Провадження № 6/761/385/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Тихій П.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Гненного Дмитра Анатолійовича, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи,

ВСТАНОВИВ:

27.12.2024 р. приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Гненний Д.А. звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника, а саме земельної ділянки кадастровий номер :90:858:0076 за адресою АДРЕСА_1 та будинку з надвірними будівлями, що знаходиться на цій земельній ділянці, посилаючись на те, що на його примусовому виконанні перебуває у зведеному виконавчому провадженні № НОМЕР_1 від 08.10.2024 р. до складу якого входять виконавче провадження № НОМЕР_2 від 19.08.2024 р. з примусового виконання виконавчого листа № 761/18221/21, виданого 15.02.2022 р. Шевченківським районним судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 730680,86 грн, з яких 199724,00 грн - три проценти річних, 514316,46 грн - інфляційні втрати, 7140,40 грн - судові витрати по сплаті судового збору, 9500,00 грн - витрати на професійну правничу допомогу; та виконавче провадження № НОМЕР_3 від 08.10.2024 р. з примусового виконання виконавчого листа № 761/25760/16-ц, виданого 02.10.2024 р. Шевченківським районним судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , який є правонаступником ОСОБА_3 , інфляційних втрат у сумі 967421,35 грн, трьох процентів річних у сумі 110099,84 грн та судових витрат у сумі 5932,97 грн.

Підчас виконання вказаного рішення, 19.08.2024 р. приватним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_2, одночасно з якою винесено постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, стягнення основної винагороди приватного виконавця, арешт майна боржника, арешт коштів боржника.

08.10.2024 р. приватним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_3, одночасно з якою було винесено постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, стягнення основної винагороди приватного виконавця, арешт майна боржника, арешт коштів боржника.

08.10.2024 р. приватним виконавцем винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 у зведене виконавче провадження № НОМЕР_1.

20.08.2024 р. приватним виконавцем направлено запит № 8602, яким зобов`язано боржницю надати інформацію щодо технічної документації, зокрема, копію технічного паспорту, поверхневого плану з зазначенням площі та призначення кожного приміщення, інших документів, що надають можливість виокремити частку, належну боржнику та іншим співвласників в об`єктах нерухомого майна, який не було виконано.

Приватний виконавець стверджує, що 20.08.2024 р. ним було здійснено вихід за місцем реєстрації боржниці за адресою АДРЕСА_2 , двері вказаної квартири ніхто не відчинив, таким чином за результатами перевірки майно боржника, на яке можливе звернення стягнення, ним не було виявлено, про що було складено відповідний акт.

07.11.2024 р. приватним виконавцем було направлено вимогу № 11937 на адресу боржниці, якою зобов`язано ОСОБА_1 забезпечити безперешкодний доступ до об`єкта нерухомого майна, що належить боржниці, а саме: земельної ділянки кадастровий номер :90:858:0076 за адресою АДРЕСА_1 , державний акт КВ № 127182 від 10.08.2005 р. За твердженням приватного виконавця, його вимога від 07.11.2024 р. № 11938 боржницею не виконана. Також, боржниця не з`явилась за викликом приватного виконавця від 05.11.2024 р. № 11883 та не надала інформацію та документи, які визначені цим викликом.

Також приватним виконавцем вживалися заходи щодо виявлення коштів та рухомого майна, шляхом направлення електронних запитів.

Згідно з електронною відповіддю Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсії, ОСОБА_1 отримує пенсію у Головному управлінні Пенсійного фонду України в м.Києві Шевченківський район.

Приватний виконавець Гненний Д.А. посилається у поданні на те, що рішення судів до теперішнього часу не виконано, боржниця не вживає заходів щодо виконання рішень судів. Факт ухилення боржниці від виконання рішення судів, застосування примусового входження до житла боржника є необхідним засобом для виявлення майна боржника, на яке, згідно із законом, можливе звернення стягнення, з метою виконання виконавчих документів у зведеному виконавчому провадженні та реалізації засад виконавчого провадження.

В судовому засіданні приватний виконавець Гненний Д.А. своє подання підтримав та просив задовольнити з підстав викладених в ньому.

Згідно з ч.2 ст. 439 ЦПК України, суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Вислухавши пояснення заявника, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи, не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 29 листопада 2021 року у справі № 761/18221/21 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 730680,86 грн, з яких 199724,00 грн - три проценти річних, 514316,46 грн - інфляційні втрати, 7140,40 грн - судові витрати по сплаті судового збору, 9500,00 грн - витрати на професійну правничу допомогу

15.02.2022 р. Шевченківським районним судом м.Києва на підставі вказаного рішення видано виконавчий лист.

