Провадження № 2/638/1986/25
17 лютого 2025 року м. Харків
Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Агапова Р.О.,
за участю секретаря судового засідання Суслової К.В.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Київський відділ державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виконавчого округу, про зміну способу стягнення аліментів,-
Позивач звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова із позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Київський відділ державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виконавчого округу, про зміну способу стягнення аліментів.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що сторони є батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
27.05.2014 року позивач звернулась до Київського ВДВС ХМУЮ із заявою про прийняття до примусового виконання виконавчого листа, виданого на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 вересня 2013 року у справі № 638/9045/13-ц, провадження №2/638/3978/13, про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто з 18 червня 2013 року до повноліття дитини, або зміни матеріального становища сторін.
01.07.2014 року державним виконавцем Київського органу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 44353084 за вищевказаним виконавчим листом та розпочато примусове виконання судового рішення.
30 вересня 2024 року позивач ОСОБА_1 ознайомилась з матеріалами виконавчого провадження ВП №44353084, отримала доступ до електронної версії виконавчого провадження, після вивчення якого позивач дізналась, що матеріальне становище відповідача ОСОБА_2 суттєво змінилось.
Так, відповідно до відповіді Державної податкової служби України на запит Київського ВДВС у м. Харкові СМУМЮ № 235122879 від 25.10.2024 року дохід боржника ОСОБА_2 (РНОКП НОМЕР_1 ) протягом 2023 - 2024 р.р. складав наступні суми:
??4 квартал 2023 року - 150773,17 грн;
??1 квартал 2024 року - 165990,92 грн;
??2 квартал 2024 року - 177638,87 грн.
Згідно відповіді на запит Київського ВДВС у м. Харкові СМУМЮ № 175416882 від 21.09.2023 року до Пенсійного фонду України боржник ОСОБА_2 , отримує дохід з якого сплачує внески до ПФУ із заробітної плати, яку отримує у ВЧ НОМЕР_2 .
З відповіді на запит державного виконавця № 203601258 від 09.05.2024 року вбачається, що відповідач ОСОБА_2 , є власником автомобіля DAEWO NEXIA, 2007 року випуску, д.з. НОМЕР_3 .
В той же час відповідно до виконавчого документа відповідач ОСОБА_2 сплачує на користь позивача ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, що є недостатнім для забезпечення потреб сина- підлітка.
Позивач вважає, що розмір аліментів, які сплачує відповідач не узгоджується не тільки з потребами дитини, а й не відповідає вимогам закону та є значно меншим.
Вказала, що спільний син сторін ОСОБА_3 навчається у країні Республіка Польща в технікумі ім.плк. Яна Півніка «Понурого» у комплексі шкіл № 1 у м. Опатув. Передбачувана тривалість навчання з 01.09.2024 року до 31.08.2029 року.
Позивач працює в ТОВ «Аптека низьких цін Харків», отримує заробітну плату, яка після здійснення утримань із зарплатні в середньому у місяць складає до 10 000 гривень, що у 8-12 разів менша за дохід відповідача, а тому позивач часто вимушена користуватись кредитними коштами щоб забезпечити належне утримання та розвиток спільного сина-підлітка.
В той же час, відповідач ОСОБА_2 має постійну роботу, великий та сталий гарантований заробіток, має рухоме майно у власності, та не має інших непрацездатних утриманців, натомість за рішенням суду сплачує на утримання сина тільки 1000 гривень, що є замало для забезпечення потреб спільної дитини. Матеріальний стан Відповідача змінився, дохід збільшився. Аліменти у сумі 1000 гривень, які свлачує відповідач не вистачає на елементарні потреби дитини-підлітка (купівлю їжі, засобів гігієни, першої необхідності, одягу, канцелярських товарів та приладь для навчання, сплату за додаткові навчання, тощо ).
У зв`язку з чим, позивач вважає за необхідне звернутись до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів та просить суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 від доходу відповідача, оскільки саме такий розмір буде справедливим та зможе в повній мірі забезпечити інтереси дитини.
Представник позивача у судове засідання не з`явилася, надала заяву про підтримання позову та розгляд справи за її відсутності. Проти заочного розгляду не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки до суду не повідомив, відзиву та заперечень на позовну заяву не надавав.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи
Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 .
Згідно з відповіддю Державної податкової служби України на запит Київського ВДВС у м. Харкові СМУМЮ № 235122879 від 25.10.2024 року, дохід боржника ОСОБА_2 (РНОКП НОМЕР_1 ) протягом 2023 - 2024 р.р. складав:
??4 квартал 2023 року - 150773,17 грн;
??1 квартал 2024 року - 165990,92 грн;
??2 квартал 2024 року - 177638,87 грн.
Відповідно до відповіді на запит Київського ВДВС у м. Харкові СМУМЮ № 175416882 від 21.09.2023 року до Пенсійного фонду України, боржник ОСОБА_2 , отримує дохід з якого сплачує внески до ПФУ із заробітної плати, яку отримує у ВЧ НОМЕР_2 .
Згідно з довідкою від 07.08.2024 про навчання ОСОБА_3 з перекладом, останній навчається у Технікумі ім.плк. Яна Півніка «Понурого» у комплексі шкіл № 1 у м. Опатув. Передбачувана тривалість навчання: з 01.09.2024 по 31.08.2029.
Позивач вказала, що працює в ТОВ «Аптека низьких цін Харків», отримує заробітну плату, яка після здійснення утримань із зарплатні в середньому у місяць складає до 10 000 гривень, що у 8-12 разів менша за дохід відповідача. Згідно довідки № АНХ00000083 від 06.11.2024, дохід ОСОБА_1 у період з 01.05.2023 по 31.10.2024 складає 176724,21 грн.
Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
Згідно ч. 1ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.
Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі та навпаки).
Даний висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 05 лютого 2014 року (справа № 6-143цс13), яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.
Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України).Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 5 ЦПК України).
З урахуванням викладеного, на думку суду, є підстави вважати, що із часу ухвалення рішення про стягнення аліментів змінилися мінімальні життєві стандарти, тобто закон визначив мінімальний розмір аліментів на одну дитину у більшому розмірі.
У позивача об`єктивно зросли витрати на утримання дитини у зв`язку із ростом цін, збільшився розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.
З врахуванням викладеного, зважаючи на матеріальний стан позивача, відсутність доказів про наявність у відповідача інших утриманців, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а розмір аліментів, який стягується з відповідача на користь позивача за виконавчим листом Дзержинського районного суду м. Харкова №638/9045/13-ц від 24.12.2013 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає збільшенню.
Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.
На підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів.
Судові витрати компенсуються за рахунок держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.141,259,264,265,280 ЦПК України, ст. ст. 180-184, 192 Сімейного кодексу України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Київський відділ державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виконавчого округу, про зміну способу стягнення аліментів - задовольнити.
Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 вересня 2013 року у справі № 638/9045/13-ц, та стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частин всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання вказаного рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Р.О. Агапов