ПОСТАНОВА

Іменем України

05 лютого 2025 року м. Кропивницький

справа № 401/487/24

провадження № 22-ц/4809/303/25

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Карпенка О. Л. (головуючий, суддя-доповідач), Письменного О. А., Чельник О. І.,

за участю секретаря судового засідання Савченко Н. В.,

учасники справи:

позивач Садівниче товариство «Керамік»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Садівничого товариства «Керамік», від імені якого діє представник адвокат Новак Юрій Петрович, на ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області (суддя Волошина Н. Л.) від 29.10.2024,

ВСТАНОВИВ:

1.Короткий зміст позовних вимог

21.02.2024 Садівниче товариства «Керамік» (ділі СТ «Керамік») звернувся до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до ОСОБА_1 та просив суд стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за членськими внесками з 01.01.2018 по 01.01.2024 у сумі 2050,00 грн.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 є членом СТ «Керамік» та має садову ділянку по вул. Сонячна № 194.

Відповідно до п. 2.6.4 Статуту СТ «Керамік» членами садівничого товариства «Керамік» на членів садівничого товариства покладено обов`язок своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату, плату за використану електроенергію, вступні, членські та цільові внески в розмірах та в терміни, які визначаються загальними зборами членів товариства. Рішеннями загальних зборів СТ «Керамік» затверджено розміри обов`язкового членського внеску, а саме : у 2018 році 350,00 грн, у 2019 році 450,00 грн, у 2020 році 450,00 грн, у 2021 році 500,00 грн, у 2022 році 500,00 грн, у 2023 році 600,00 грн.

Станом на 01.01.2024 за даними СТ «Керамік» обліковується заборгованість ОСОБА_1 за членськими внесками з 01.01.2018 по 01.01.2024 у сумі 2050,00 грн.

Пунктом 8 протоколу загальних зборів членів СТ «Керамік» від 20.05.2023 прийнято рішення вжити заходів щодо стягнення заборгованості по сплаті членських внесків, уповноважено правління садівничого товариства за необхідності звертатися до суду з метою захисту прав та інтересів товариства.

08.12.2023 ОСОБА_1 було направлено попередження з пропозицією сплатити наявну заборгованість протягом трьох днів з моменту отримання такого листа, яке було отримане відповідачкою 22.12.2023, проте заборгованість сплачена не була, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом.

2.Короткий зміст судових рішень

18.04.2024 Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області постановив ухвалу, якою прийняв до розгляду позовну заяву СТ «Керамік» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по сплаті членських внесків та відкрив провадження у цивільній справі. Вирішив проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

29.10.2024 Світловодський міськрайонного суд Кіровоградської області постановив ухвалу, якою провадження у справі за позовом СТ «Керамік» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по сплаті членських внесків закрив з підстав, передбачених на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. Роз`яснив СТ «Керамік», що розгляд справи віднесено до юрисдикції господарських судів.

Суд мотивував своє рішення тим, що спірні правовідносини сторін у справі за своєю природою є корпоративними, а тому, відповідно до ст. 20 ГПК України, розгляд цієї справи належить до юрисдикції господарських судів, натомість розгляд цієї справи судом загальної юрисдикції виключається згідно зі ст. 19 ЦПК України. Вказане є підставою для закриття провадження у справі згідно з п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

3.Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Позивач у справі СТ «Керамік», від імені якого діє представник адвокат Новак Юрій Петрович, звернулося до Кропивницького апеляційного суду з апеляційною скаргою на ухвалу Світловодського міськрайонного суд Кіровоградської області від 29.10.2024 у якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу для продовження її розгляду до суду першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права та неправильно застосував норми матеріального права. Зокрема, суд неправильно визначився з характером спору, як наслідок дійшов необґрунтовано висновку про належність справи до юрисдикції господарських судів.

Між сторонами у справі, садівничим товариством та членом цього товариства, виник спір щодо несплати відповідачем членських внесків, тобто спір щодо фінансової діяльності товариства, а не створення, діяльності, управління чи припинення діяльності товариства.

Суд першої інстанції у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали послався на нерелевантні висновки Верховного Суду з огляду на відмінності у обставинах порівнюваних справ та характері спірних правовідносин.