Постановою Київського апеляційного суду від 28.11.2023 р. у справі № 761/25760/16-ц стягнуто з ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_2 , який є правонаступником ОСОБА_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , інфляційні втрати у сумі 967421,35 грн, три проценти річних у сумі 110099,84 грн та судові витрати у сумі 5932,97 грн.

02.10.2024 р. Шевченківським районним судом м.Києва на підставі вказаного судового рішення видано виконавчий лист.

19.08.2024 р. приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Гненним Д.А. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа № 761/18221/21 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 730680,86 грн, яких: 199724,00 грн - три проценти річних; 514316,46 грн - інфляційні втрати; 7140,40 грн - судові витрати по сплаті судового збору; 9500,00 грн. - витрати на професійну правничу допомогу, одночасно з якою винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця у сумі 73068,09 грн, винесено постанову про накладення арешту на все майно, яке належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження у сумі 804122,63 грн. Зобов`язано боржника подати декларацію про доходи і майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Вказана постанова направлялася сторонам, зокрема боржнику ОСОБА_1 , на адресу, зазначену в рішенні суду: АДРЕСА_2 , що підтверджується списком рекомендованих листів.

08.10.2024 р. приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Гненним Д.А. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_3 з примусового виконання виконавчого листа № 761/25760/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_2 , який є правонаступником ОСОБА_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , інфляційних втрат у сумі 967421,35 грн, трьох процентів річних у сумі 110099,84 грн та судових витрат у сумі 5932,97 грн, одночасно з якою винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця у сумі 108345,42 грн, винесено постанову про накладення арешту на все майно яке належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження у сумі 1192173,26 грн. Зобов`язано боржника подати декларацію про доходи і майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

За твердженням приватного виконавця, вказана постанова направлялася сторонам, зокрема боржнику ОСОБА_1 на адресу, зазначену в рішенні суду: АДРЕСА_2 , що підтверджується списком рекомендованих листів.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Гненного Д.А. від 08.10.2024 р. об`єднано виконавче провадження № НОМЕР_2 та виконавче провадження № НОМЕР_3 у зведене виконавче провадження № НОМЕР_1.

Як вбачається з відповіді на запит з Державної інспекції архітектури та містобудування України від 13.09.2024 р., шляхом перевірки відомостей, які містяться в Реєстрі будівельної діяльності, за параметром пошуку «замовник будівництва - ОСОБА_1 , інформації та документів, що засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, змін до них, їх скасування чи анулювання, станом на дату надання відповіді не виявлено.

Згідно з відповіді на запит з Головного управління Держгеокадастру у м.Києві та Київській області, відповідно до даних програмного забезпечення Державного земельного кадастру (НКС), відомості щодо реєстрації земельних ділянок в межах м.Києва та Київської області за фізичною особою, яка зазначена у запиті ОСОБА_1 обліковується кадастровий номер земельної ділянки :90:858:0076 - АДРЕСА_1 , Державний акт КВ №127182 від 10.08.2005 р.

У відповіді на запит з Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» повідомлено, що згідно з даними реєстрових книг квартира АДРЕСА_4 на праві власності за ОСОБА_1 не зареєстрована.

З відповіді на запит з Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» повідомлено, що згідно з даними реєстрових книг комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» садовий будинок АДРЕСА_5 на праві приватної власності не зареєстрований.

Згідно з відповіді на запит з Національної поліції України, Головного управління Національної поліції у м.Києві відділу контролю за обігом зброї, ОСОБА_1 як власник зареєстрованої мисливської нарізної, гладкоствольної, газової, холодної зброї та власником зареєстрованого пристрою вітчизняного виробництва для відстрілу патронів споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, на обліку в ГУНП у м.Києві, не перебуває.

Згідно з відповіді на запит з Головного сервісного центру МВС Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м.Києві (філія ГСЦ МВС), за ОСОБА_1 транспортні засоби за Єдиним державним реєстром транспортних засобів, не зареєстровано.

Відповіддю на запит з Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсії, повідомлено, що ОСОБА_1 отримує пенсію у Головному управлінні Пенсійного фонду України в м.Києві Шевченківський район, останній місяць нарахованої пенсії 2024-04-01, розмір пенсії 2736,00 грн.

Згідно відповіді на запит Державної фіскальної служби, боржник за вказаними у запиті податковим номером або серією (за наявності) та номером паспорта на обліку в органах ДФС не перебуває.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав, сформованої 23.08.2024 р., на все нерухоме майно ОСОБА_1 накладено арешт згідно з рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 74724717 від 23.08.2024 р. 11:52:47 Гненний Д.А. , приватний виконавець, за типом об`єкту за боржницею зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер :90:858:0076 - АДРЕСА_1 площа 0,0623 га, цільове призначення для індивідуального садівництва.

