УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №712/1115/25

Провадження №2-о/712/95/25

18.02.2025 м. Черкаси

Суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Ватажок-Сташинська А.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей,

ВСТАНОВИВ:

До Соснівського районного суду м. Черкаси звернулися ОСОБА_1 та ОСОБА_2 із заявою у порядку окремого провадження про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей.,

Оскільки вказана заява подана без додержання вимог, викладених у ст.175,177 ЦПК України, ухвалою суду від 03.02.2025 заяву залишено без руху, та надано заявникам десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків.

Постановляючи вказану ухвалу від 03.02.2025, суддя зауважив, що до заяви не долучено договір про те, з ким із них буде проживати спільна неповнолітня дитина подружжя, яку участь у забезпеченні умов її життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дитини. Також заявниками не надано суду нотаріально посвідченого договору, умовами якого передбачено порядок утримання спільної неповнолітньої дитини подружжя, що суперечить приписам ст.109 СК України.

Копію ухвали про залишення заяви без руху 05.02.2025 вручено заявнику ОСОБА_2 , що стверджуєтья наявною у матеріалах розпискою.

13 лютого 2025 року на виконання ухвали суду заявник ОСОБА_3 надав заяву, в якій вказує, що заявниця ОСОБА_1 та спільна неповнолітня донька подружжя ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виїхали за межі території України до Республіка Польща, де постійно проживають протягом останніх років, тому укладення договору між подружжям про те, з ким із них буде проживати дитина, яку участь у забезпеченні умов її життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дитини є неможливим. Також заявник ОСОБА_3 вказує, що між подружжям відсутній спір та ними досягнуто згоди щодо припинення шлюбних відносин.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

При прийнятті до свого провадження заяви, поданої в порядку окремого провадження, суддя вирішує питання відповідності її вимогам розділу IV «Окреме провадження» ЦПК України, а також загальним вимогам до заяви, передбаченим ст. 175, 177 ЦПК України.

Згідно з п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

У частині п`ятій статті 177 ЦПК України встановлено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Положеннями статті 109 СК України передбачено, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Згідно з п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК України) провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Для захисту інтересів неповнолітніх дітей суд має перевірити зміст письмових договорів, які подружжя подає під час розгляду справи про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Суд повторно звертає увагу заявників про те, що положення статті 109 СК України містять імперативний припис про те, що до спільної заяви подружжя про розірвання шлюбу має бути доданий письмовий та нотаріально посвідчений договір про те, з ким із подружжя будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей, а також про розмір аліментів на дитину.

Однак, заявниками до заяви не додано договір про те, з ким із них буде проживати спільна неповнолітня дитина подружжя, яку участь у забезпеченні умов її життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дитини.

Також заявниками не надано суду нотаріально посвідченого договору, умовами якого передбачено порядок утримання спільної неповнолітньої дитини подружжя, що суперечить приписам ст.109 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до п.4 ч.5 ст.12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Частиною другою статті 127 ЦПК України передбачено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Згідно з ч.3 ст.127 ЦПК України, якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Таким чином на підставі викладеного вище, суддя вважає за необхідне продовжити строк на усунення недоліків за вказаною заявою.

Керуючись ст. 4, 12, 127, 177, 185, 353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Продовжити строк на усунення недоліків заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей.

Встановити заявникам п`ятиденний строк від дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків заяви.

Копію ухвали надіслати заявникам.

Роз`яснити заявникам, що у разі невиконання вимог ухвали суду від 03.02.2025 та цієї ухвали заява буде вважатися неподаною і буде повернута заявникам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Ватажок-Сташинська