ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 лютого 2025 року

м. Харків

справа № 645/1862/24

провадження № 22-ц/818/548/25

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Пилипчук Н.П., Яцини В.Б.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут»,

розглянувши в порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» про стягнення заборгованостіза апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» на рішення Київського апеляційного суду м.Харкова від 02 вересня 2024 року, постановлене під головуванням судді Бородіної Н.М., -

в с т а н о в и в :

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» про стягнення заборгованості, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 45163,01 грн, з яких 28229,67 грн - основного боргу та 16993,34 грн нарахованої пені, станом на 01.04.2024 року. В подальшому збільшив позовні вимоги і додатково заявив про відшкодування моральної шкоди в розмірі 45 000 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 02 вересня 2024 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором № 00 від 29.11.2019 року в загальній сумі 42463 грн 47 коп., а також судовий збір в сумі 570 грн 48 коп. В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут» просить скасувати рішення суд в частині задоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким в задоволенні цих вимог відмовити.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; вказує, що взаємовідносини між побутовим споживачем та постачальником універсальної послуги, пов`язані з продажем та обліком електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії об`єктами електроенергетики (генеруючими установками) приватних домогосподарств, та розрахунками за неї, регулюються цими Правилами та договором про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом приватним домогосподарством, який є додатком 2 до укладеного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, Цивільним та Господарським кодексами України. Постачальник універсальних послуг купує у побутового споживача електричну енергію в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії таким приватним домогосподарством, за "зеленим" тарифом, установленим НКРЕКП. Зазначає, що дійсно між сторонами 29.11.2019 року укладений договір купівлі-продажу електричної енергії. Зазначає, що у договорі передбачено, що сторони повинні дотримуватися Правил роздрібного ринку електричної енергії. Постановою НКРЕКП від 05.10.2022 року № 1272внесені зміни до Правил роздрібного ринку електричної енергії, відповідно до яких, якщо розмір споживання електричної енергії домогосподарством дорівнює нулю, плата за вироблену електричну енергію не нараховується. За адресою: АДРЕСА_1 , з урахуванням Постанов НКРЕКП , позивачу сплачено за придбану електроенергію в повному обсязі. Також відсутні підстави для нарахування пені , за умовами договору, враховуючи положення Постанови НКРЕКП «Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану» 25.02.2022 року № 332, відповідно до якої на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування надані такі настанови: зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій , передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії. Вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку та не звернув уваги на зазначені вище обставини під час розгляду справи.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Рішення суду в частині відмови в стягнення моральної шкоди не оспорюється, тому судом апеляційної інстанції не переглядається.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач купуючи електричну енергію, відсутність оплати обумовлює Постановою НКРЕКП від 05.10.2022 року № 1272. Постановою НКРЕКП від 05.10.2022 року № 1272, внесені зміни до Правил роздрібного ринку електричної енергії, зокрема п.11.3.24 відповідно до якого розмір плати за придбану у побутового споживача електричну енергію, вироблену генеруючою установкою приватного домогосподарства, в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії таким приватним домогосподарством. Проте відповідні зміни в договір, укладений між сторонами, внесений не був. По своїй юридичній суті договір купівлі-продажу є імперативно оплатним. Сторони договору купівлі-продажу можуть домовитися про ціну або про спосіб її визначення. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання. Відповідні Правила, не можуть змінювати суті укладеного договору-купівлі продажу, зокрема оплатності придбаного майна, в даному випадку електричної енергії. Відповідні зміни до Правил роздрібного ринку електричної енергії, які прийняті після укладення договору, є підставою для можливих змін умов договору, що в даному випадку відповідачем дотримано не було. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки ч.1 ст. 611 ЦК України. Відповідно до п.4.10 Договору у разі несплати обсягу придбаної електричної енергії до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, постачальник універсальних послуг зобов`язаний сплатити споживачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми протраченого платежу за кожен день прострочення платежу. Враховуючи прострочення сплати обсягу придбаної електричної енергії, відповідач повинен сплатити позивачу пеню у розмір подвійної облікової ставки НБУ за період з 20.11.2022 року по 01.04.2024 року, що складає 15824,68 грн (з урахуванням відповідної сплати основного боргу в сумі 857,82 грн). Щодо стягнення моральної шкоди з відповідача, то позивач не зазначав, в чому саме полягає моральна шкода, якими саме діями відповідача вона спричинена, відсутні докази в обґрунтування заявленої моральної шкоди. За не доведенням в цій частині заявлених вимог, підстав для присудження до стягнення моральної шкоди в сумі 45000 грн, суд першої інстанції не вбачав.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що 29.11.2018 року між сторонами укладений договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та додаток 2 до нього - договір про купівлю-продаж електричної енергії за зеленим тарифом приватним домогосподарством від 29.11.2019 року № 00 (далі Договір).