07.11.2024 р. приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Гненним Д.А. було направлено вимогу № 11937 на адресу боржниці, якою зобов`язано ОСОБА_1 забезпечити безперешкодний доступ до об`єкта нерухомого майна, що належить боржниці, а саме: земельної ділянки кадастровий номер :90:858:0076 за адресою АДРЕСА_1 , державний акт КВ №127182 від 10.08.2005 р. За твердженням приватного виконавця, вимога приватного виконавця від 07.11.2024 р. № 11938 боржницею не виконана.

14.11.2024 р. приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Гненним Д.А. було здійснено вихід за місцем знаходження земельної ділянки кадастровий номер :90:858:0076 за адресою АДРЕСА_1 , за результатом чого складено акт приватного виконавця за участі двох понятих, відповідно до яких встановлено, що доступ до земельної ділянки, яка огороджена забором, боржницею не забезпечено. Боржницею вимогу приватного виконавця щодо надання доступу до нерухомого майна не виконано.

Заявник в своєму поданні зазначає, що рішення суду боржником до теперішнього часу не виконано, жодних доказів про погашення заборгованості боржником не надано. Боржник не вживає заходів щодо виконання рішення суду.

До суду надійшов відзив на подання про примусове проникнення до житла та іншого володіння боржника, поданий представником ОСОБА_1 , у якому боржниця просить у задоволенні подання приватного виконавця відмовити. Боржниця вказує, що постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження та вимоги про надання доступу до майна боржниці не отримувала, зазначає про те, що долучена приватним виконавцем вимога від 07.11.2024 р. не містила вказівки виконавця про надання доступу саме до будинку з надвірними спорудами, розміщеному на земельній ділянці, а тільки щодо земельної ділянки кадастровий номер :90:858:0076 за адресою АДРЕСА_1 , посилається на те, що у справі № 761/25760/16-ц Шевченківським районним судом м.Києва 07.11.2024 р. постановлено ухвалу про розстрочення виконання судового рішення, а тому у приватного виконавця відсутні підстави для вчинення виконавчих дій.

Недоторканність житла є однією з конституційних гарантій громадян. Як зазначено у ст. 30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Статтею 311 ЦК України передбачено, що житло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною 1 статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року).

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України й міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

За змістом наведених вище норм національного та міжнародного законодавства, проникнення у житло, як обмеження конституційного права особи на недоторканність житла, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим.

Згідно з положенням статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із способів, які застосовуються для забезпечення реального виконання судових рішень, згідно із наведеним вище Законом є звернення стягнення на майно боржника, для реалізації якого виконавцем накладається арешт на майно (кошти) боржника шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису (ст.ст. 48, 56 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з частиною восьмою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини «суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело прав.

Виконання судового рішення є також сферою регулювання статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, так як виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції.

Як зазначено у статті 30 Конституції України, статті 311 ЦК України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства.

Отже, за змістом наведених норм національного та міжнародного законодавства, проникнення у житло чи іншого володіння боржника, як обмеження конституційного права особи на недоторканність житла, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим.

Частиною першою статті 439 ЦПК України передбачено, що питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Рішення суду про проникнення в житло боржника має бути вмотивоване. Це свідчить про те, що суду мають бути надані переконливі докази, які б свідчили про те, що державний виконавець (приватний виконавець) вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла чи іншого володіння боржника, проте це не дало результатів.

Юридично важливою обставиною при розгляді подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника є не лише факт невиконання рішення та неможливість виконавця потрапити до приміщення боржника для проведення опису й арешту його майна, а саме перешкоджання виконавцю у вчиненні таких дій.

Відповідно до п.13 ч.2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Під поняттям «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які не залежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Відповідно наявність умислу та інші факти, як обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про примусове проникнення до житла, як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Відповідно до положень ч.3 ст. 12 та ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Приватний виконавець, звертаючись до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника, повинен був належним чином обґрунтувати його та надати суду докази на підтвердження доводів свого подання.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження, за адресою, зазначеною у виконавчому листі. Частиною першої цієї ж статті передбачено, що постанови про відкриття виконавчого провадження, про припинення виконавчого провадження, повідомлення про відмову у прийнятті виконавчого документа до виконання, надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Так, долучені приватним виконавцем до подання матеріали не містять доказів отримання боржницею ОСОБА_1 вищезазначених постанов. Судом прийнято до уваги, що згідно з довідки № 52 від 16.01.2025 р., виданої Іванківською селищною радою Вишгородського району Київської області, боржниця згідно з акту підтвердження факту проживання № 9 від 16.01.2025 р. у період з 01.10.2024 р. по 02.01.2025 р. проживала без реєстрації в АДРЕСА_6 .

