КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/7233/2025
Справа № 759/1453/25
У Х В А Л А

17 лютого 2025 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Кашперської Т.Ц., суддів Фінагеєва В.О., Яворського М.А., вирішуючи питання щодо відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 21 січня 2025 року про залишення заяви без руху у справі за заявою ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 21 січня 2025 року заяву ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Не погоджуючись із даною ухвалою, ОСОБА_1 23 січня 2025 року засобами електронного зв`язку через систему "Електронний суд" направила апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду.

Для вирішення питання щодо можливості відкриття апеляційного провадження з суду першої інстанції було витребувано цивільну справу, яка 30 січня 2025 року надійшла до Київського апеляційного суду.

При поданні апеляційної скарги заявником зазначено, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 21 січня 2025 року відмовлено у задоволенні позову про розірвання шлюбу, оскільки, ОСОБА_1 в заяві не вказала повну інформацію про ОСОБА_2 . Перевіривши матеріали справи, а також Єдиний державний реєстр судових рішень, судом було встановлено, що таке рішення відсутнє, натомість, наявна ухвала Святошинського районного суду м. Києва від 21 січня 2025 року про залишення заяви без руху із наданням строку для усунення недоліків такої заяви.

Вирішуючи питання про прийняття апеляційної скарги до провадження, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 258 ЦПК України судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази. Процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал. Розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Відповідно до частини 2 статті 352 ЦПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 353 ЦПК України встановлено вичерпний перелік ухвал, на які подаються апеляційні скарги окремо від рішення суду.

Разом із тим, ухвала про залишення заяви без руху із наданням строку для усунення недоліків такої заяви в цьому переліку відсутня.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду (частина 2 статті 353 ЦПК України).

Нормами цивільного процесуального законодавства не передбачено право на апеляційне оскарження окремо від рішення суду ухвали про залишення без руху заяви.

Відповідно до пункту 4 частини 5 статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмежене, особливо щодо умов прийнятності скарги. Проте право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та гарантувати пропорційність між їх використанням і такою метою (рішення у справі «Мельник проти України» («Melnyk v. Ukraine») від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03, § 22).

Згідно з пунктом "d" статті 5 Рекомендацій (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо введення в дію та поліпшення функціонування систем і процедур оскарження у цивільних і торговельних справах від 7 лютого 1995 року для забезпечення того, щоб суд апеляційної інстанції розглядав лише вагомі питання, державам слід відтермінувати реалізацію права на оскарження з низки проміжних питань до подання основної скарги у справі.

Встановлення у процесуальному законі переліку ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені окремо від рішення суду стосовно суті спору, та відтермінування реалізації права на апеляційне оскарження з питань, які не перешкоджають подальшому провадженню у справі, до подання апеляційної скарги на рішення суду щодо суті спору є розумним обмеженням, що має на меті забезпечити розгляд справи впродовж розумного строку та запобігти зловживанням процесуальними правами, які можуть призводити до невиправданих зволікань під час такого розгляду. Тому означена мета є легітимною.

Обмеження права на апеляційне оскарження окремо від рішення суду щодо суті спору ухвал, не вказаних у частині першій статті 353 ЦПК України, є передбачуваним, оскільки чітко регламентоване процесуальним законом. Звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу суду, що за законом не може бути окремо оскаржена в апеляційному порядку, учасник справи може спрогнозувати юридичні наслідки такого оскарження, визначені у частині пункті 4 частини п`5 статті 357 ЦПК України.

Таким чином, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 21 січня 2025 року про залишення заяви без руху необхідно повернути особі, яка подала апеляційну скаргу.

Наведені обставини не позбавляють заявникаможливості включити заперечення на вказану ухвалу до апеляційної скарги на рішення суду, у випадку такого оскарження.

Керуючись п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 21 січня 2025 року про залишення заяви без руху повернути особі, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді: Кашперська Т.Ц.

Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.