Справа №203/3534/24
Провадження №2-др/203/4/2025
17 лютого 2025 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Католікяна М.О.,
при секретарі Гапоновій К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Каширникова Світлана Олександрівна, про усунення від права на спадкування за законом,
1. 11 липня 2024 року позивачка через систему «Електронний суд» звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Каширникова С.О., про усунення від права на спадкування за законом (т. 1 а.с.а.с. 1 6).
2. 23 жовтня 2024 року суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження, призначення справи до судового розгляду по суті (т. 2 а.с. 7).
3. 29 січня 2025 року суд постановив ухвалу, якою прийняв відмову позивача від позову, закрив провадження у справі (т. 2 а.с. 50).
4. 3 лютого 2025 року відповідач звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
5. Позивачка, її представник до суду не з`явилися, були повідомлені належним чином.
6. Відповідач, його представниця до суду також не з`явилися, звернувшись із заявою про розгляд справи за їх відсутності.
7. Справу розглянуто без фіксування звукозаписувальними технічними засобами на підставі частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК).
8. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що подана заява підлягає частковому задоволення з таких підстав.
9. Відповідно до частин 3, 5 статті 142 ЦПК У разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача.
10. У разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
11. Судом встановлено, що відповідач задекларував судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу у сумі 15 600,00 грн.
12. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34 36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
13. До суду відповідач надав копії договорів про надання правової допомоги від 11.12.2023 та від 31.12.2024, додаткових угод до договору про надання правової допомоги від 13.08.2024, 31.12.2024, акту прийому-передачі виконаних робіт від 14.08.2024 №1, відповідно до якого адвокат надав, а відповідач прийняв правову допомогу у вигляді ознайомлення з матеріалами справи вартістю 1 000,00 грн (1 год.), підготовки та подання відзиву на позов вартістю 5 500,00 грн (3 год.), акту прийому-передачі виконаних робіт від 24.09.2024 №2, відповідно до якого адвокат надав, а відповідач прийняв правову допомогу у вигляді підготовки та подання заяви про виклик свідків вартістю 1 000,00 грн (1,5 год.), представництва інтересів відповідача у судовому засіданні вартістю 1 500,00 грн (1 год.), акту прийому-передачі виконаних робіт від 23.10.2024 №3, відповідно до якого адвокат надав, а відповідач прийняв правову допомогу у вигляді підготовки та подання письмових пояснень вартістю 1 000,00 грн (1,5 год.), підготовки та подання клопотання вартістю 800,00 грн (1 год.), представництва інтересів відповідача у судовому засіданні вартістю 1 500,00 грн (1 год.), акту прийому-передачі виконаних робіт від 28.11.2024 №4, відповідно до якого адвокат надав, а відповідач прийняв правову допомогу у вигляді представництва інтересів відповідача у судовому засіданні вартістю 1 500,00 грн (1 год.), акту прийому-передачі виконаних робіт від 29.01.2025 №5, відповідно до якого адвокат надав, а відповідач прийняв правову допомогу у вигляді представництва інтересів відповідача у судовому засіданні вартістю 1 800,00 грн (1,5 год.), електронних квитанцій про оплату послуг адвоката загальною сумою 15 600,00 грн.
14. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
16. Суд під час вирішення питання про розподіл судових витрат може не тільки за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката, а й за власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 3, 5, 9 статті 141 ЦПК, не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
17. Аналогічна позиція відображена в пункті 119 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21.
18. З урахуванням наведеного вище, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема, у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
19. Отже, виходячи з положень частини 3 статті 141 ЦПК, ураховуючи співмірність складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатським бюро роботи, критерію необхідності та значимості таких дій у справі, виходячи з її конкретних обставин, суд вважає, що зазначені відповідачем витрати на правничу допомогу в суді у сумі 15 600,00 грн є завищеними.
20. Зокрема, суд звертає увагу на те, що у справі відбулося чотири судових засідання (два у підготовчому провадженні, два на стадії судового розгляду справи по суті), а розгляд справи по суті проведено частково (без дослідження доказів).
21. З огляду на викладене, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення вимог відповідача про стягнення понесених ним під час розгляду справи витрат на правничу допомогу.
22. Ураховуючи характер виконаної адвокатом роботи, її доцільність, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про необхідність зменшення їх розміру та стягнення з позивачки на користь відповідача 8 000,00 грн компенсації витрат на професійну правничу допомогу.
23. Керуючись статтями 141, 142, 258 260, 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ; АДРЕСА_2 ) компенсацію витрат на професійну правничу допомогу у сумі 8 000,00 гривень.
Апеляційна скарга на додаткову ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення. Ухвала набирає законної сили у порядку, визначеному статтею 261 ЦПК.
Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів від дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині 2 статті 358 ЦПК.
Суддя М.О. Католікян