Провадження № 2/127/5247/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

11 лютого 2025 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Воробйова В.В.,

за участю: секретаря Врублевської О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним, мотивуючи позовну заяву тим, що 14.07.2017 року вони зареєстрували шлюб у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №1597. Позивач вважає цей шлюб фіктивним, оскільки відповідач не мав наміру створення сім`ї й не бажав набуття прав та обов`язків подружжя. Відповідача вона бачила двічі: в момент знайомства під час подання спільної заяви до органу РАЦСу про реєстрацію шлюбу та через місяць під час реєстрації шлюбу. В той же день сторонни перестали спілкуватися та більше не бачилися.

Позивач зазначає, що з моменту укладення шлюбу сторони спільно не проживали, не вели спільний побут та не мали спільного сімейного бюджету. При цьому, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживаючи з іншим чоловіком у цивільному партнерстві, вона народила доньку ОСОБА_3 . Нині вони проживають разом однією сім`єю та мають намір укласти шлюб, проте це наразі не можливо, тому ОСОБА_1 змушена була звернутися до суду з цим позовом.

В судове засідання позивач не з`явилася, проте надіслала до суду заяву в якій просила розглядати справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить задовольнити в повному обсязі та визнати шлюб недійсним. Також зазначила, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяв та заперечень від відповідача до суду не надходило.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити з таких підстав.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Матеріалами справи встановлено, що 14.07.2017 року між ОСОБА_1 (громадянка України, яка народилася в Житомирської області, Чуднівського району, смт. Іванопіль) та ОСОБА_2 (особа без громадянства, який народився на Палестинській території, Альнусайрат) було зареєструвано шлюб у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, про що зроблено відповідний актовий запис №1597 (а.с. 4). Після укладення шлюбу позивач своє дошлюбне прізвище не змінювала.

Згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання особи, виданої 16.09.2020 року Департаментом адміністративних послуг Вінницької міської ради, відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 16.09.2020 року (а.с. 5).

Зі свідоцтва про народження вбачається, що позивач має малолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батьком дитини записаний ОСОБА_5 (а.с. 6).

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що позивач в період перебування у шлюбі мала зареєстроване місце проживанні за іншою адресою, а саме: АДРЕСА_2 (а.с. 3 на звороті).

З актів свідчення сусідів від 14.11.2024 року, посвідчених стростою Іванопільського старокостянтинського округу виконавчого комітету Краснопільської сільської ради Бердичівського району Житомирської області вбачається, що ОСОБА_1 дійсно проживає близько двох років за адресою: АДРЕСА_3 разом зі співмешканцем ОСОБА_5 , 1985 року народження, з яким виховують спільну доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Чоловіка на ім`я ОСОБА_2 в селищі та за місцем реєстрації ОСОБА_6 жодного разу не бачили. За час їхнього так званого шлюбу чоловік не зявлявся на території села. Разом їх не зустрічали, спільного побуту вони не вели (а.с. 17, 18, 29, 30).

Крім того, у період з 30.08.2017 року по 01.06.2022 року ОСОБА_1 періодично проживала у АДРЕСА_4 , а з липня 2019 року по АДРЕСА_5 ) та обліковувалась по сільській раді як одинока мати дитини ОСОБА_3 . Відділом соціального ззахисту та у справах дітей Вільшанської сільської ради проводилась профілактична робота з матірю щодо належного виконання батьківських обовязків відносно її дочки, що підтверджується довідкою Служби у справах дітей Вільшанської сільської ради від 14.11.2024 року (а.с. 19, 31). Вказаною службою було складено акт обстеження умов проживання, зі змісту якого вбачається, що позивач проживає лише разом з батьками (а.с. 20-21).

Судом не встановлено факту спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності взаємних прав та обов`язків між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 .

За рішенням суду шлюб обов`язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі його фіктивності. Причини реєстрації фіктивного шлюбу можуть бути різними, як правило вони пояснюються та обумовлюються бажанням отримати певні права, підставою виникнення яких самостійно чи у складі інших юридичних фактів є шлюб, наприклад, отримання спадщини, житлової площі тощо. У випадку встановлення фіктивності шлюбу намір визначається стосовно речей неправового характеру бажання проживати разом, вести спільне господарство, дбати про добробут та моральний стан сім`ї тощо. Саме по речах неправового характеру, що супроводжують відносини осіб після реєстрації шлюбу, можна визначити намір осіб щодо шлюбу. Водночас слід мати на увазі, що відсутність наміру створити сім`ю у момент укладення шлюбу може бути цілком компенсовано його появою після реєстрації шлюбу, коли за всіма об`єктивними обставинами можна стверджувати, що у особи з`явився намір створити сім`ю, наприклад коли після реєстрації шлюбу, який мав ознаки фіктивності, особи почали разом проживати, вести спільне господарство, дружина завагітніла або у подружжя народилися діти, батько піклується про дружину та дітей, подружжя запрошує до себе своїх батьків та друзів, підтримують інтимні стосунки, разом відпочивають та відвідують своїх рідних та близьких тощо.

Суду не надано доказів на підтвердження факту ведення сторонами спільного господарства. Не встановлено факту спільно набутого ними майна. Відсутні факти спільного відпочинку, відвідування родичів, знайомих.

