Справа № 738/2929/24
№ провадження 2/738/84/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2025 року Менський районний суд Чернігівської області

у складі:

головуючого - судді: Савченка О.А.

за участю

секретаря: Лях Н.М.

представника позивача: адвоката Минець О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Менської міської ради Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Головне управління держгеокадастру у Чернігівській області, про визнання права на земельну частку (пай) та встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А H О В И В:

У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Менської міської ради Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Головне управління держгеокадастру у Чернігівській області, з вимогою про визнання права на земельну частку (пай) та встановлення факту, що має юридичне значення. Позов мотивував наступним. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина в тому числі і на право на земельну частку (пай), що належало спадкодавцеві на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_5, виданого на підставі рішення Менської районної державної адміністрації від 07 серпня 1996 року за № 246, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 16 листопада 1996 року за № 782, спадкоємцем якої за заповітом є позивач. Фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 . Однак позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) у землі, що перебуває в колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства «Полісся», що знаходиться в селі Синявка Корюківського (раніше Менського) району Чернігівської області, що належало ОСОБА_2 , у зв`язку з відсутністю документів на підтвердження родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцем та було рекомендовано звернутися до суду.

Позивач в судове засідання не з`явився, згідно Ордеру на надання правничої допомоги доручи свої інтереси представляти адвокату Минець О.В.

Представник позивача Минець О.В. в судовому засідання позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача - Менської міської ради Чернігівської області в судове засідання не з`явився, будь - яких заперечень з приводу позовних вимог до суду не подав, натомість надали заяву про розгляд справи без їх участі, з приводу позовних вимог покладаються на розсуд суду.

Представник третьої особи - Головного управління держгеокадастру у Чернігівській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про розгляд справи тільки з їх участю не подали.

За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності нез`явившихся учасників справи на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до норми ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як визначено ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Синявка Менського району Чернігівської області померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Менським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Корюківському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 19 березня 2024 року (а.с. 8).

Відповідно до абзаців другого та третього пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Оскільки, спадщина після померлої ОСОБА_2 відкрилась у період чинності ЦК УРСР, тому застосуванню на час відкриття спадщини підлягають норми ЦК УРСР.

Відповідно до ст. 524 ЦК Української РСР 1963р. спадкування здійснюється за законом та за заповітом.

Згідно вимог ст. 548 ЦК Української РСР 1963 р. для набуття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина вважається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. За п. 1, 2 ч.1 ст. 549 ЦК Української РСР 1963 р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він: фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Так, судом встановлено, що за життя ОСОБА_2 15 лютого 2002 року зробила розпорядження про те, що все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалось і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла ОСОБА_1 (а.с.9).

Таким чином, спадкоємцем за заповітом на все спадкове майно після померлої ОСОБА_2 є ОСОБА_1 .

Відповідно до повідомлення старости Синявського старостинського округу № 18-15/281/12 від 21.03.2024 ОСОБА_2 станом на 19 травня 2003 року була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 одна і виписана у зв`язку зі смертю (а.с.16).

В установлений законом строк ОСОБА_1 фактично прийняв спадщину після померлої ОСОБА_2 , вступивши в управління та володіння спадковим майном, доглядав за житловим будинком, в його користування перейшли речі померлої, сплачував страхові платежі, що підтверджується довідкою старости Синявського старостинського округу № 18-15/282/12 від 21.03.2024 (зворот а.с.16).

Згідно Витягу з реєстру з територіальної громади (а.с.11) слідує, що ОСОБА_1 (позивач) з 30.12.1980 року зареєстрований за адресою по АДРЕСА_1 (а.с.11).

Як слідує із матеріалів спадкової справи № 102/2024, що була заведена до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , позивач в установлений законом термін звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлої ОСОБА_2 .

Проте позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай) у землі, що перебуває в колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства «Полісся», що знаходиться в селі Синявка Корюківського (раніше Менського) району Чернігівської області, що належало ОСОБА_2 , із-за розбіжностей у правовстановлюючих документах на підтвердження родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцем:

- у повторному свідоцтві про народження сина ОСОБА_2 від 01 вересня 1967 року, актовий запис 106, серії НОМЕР_2 , прізвище народженого записано ОСОБА_3 , а в графі «мати» вказано ОСОБА_2 ;

- у повторному свідоцтві про смерть серії НОМЕР_1 , виданому Менським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Корюківському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 19 березня 2024 року, померлою зазначено ОСОБА_2 ;

- відповідно до витягу з Книги обліку видачі сертифікатів на земельну частку (пай), виданого відділом Головного управління Держгеокадастру у Менському районі Чернігівської області державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, містяться записи про реєстрацію та видачу Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_5, виданого на підставі рішення Менської районної державної адміністрації від 07 серпня 1996 року № 246, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 16 листопада 1998 року за № 782 - ОСОБА_2 .

Оригінали всіх вище вказаних документів знаходяться у позивача, будь - яких інших осіб, які б претендували на них, судом не встановлено.

Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31 березня 1995 року № 5 суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Встановлення факту родинних відносин, а саме, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 буда матір`ю померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , батька позивача, для останнього має юридичне значення, оскільки надасть йому можливість реалізувати свої спадкові права, а саме успадкувати спадкове майно після померлої бабусі.

За положеннями ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

У ст. 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

В установлений законом строк позивач ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлої ОСОБА_2 , але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину із-за відсутності правовстановлюючих документів на підтвердження родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцем, про що свідчить надана позивачем письмова відмова у вчиненні нотаріальної дії.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , кожна окремо пояснили, що вони проживають в с. Синявка Корюківського району Чернігівської області і добре знають позивача та його сім`ю. Свідки підтвердили, що батько позивача ОСОБА_3 був сином ОСОБА_2 , остання працювала в КСП «Полісся» і мала паї в даному колективному сільськогосподарському підприємстві. При зміні паспорта ОСОБА_2 було допущено помилку в написанні її прізвища, в зв`язку з чим і виникла така розбіжність у написанні їх прізвищ.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Інших осіб, які б претендували на майно після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , в тому числі осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадковому майні судом не встановлено. На теперішній час позивач є єдиним спадкоємцем відкритої спадщини.

За таких обставин, суд вважає за можливе позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 76-81, 141, 259, 263 - 265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Менської міської ради Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Головне управління держгеокадастру у Чернігівській області, про визнання права на земельну частку (пай) та встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Синявка Менського району Чернігівської області) був рідним сином ОСОБА_2 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Синявка Менського району Чернігівської області).

Встановити факт належності ОСОБА_2 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Синявка Менського району Чернігівської області) права на земельну частку (пай), яке посвідчувалось правовстановлюючим документом: Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_5, виданого на підставі рішення Менської районної державної адміністрації від 07 серпня 1996 за № 246, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 16 листопада 1998 року за № 782.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) право на спадкове майно за заповітом, що відкрилось після смерті спадкодавця ОСОБА_2 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Синявка Менського району Чернігівської області), а саме:

- на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності пайового фонду колективного сільськогосподарського підприємств «Полісся» с. Синявка Менського району Чернігівської області, розміром 5,10 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі, що належало на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_5, виданого на підставі рішення № 246 Менської районної державної адміністрації від 07 серпня 1996 року та зареєстрованого 16 листопада 1998 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 782.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий О.А. Савченко