Справа № 128/4907/24

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
11 лютого 2025 року місто Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області
головуючого судді Бондаренко О.І.
секретаря судового засідання Гавліцькій А.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Державної екологічної інспекції у Вінницькій області до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства,-
Представник Державної екологічної інспекції у Вінницькій області звернувся з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства.
Позов обґрунтовано тим, що 05.01.2023 посадові особи Інспекції провели перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства України по Вінницькій області, зокрема, на території Вінницького району, в ході якої встановлено, що громадянка ОСОБА_1 , 05.01.2023 здійснила незаконну рубку двох дерев породи груша з діаметром пня 38 см, та пошкодження дерева до ступеня припинення росту з діаметром стовбура біля шийки кореня 50 см біля домоволодіння по АДРЕСА_1 без дозвільних документів.
Державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища у Вінницькій області Половинчуком С.І. відносно гр. ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення № 013967 від 05.01.2023 за незаконну рубку зелених насаджень. В поясненнях правопорушниця повідомила, що різала дерева для власних потреб.
Постановою про накладення адміністративного стягнення від 09.01.2023 №06/002 гр. ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена згідно ст. 153 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170,00 грн. Вказані дії (незаконна рубка зелених насаджень) є порушенням ст. 10 Закону України «Про рослинний світ», п. З «Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2006 № 1045. Своїми незаконними діями гр. ОСОБА_1 завдала державі шкоду в розмірі 4 450 грн 00 коп. 28.03.2023 року ОСОБА_1 направлено претензію № 1161/6/23 щодо добровільної сплати шкоди, однак, станом на день подачі позову шкода не відшкодована.
Враховуючи вищевказане, позивач просить стягнути з відповідачки шкоду в розмірі 4 450 грн 00 коп. та витрати по сплаті судового збору, що становлять суму що становлять суму 028 грн 00 коп.
Представник позивача в особі Самохвалової К.В. не заперечує проти проведення слухання справи у відсутність відповідача, з постановленням заочного рішення, позовні вимоги підтримують, про що було надано заяву.
Відповідачка ОСОБА_1 є належним чином повідомленою судом про дату, час і місце судового засідання, однак у судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки до суду не повідомила, відзиву на позов та жодних заяв чи клопотань до суду не подала.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За письмовою згодою позивача суд постановив 11.02.2025 року ухвалу про заочний розгляд справи у відповідності до ст. 223 ЦПК України.
У відповідності до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини, дослідивши та проаналізувавши представлені докази в їх сукупності, дійшов висновку, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 05.01.2023 посадові особи Інспекції провели перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства України по Вінницькій області, зокрема, на території Вінницького району, в ході якої встановлено, що громадянка ОСОБА_1 , 05.01.2023 здійснила незаконну рубку двох дерев породи груша з діаметром пня 38 см, та пошкодження дерева до ступеня припинення росту з діаметром стовбура біля шийки кореня 50 см біля домоволодіння по АДРЕСА_1 без дозвільних документів.
Державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища у Вінницькій області Половинчуком С.І. відносно гр. ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення № 013967 від 05.01.2023 за незаконну рубку зелених насаджень. В поясненнях правопорушниця повідомила, що різала дерева для власних потреб.
Постановою про накладення адміністративного стягнення від 09.01.2023 №06/002 гр. ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена згідно ст. 153 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170,00 грн.
Своїми незаконними діями гр. ОСОБА_1 завдала державі шкоду в розмірі 4 450 грн 00 коп.
28.03.2023 року ОСОБА_1 направлено претензію № 1161/6/23 щодо добровільної сплати шкоди, однак, станом на день подачі позову шкода не відшкодована.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У наданий для добровільного відшкодування збитків строк відповідачкою заподіяна шкода не відшкодована, жодних документів на підтвердження щодо добровільного відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства, відповідачкою не надано.
Відповідно до ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону.
Зазначені положення також містяться в ст. 324 ЦК України, в якій зазначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування.
Статтею 66 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, відшкодувати завдані ним збитки.
Відповідно до ст. 105 ЛК України, порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність, відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев, чагарників.