Посилання приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Гненного Д.А. на те, що 20.08.2024 р. ним було здійснено вихід за місцем реєстрації боржниці за адресою: АДРЕСА_2 , за результатами якого двері квартири не було відчинено, та майно боржника, на яке можливе звернення стягнення не виявлено, суд відхиляє з тих мотивів, що подання не містить належного акта за участі понятих, з якого можна було б вбачати недопуск боржницею до домоволодіння, а також, матеріали справи на спростування цього містять відомості про те, що квартира АДРЕСА_4 на праві власності за ОСОБА_1 не зареєстрована, згідно з відповіддю на запит від Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації».

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів отримання боржницею постанови приватного виконавця про допуск до будинку з надвірними будівлями, що знаходяться на земельній ділянці кадастровий номер :90:858:0076 за адресою АДРЕСА_1 . Суд погоджується з доводами представника боржниці про те, що вимога приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Гненного Д.А. № 11937 від 07.11.2024 р., містила виключно вимогу щодо забезпечення ОСОБА_1 безперешкодного доступу до об`єкта нерухомого майна, що належить боржнику, а саме: земельної ділянки кадастровий номер :90:858:0076, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Проте, у вказаній вимозі не містилось посилання про забезпечення доступу до будинку з надвірними будівлями.

Також, судом приймається до уваги, що згідно з відповіді на запит з Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» повідомлено, що згідно з даними реєстрових книг комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» садовий будинок АДРЕСА_5 на праві приватної власності не зареєстрований. Оскільки до поданого приватним виконавцем подання не долучено інших доказів, які доводять, що будинок з надвірними спорудами на земельній ділянці кадастровий номер :90:858:0076 належать на праві власності боржниці, таким чином, суд доходить висновку, що приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Гненним Д.А. не доведено, що будинок з надвірними спорудами, щодо доступу до якого звернувся приватний виконавець у поданні, перебуває у власності боржниці або іншої особи, у якої перебуває майно боржниці чи майно та кошти, що належать боржниці від інших осіб.

За матеріалами справи, суд вважає недоведеним приватним виконавцем факт перешкоди у вчиненні виконавчих дій боржницею ОСОБА_1 . При цьому, суд відхиляє посилання представника боржниці на ту обставину, що акт приватного виконавця від 14.11.2024 р. підписаний за участі понятих, які не мають місця реєстрації за адресою знаходження с/т «Тепломережі» у Дарницькому районі м.Києва, як безпідставні. Разом з тим, акт складений приватним виконавцем від 14.11.2024 р. не містить відомостей на підтвердження того, що боржниця в цей час перебувала за адресою знаходження земельної ділянки кадастровий номер :90:858:0076 за адресою АДРЕСА_1 та чинила перешкоди приватному виконавцю. Тому підстави вважати, що боржницею вчинено перешкоди у вчиненні виконавчих дій, у суду відсутні.

Виходячи із вищевикладеного, доводи приватного виконавця є необґрунтованими, а саме для задоволення подання про надання доступу на примусове проникнення до житла та іншого володіння, приватний виконавець мав би надати докази умисного ухилення боржника від виконання рішення суду та вимог приватного виконавця, а також необхідності проникнення до житла, іншого володіння боржника (правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 12.03.2020 р. у справі № 757/41727/19-ц).

Суд критично відноситься до посилання заявника про те, що долучена ним до подання ухвала Шевченківського районного суду м.Києва від 28.04.2021 р. у справі № 761/25760/16-ц може містити обґрунтування подання приватного виконавця у зведеному виконавчому провадженні № НОМЕР_1 з підстав передання справи на новий розгляд, оскільки у постанові Верховного Суду від 01.05.2024 р. у справі № 761/25760/16-ц, було встановлено, що ухвала Шевченківського районного суду м.Києва від 28.04.2021 р. виконана, доступ до території для проведення виконавчих дій, надано. Крім того, Верховним Судом встановлено, що постановою Київського апеляційного суду від 28.11.2023 р. у справі № 761/25760/16-ц заочне рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 10.07.2017 р. було скасовано та ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позову, таким чином, на час розгляду у суді касаційної інстанції справи за подання приватного виконавця, рішення суду, на підставі якого видано виконавчий лист, в тому числі, щодо виконання ухвали Шевченківського районного суду м.Києва від 28.04.2021 р., на яку посилається у поданні приватний виконавець, скасовано.

Отже, враховуючи відсутність доказів фактичного повідомлення боржниці щодо стадії виконавчого провадження, відсутності доказів того, що боржниця була належним чином повідомлена про необхідність бути присутньою та надати доступ до земельної ділянки і будинку з надвірними спорудами з метою перевірки її майнового стану та здійснення інших виконавчих дій, які мали відбутися 14.11.2024 р. за адресою: АДРЕСА_1 , а також відсутності доказів ухилення боржниці від примусового виконання судових рішень, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Гненного Д.А. про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи, як передчасного.

Керуючись ст.ст. 259-261, 353-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Гненному Дмитру Анатолійовичу в задоволенні подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: