на підставу своєї апеляційної скарги, жодного належного та допустимого доказу на спростування висновків суду першої інстанції не надав.

Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Твердження скаржника в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції порушено норми процесуального закону, не є такими, що порушують розгляд справи по суті.

Крім того судова колегія вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Справа розглянута по суті правильно, законних підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції немає.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду залишити без змін

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Ханнер-Схід» залишити без задоволення.

Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 25 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 10 лютого 2025 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: М.М. Драгомерецький

А.І. Дришлюк