Відповідно до ст. 42 СК України право на звернення до суду позовом про визнання шлюбу недійсним мають дружина або чоловік, інші особи, права яких порушені у зв`язку з реєстрацією цього шлюбу, батьки, опікун, піклувальник дитини, опікун недієздатної особи, прокурор, орган опіки та піклування, якщо захисту потребують права та інтереси дитини, особи, яка визнана недієздатною, або особи, дієздатність якої обмежена.

Згідно з ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Частиною 1 ст. 14 СК України передбачено, що сімейні права є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Реєстрація шлюбу з особою, яка визнана недієздатною, а також з особою, яка з інших причин не усвідомлювала значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, має наслідки, встановлені статтями 38-40 цього Кодексу.

Разом з тим, причини реєстрації фіктивного шлюбу можуть бути різними, як правило вони пояснюються та обумовлюються бажанням отримати певні права, підставою виникнення яких самостійно чи у складі інших юридичних фактів є шлюб, наприклад, отримання спадщини, житлової площі тощо. У випадку встановлення фіктивності шлюбу намір визначається стосовно речей неправового характеру - бажання проживати разом, вести спільне господарство, дбати про добробут та моральний стан сім`ї тощо. Саме по речах неправового характеру, що супроводжують відносини осіб після реєстрації шлюбу, можна визначити намір осіб щодо шлюбу. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 752/2337/16ц.

Проте відповідно до ст. 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією і законами України.

За змістом ст. 37 СК України шлюб є право згідним, крім випадків, встановлених частинами першою третьою статті 39 цього Кодексу, а також якщо він не визнаний недійсним за рішенням суду.

Стаття 38 СК України регламентує, що підставою недійсності шлюбу є порушення вимог, встановлених ст.ст. 22, 24-26 цьогоКодексу.

Частиною 2 ст. 40 СК України встановлено, що шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя.

Як роз`яснено в п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року за №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» згідно з Сімейним кодексом шлюб може бути визнано недійсним за рішенням суду або за заявою заінтересованої особи до органу РАЦС; позасудовий порядок визнання шлюбу недійсним настає при вчиненні сторонами при укладенні шлюбу таких істотних порушень умов вступу в шлюб, в силу яких він вважається недійсним і без рішення суду (ст.39 СК України ), зокрема у разі реєстрації шлюбу з особою, яка одночасно перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі; між особами, які є родичами прямої лінії споріднення, а також між рідними братом і сестрою, особою, яка до того була визнана недієздатною. У вказаних випадках за заявою заінтересованої сторони орган РАЦС анулює актовий запис про шлюб. При розгляді судом справ про визнання шлюбу недійсним слід мати на увазі, що за наявності одних підстав суд зобов`язаний, а за наявності інших суд може визнати шлюб недійсним. За рішенням суду шлюб обов`язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі його фіктивності (ст. 40 СК України).

Зі змісту шлюбно-сімейних правовідносин, поняття шлюбу, а також положень Сімейного кодексу України та зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України вбачається, що при розгляді спорів щодо фіктивності шлюбу судам необхідно встановити всі обставини справи, зокрема, стосунки подружжя до шлюбу, його тривалість, спільне проживання, у разі тимчасового або роздільного проживання, його причини, ведення господарства подружжям у шлюбі, набуття спільного майна, інші докази, які б свідчили про бажання створити сім`ю чи про його відсутність.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що 14 липня 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб, не маючи наміру створити сім`ю, набути права та обов`язки подружжя. На підставі цього у суду є підстави вважати встановленими такі підстави фіктивності шлюбу як наявність у сторін корисливої мети (реєстрація шлюбу задля отримання відповідачем посвідки на постійне проживання в Україні), що може свідчити про відсутність серйозності намірів, окреме проживання, відсутність спільно набутого майна, відсутність турботи один про одного та взаємної матеріальної підтримки.

Відповідно до ст. 44 СК України у випадках, передбачених статтями 39-41 цього Кодексу, шлюб є недійсним від дня його державної реєстрації.

Частиною 1 ст. 45 СК України передбачено, що недійсний шлюб (стаття 39 цього Кодексу), а також шлюб, визнаний недійсним за рішенням суду, не є підставою для виникнення у осіб, між якими він був зареєстрований, прав та обов`язків подружжя, а також прав та обов`язків, які встановлені для подружжя іншими законами України.

При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 грн., тому, відповідно до ст. 141 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 14, 21, 24, 36-38, 40, 42, 44, 45 СК України, п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року за №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст.ст. 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 211, 259, 263-265, 280-282, 284, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним - задовольнити.

Визнано недійсним шлюб, укладений між ОСОБА_1 (громадянка України, яка народилася в Житомирської області, Чуднівського району, смт. Іванопіль) та ОСОБА_2 (особа без громадянства, який народився на Палестинській території, Альнусайрат), зареєстрований 14 липня 2017 року Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №1597.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідачем може бути подана заява про перегляд заочного рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , останнє відоме місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . РНОКПП не відомий.

Повний текст рішення суду складений 13.02.2025 року.

Суддя: