Справа № 947/1633/25
Провадження № 2-н/947/103/25
УХВАЛА

14.02.2025 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Луняченко В.О., розглянувши заяви ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ) аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

З заявою про стягнення з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ) аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі заробітку ( доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення сином повноліття, до Київського районного суду м.Одеси звернувся ОСОБА_1 .

Ознайомившись зі змістом заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину та доданими документами, суддя дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Пунктом 4 ч. 1ст. 161 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Як визначено ст. 181 СК України та Пленумом ВСУ №3 від 15.05.2006року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів » при відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно з ч. 5 ст. 183 СК України, той з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

Таким чином, право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів має той з батьків дитини, з яким дитина проживає у визначеному Законом порядку.

Заявник про зверненні до суду з дійсною заявою посилався на те, що неповнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наразі проживає з ним та знаходиться на його утриманні, зазначаючи, що після розірвання шлюбу між батьками, вони не дійшли згоди щодо способів утримання сина.

Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, вбачається, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Також згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, вбачається, що боржник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 також зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, місце проживання обох батьків та дитини, на утримання якої заявник просить стягнути аліменти, зареєстроване за однією адресою.

Водночас, заявником не долучено жодного документа на підтвердження викладеної в заяві обставини щодо перебування на утриманні сина заявником.

Представник боржника ОСОБА_2 адвокат Коверга Г.В. надала до матеріалів справи відомості про матеріальну участь матері у житті сина, надавши докази понесення нею витрат на навчання сина, медичних послуг та придбання одягу також представник боржника надала заяву, в якій просить відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення на його користь аліментів на утримання сина, зазначаючи, що син досяг 14 років, наразі особисто визначився з його проживанням періодично з батьком та періодично з матір`ю.

Також суд звертає увагу, на те, що неповнолітній ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 надав до суду письмові пояснення, щодо участі в його утриманні обох батьків, зазначаючи, що його матір несе витрати по його навчанні, придбанні підручників, курсів вивчення іноземної мови, тренуванні, медичних послуг, відвідує батьківські збори.

Тобто матір дитини не ухиляється від виконання свого обов`язку щодо утримання сина.

Згідно положень п. 5 ч. 2ст. 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. Також, у відповідності до п. 4 ч. 3ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Так до заяви про видачу судового наказу не долучено доказів, які б підтверджували факт проживання дитини із заявником, що позбавляє суд можливості зробити висновки з цього питання та перевірити наявність у заявника права вимоги на стягнення аліментів, як у особи, з якою проживає дитина. Згідно приписів пункту 8 частини 1статті 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

На підставі вищевикладеного, вважаю за необхідне відмовити заявнику у видачі судового наказу, роз`яснивши, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст.163,166,353 ЦПК України,ст. 181 СК України,-

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Копію ухвали направити заявнику.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленим розділом ІІ ЦПК України, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Суддя В. О. Луняченко