Відповідно до умов додатку №2 до договору позивач, як споживач зобов`язується продати відповідачу, як постачальнику універсальних послуг, вироблену з енергії сонячного випромінювання об`єктними електроенергетики (генеруючими установками ) приватного домогосподарства, величина встановленою потужності становить 30 кВт*год, а відповідач бере на себе зобов`язання купувати у позивача електричну енергію за «зеленим» тарифом, встановленим НКРЕКП, в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством .

У договорі зазначено, що місцезнаходження приватного домогосподарства м.Харків, пров.Сержантський,б14. Під час виконання умов цього договору сторони зобов`язуються діяти відповідно до чинного законодавства, в тому числі Правил роздрібного ринку електричної енергії.

За п. 4.1, п.4.4 договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата за продану електричну енергію, вироблену в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним господарством, здійснюється постачальником універсальних послуг до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим.

У разі зміни «зеленого» тарифу розрахунки за придбаний постачальником універсальних послуг обсяг відпущеної приватним домогосподарством електричної енергії таким приватним домогосподарством, здійснюється відповідно до встановленого НКРЕКП «зеленого» тарифу. Зміни «зеленого» тарифу не потребують внесення відповідних змін до договору.

Дата введення в експлуатацію генеруючої установки 29.11.2019 року.

Згідно з актами приймання передачі товару (електричної енергії), згідно договору від 29.11.2019 року №00, за період з 01.10.2022 року по 31.07.2023 року позивач продав відповідачу електричну енергію, вироблену генеруючими установками приватного домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 в загальному розмірі 4143 кВт.

За вказаний період діяли різні тарифи встановлені постановами НКРЕКП, а саме :

-за період з 01.10.2022 року по 31.12.2022 року «зелений» тариф встановлений постановою НКРЕКП №1236 від 30.09.2022 року - 446,25 коп/кВт·год (без ПДВ);

-за період з 01.01.2023 року по 31.03.2023 року «зелений» тариф встановлений постановою НКРЕКП №1961 від 30.12.2022 року - 699,00 коп/кВт·год (без ПДВ);

-за період з 01.04.2023 року по 30.06.2023 року «зелений» тариф встановлений постановою НКРЕКП №594 від 31.03.2023 року - 706,57 коп/кВт·год (без ПДВ);

-за період з 01.07.2023 року по 31.07.2023 року «зелений» тариф встановлений постановою НКРЕКП №1216 від 30.06.2023 року - 715,90 коп/кВт·год (без ПДВ).

Позивач в позовній заяві посилався на те, що між ним на відповідачем укладений договір купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим » тарифом від 29.11.2019 року №00. В період з 01.10.2022 року по 31.07.2023 року він продав відповідачу електричну енергію в розмірі 4721 кВт, проте відповідач не сплатив за куплений товар, із посиланням на внесені Постановою НКРЕКП від 05.10.2022 року № 1272зміни Правил роздрібного ринку електричної енергії.

Відповідно до норм чинного законодавства, постачальник універсальних послуг (ПУП) купує електричну енергію, вироблену генеруючими установками приватних домогосподарств в межах дозволеної потужності, за «зеленим» тарифом в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії такими приватними домогосподарствами, на підставі укладеного між ним та побутовим споживачем Договору про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством (далі - Договір), який є додатком до укладеного договору про постачання електричної енергії Постачальником універсальних послуг, з дотриманням норм ПРРЕЕ.

Закон України «Про ринок електричної енергії» (далі - Закон № 2019-VIII) визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону № 2019-VIII учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються договори, серед яких договір про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом.

Відповідно до п. п. 11.3.1, 11.3.6 , 11.3.9, 11.3.20 Правил роздрібного ринку електричної енергіїіндивідуальний побутовий споживач, що встановив у межах свого приватного домогосподарства генеруючу установку (генеруючі установки), призначену(-і) для перетворення енергії з енергії сонця та/або вітру в електричну енергію із сукупною встановленою потужністю, що не перевищує потужність відповідно до закону та дозволену потужність відповідно до договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, має право здійснювати продаж виробленої електричної енергії відповідно до цих Правил на підставі договору про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом приватним домогосподарством, що є додатком 2 до укладеного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, до умов якого побутовий споживач приєднався відповідно до цих Правил. Постачальник універсальних послуг не має права відмовити споживачу в купівлі за "зеленим" тарифом електричної енергії, виробленої генеруючою установкою (генеруючими установками) за умови, якщо її(їх) приєднання здійснено у порядку, встановленому Кодексом систем розподілу, та виконані вимоги цих Правил.

Взаємовідносини між побутовим споживачем та постачальником універсальної послуги, пов`язані з продажем та обліком електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії об`єктами електроенергетики (генеруючими установками) приватних домогосподарств, та розрахунками за неї, регулюються цими Правилами та договором про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом приватним домогосподарством, який є додатком 2 до укладеного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, Цивільним та Господарським кодексами України.

Постачальник універсальних послуг купує у побутового споживача електричну енергію в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії таким приватним домогосподарством, за "зеленим" тарифом, установленим НКРЕКП.

Розрахунковим періодом для встановлення постачальнику універсальних послуг розміру оплати електричної енергії, виробленої генеруючою установкою (генеруючими установками) приватного домогосподарства, є календарний місяць.

Постачальник універсальних послуг щомісячно до 5 числа формує Звіт про обсяги та напрями перетоків електричної енергії на основі даних, отриманих від оператора системи, та надає їх побутовому споживачу, у тому числі в електронному вигляді, для підписання. Якщо побутовий споживач до 10 числа не повернув або не надав до нього свої зауваження, такий Звіт про обсяги та напрями перетоків електричної енергії вважається погодженим.

Згідно даних Звітів про обсяги та напрями перетоків електричної енергії ПрАТ «Харківобленерго» за період з жовтня 2022 року по липень 2023 року за адресою АДРЕСА_1 позивачем спожито 0 електричної енергії, що позивачем не оспорюється.

Згідно актів приймання передачі, відповідачем, щомісяця придбано у позивача електричну енергію, внаслідок чого з урахуванням встановлених тарифів відповідач повинен сплатити позивачу 27496,61 грн, а саме:

- за період з 01.10.2022 року по 31.12.2022 року за 663 кВт 2958,64 грн (без ПДВ);

-за період з 01.01.2023 року по 31.03.2023 року за 916 кВт 6402,84 грн (без ПДВ);

-за період з 01.04.2023 року по 30.06.2023 року за 2366 кВт 16717,45 грн (без ПДВ);

-за період з 01.07.2023 року по 31.07.2023 року за 198 кВт 1417,48 грн (без ПДВ).

Відповідачем сплачено позивачу за придбану енергію 857,82 грн, що підтверджується двома платіжними інструкціями, в яких зазначено призначення платежу - оплата за електричну енергію за договором від 29.11.2019 року за грудень 2022 року: №17455 від 09.01.2023 року. на суму 179,63 грн, №51442 від 25.12.2023 року на суму 677,99 грн.

Судом першої інстанції під час розгляду справи встановлено, що відповідач купуючи електричну енергію без оплати у відповідності до вимог укладеного між сторонами договору, посилався на Постанову НКРЕКП від 05.10.2022року № 1272.

Відповідно до Постанови НКРЕКП від 05.10.2022 року № 1272, внесені зміни до Правил роздрібного ринку електричної енергії, зокрема п.11.3.24, відповідно до якого розмір плати за придбану у побутового споживача електричну енергію, вироблену генеруючою установкою приватного домогосподарства, в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії таким приватним домогосподарством, Pплати, визначається за формулою Pплати = (Wвиробл - Wспожит) ? T, грн,

де Wвиробл-обсяг виробленої електричної енергії відповідною(-ими) генеруючою(-ими) установкою(-ами) приватного домогосподарства;

Wспожит-обсяг місячного споживання електроенергії таким приватним домогосподарством;

T-встановлений зелений тариф для приватного домогосподарства, яке виробляє електричну енергію відповідною(-ими) генеруючою(-ими) установкою(-ами), сумарна величина встановленої потужності якої(-их) не перевищує потужність, встановлену відповідно до закону, дозволену до споживання та зазначену в договорі (договорах) зі споживачем.

Якщо Wспожит дорівнює нулю, плата за вироблену електричну енергію не нараховується.

Проте внесені зміни до Правил не мають зворотної дії у часі та відповідні зміни до договору не вносились, внаслідок чого застосуванню до даних правовідносин не підлягають.

Оскільки зазначені зміни у договір, укладений між сторонами, внесені не були, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність посилання відповідача на вищевказану Постанову.

Статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

По своїй юридичній суті договір купівлі-продажу є імперативно оплатним. Сторони договору купівлі-продажу можуть домовитися про ціну або про спосіб її визначення.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).

Отже, відповідні Правила, не можуть змінювати суті укладеного договору-купівлі продажу, зокрема оплатності придбаного майна, в даному випадку електричної енергії.

Відповідні зміни до Правил роздрібного ринку електричної енергії, які прийняті після укладення договору, є підставою для можливих змін умов договору, однак в даному випадку між позивачем та відповідачем оформлені не були.

Виходячи з вищевикладеного судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за куплену електричну енергію в сумі 26638,79 грн.

Щодо стягнення суми пені, судова колегія виходить з наступного.

Частинами 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки ч.1 ст. 611 ЦК України .

Відповідно до п.4.10 Договору у разі несплати обсягу придбаної електричної енергії до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, постачальник універсальних послуг зобов`язаний сплатити споживачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку, що діяла в період , за який сплачується пеня, від суми протраченого платежу за кожен день прострочення платежу.

НКРЕКП 25.02.2022 року прийнято Постанову №332 «Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану». В подальшому Постановою НКРЕКП від 27.02.2022 року №333 Постанову №332 доповнено пунктами 3-5, зокрема пунктом 5 рекомендовано учасникам ринку електричної енергії на період дії особливого періоду зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії".

У подальшому до Постанови НКРЕКП №332 вносились зміни та доповнення, зокрема, постановою від 26.04.2022 року №413 пункти 1-12 змінено пунктом 1, зміст якого змінено та доповнено підпунктом 16, відповідно до якого на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування надано настанови - зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії", між учасниками ринку електричної енергії.

Статтею 17 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" та норми Закону України "Про ринок електричної енергії" не містять положень, які передбачали би такі повноваження НКРЕКП, як надання настанов, а також можливість Регулятора в позадоговірному порядку зупиняти нарахування штрафних санкцій за двосторонніми договорами купівлі-продажу електричної енергії. Адже у вказаних законах не визначено такого терміну, як "настанова", а серед повноважень НКРЕКП відсутнє право зупиняти/зобов`язувати зупинити нарахування штрафних санкцій за двосторонніми договорами купівлі-продажу електричної енергії, враховуючи ту обставину, що сторони самостійно на власний розсуд, використовуючи принцип свободи договору, передбачили відповідальність за невиконання грошового зобов`язання у виді пені.

Відповідно до частин ст.ст. 2,10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. У разі невідповідності правового акта правовому акту вищої юридичної сили суд застосовує норми правового акта вищої юридичної сили.

Згідно з частинами 1, 2 статті 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Натомість норми статей 549, 611, 617 ЦК України не передбачають жодних застережень щодо можливості надання НКРЕКП повноважень на зупинення підзаконним нормативно-правовим актом застосування стосовно боржника штрафних санкцій.

Таким чином, постанова № 332, як підзаконний акт, що має меншу юридичну силу, ніж положення ЦК України (закони), не може зупиняти нарахування та стягнення штрафних санкцій, які є договірними та передбачені сторонами відповідно до норм ЦК України.

Постанова НКРЕКП №332 (підзаконний акт) має меншу юридичну силу перед законом - Цивільним кодексом України, адже не знаходиться на одному ієрархічному рівні, відповідно не може бути спеціальним законом, який згідно з наведеним має перевагу на загальним законом - ЦК України, який є основним актом цивільного законодавства України.

Наведене в підпункті 16 пункту 1 Постанови №332 формулювання саме про зупинення, а не припинення/скасування, нарахування та стягнення штрафних санкцій на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення, по суті свідчить про тимчасовість відповідного обмеження (рекомендації, настанови), яке не може відмінити ані норми ЦК України, ані норми договору, щодо відповідальності за порушення виконання грошового зобов`язання.

Виходячи з вищевикладеного судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що враховуючи прострочення сплати обсягу придбаної електричної енергії, відповідач повинен сплатити позивачу пеню у розмір подвійної облікової ставки НБУ, як це передбачено договором за період з 20.11.2022 року по 01.04.2024 року, що складає 15824,68 грн (з урахуванням відповідної сплати основного боргу в сумі 857,82 грн)

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку, що рішення суду ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» залишити без задоволення.

Рішення Київського апеляційного суду м.Харкова від 02 вересня 2024 року в частині задоволених позовних вимог залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

В.Б. Яцина