Згідно з ст. 107 ЛК України громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку визначених законодавством України.
Положеннями п.п. «а», «б» абз. 1 ст. 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог: раціонального і економного використання природних ресурсів на основі широкого застосування новітніх технологій; здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища.
Частиною другою статті 293 ЦК України передбачено, що діяльність фізичної та юридичної особи, що призводить до нищення, псування, забруднення довкілля, є незаконною. Кожен має право вимагати припинення такої діяльності.
Статтею 10 Закону України «Про рослинний світ» визначено, що спеціальне використання природних рослинних ресурсів здійснюється за дозволом юридичними або фізичними особами для задоволення їх виробничих та наукових потреб, а також з метою отримання прибутку від реалізації цих ресурсів або продуктів їх переробки.
Статтею 40 Закону України «Про рослинний світ» передбачено, що порушення законодавства про рослинний світ тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законами України. Відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ несуть особи, винні, зокрема, у: самовільному спеціальному використанні природних рослинних ресурсів; порушенні правил загального використання природних рослинних ресурсів; протиправному знищенні або пошкодженні об`єктів рослинного світу.
За ч. 1 ст. 153 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за знищення або пошкодження зелених насаджень, окремих дерев, чагарників, газонів, квітників та інших об`єктів озеленення в межах населених пунктів, невжиття заходів для їх охорони, а також самовільне перенесення в інші місця під час забудови окремих ділянок, зайнятих об`єктами озеленення; пошкодження дерев і чагарників за межами населених пунктів, що не віднесені до лісового фонду, або їх незаконна порубка.
Згідно зі ст.ст. 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.
Відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ несуть особи, винні у протиправному знищенні або пошкодженні об`єктів рослинного світу (ч. 2 ст. 40 Закону України «Про рослинний світ»).
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, постановою Державної екологічної інспекції у Вінницькій області відповідачку було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 153 КУпАП, та накладено на відповідачку адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. Вказана постанова набрала законної сили.
Згідно з п. 7 ч. 3 ст. 29 БК України джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності.
Пунктом четвертим частини першої статті 69-1 БК України встановлено, що до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків.
Таким чином, шкода, заподіяна порушенням природоохоронного законодавства, відшкодовується шляхом перерахування коштів на єдиний розподільчий казначейський рахунок відповідної місцевої ради, на адміністративній території якої скоєно правопорушення, на користь зведеного бюджету, із якого місцевим органом Державної казначейської служби України в подальшому розподіляються конкретні суми коштів до Державного, обласного та місцевого бюджетів у вказаному вище співвідношенні.
Таким чином, матеріалами справи доведено, що відповідачкою внаслідок незаконної порубки дерев було завдану навколишньому природному середовищу шкоду в розмірі 4 450 грн. Доказів на спростування вини та, як наслідок, спростування заподіяння шкоди на заявлену суму 4 450 грн відповідачкою суду не надано, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги про відшкодування шкоди, завданої державі порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, є обґрунтованими, підтвердженими зібраними у справі доказами та не спростованими у встановленому процесуальним законом порядку відповідачкою належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки шкода, заподіяна державі, відповідачкою до теперішнього часу у добровільному порядку не відшкодована, а тому підлягає стягненню з нею в судовому порядку до місцевого бюджету Лука-Мелешківської об`єднаної територіальної громади Вінницького району Вінницької області.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
В зв`язку із задоволенням позовних вимог, підлягають до стягнення з відповідачки на користь позивача сплачені ними судові витрати в розмірі 3 028 грн 00 коп.
Керуючись ст. 324, 1166 ЦК України, ст.ст. 105, 107 ЛК України, Законом України «Про рослинний світ», ст.ст. 5, 10-13, 76-81, 89, 141, 211, 247, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд -
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом направлення апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники провадження:

позивач - Державна екологічна інспекція у Вінницькій області, адреса: м. Вінниця, вул. 600-річчя, 19;

відповідач ОСОБА_1 , адреса, АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення виготовлено 11.02.2025.

Суддя Оксана БОНДАРЕНКО