Натомість суд не врахував висновок Об`єднано палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 22.02.2024 у справі № 511/1915/20 про те, що рішення загальних зборів садівничого товариства може бути регулятором цивільних відносин, зокрема, зі сплати членських внесків та визначення правових наслідків їх несплати.

4.Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу

31.12.2024 відповідач у справі ОСОБА_1 , від імені якої діє представник Стороженко Валентин Григорович, надіслав до Кропивницького апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, подану позивачем. У відзиві викладено незгоду з доводами та вимогами скарги.

5.Короткий зміст позицій сторін, висловлених у судовому засіданні 05.02.2025

Представник апелянта СТ «Керамік» адвокат Новак Ю. П., який брав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити вимоги позивача.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник Стороженко В. Г. повідомлені належним чином про час, дату та місце розгляду справи, але в судове засідання не з`явилися. Від Стороженко В. Г. до суду надійшло письмове клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника.

Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

6.Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частин 1, 2, 4 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скаргиза наявними у ній доказами, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним нормам закону, а томувимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню.

7.Суд першої інстанції встановив такі неоспорювані обставини:

Згідно зі статутом садівничого товариства «Керамік», який затверджено загальними зборами уповноважених членів СТ «Керамік», протокол № 5 від 20.08.2016, садівниче товариство «Керамік» - це добровільне об`єднання фізичних та юридичних осіб приватного права для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних , зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних та інших інтересів членів товариства. Товариство є юридичною особою, утворене та зареєстроване в порядку, визначеному Законом України «Про громадські об`єднання», що регулює діяльність відповідної неприбуткової організації, основною метою якого не є одержання прибутку. Діяльність Товариства ґрунтується в поєднанні особистих, колективних і державних інтересів і безпосередній участі членів товариства в керуванні його справами через виборні органи.

Садівниче товариство здійснює свою господарську діяльність для забезпечення власних потреб на земельній ділянці загальною площею 24,4 га, наданій рішенням сесії Подорожненської сільської ради № 90 від 28.07.2000 та рішенням сесії Світловодської райради № 193 від 04.08.2000 у постійне користування для ведення колективного садівництва на території Подорожненської сільської ради без зміни цільового призначення з дотриманням ст. 39, 40 ЗК України.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань Садівниче товариства «Керамік» здійснює наступний вид діяльності: 81.10 комплексне обслуговування об`єктів.

ОСОБА_1 є членом Садівничого товариства «Керамік» та має садову ділянку по вул. Сонячна № 194.

Між сторонами у справі виник спір щодо виконання відповідачем, членом садівничого товариства, обов`язку сплачувати членські внески, що впливає на здатність садівничого товариства здійснювати свою діяльність.

8.Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

8.1. Норми права та їх джерела

Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ст. 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Право на доступ до правосуддя є одним з основоположних прав людини. Воно передбачене у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), яка ратифікована Україною.

Поняття «суд, встановлений законом» стосується не лише правової основи існування суду, але й дотримання ним норм, які регулюють його діяльність (п. 24 рішення ЄСПЛ від 20.07.2006 у справі «Сокуренко і Стригун проти України»).

Доступом до правосуддя згідно зі стандартами ЄСПЛ розуміють здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

У своїх рішеннях ЄСПЛ указав, що для того щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (рішення від 04.12.1995 у справі «Белле проти Франції»).

Крім того, у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції право на судовий розгляд справи означає право кожної особи на звернення до суду та право на те, що її справа буде розглянута і вирішена судом.

У своїй практиці ЄСПЛ наголошує на тому, що право на розгляд справи означає як право особи звернутися до суду, так і право на те, що її справа буде розглянута та вирішена судом. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження.

У п. 52 рішення «Меньшакова проти України» від 08.04.2010 ЄСПЛ виклав конвенційні стандарти стосовно доступу до суду наголосивши, що п. 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Таким чином, він втілює в собі «право на суд», яке, згідно з практикою ЄСПЛ, включає в себе не тільки право ініціювати провадження, але й право розраховувати на «розгляд» спору судом (п. 25 рішення у справі «Кутіч проти Хорватії»).

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції (див. постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.10.2022 у справі № 183/4196/21).

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Таким чином, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Так, наприклад, ст. 1 ГПК України визначено, що господарський процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (ч. 1 ст. 2 ГПК України).

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Згідно зі ст. 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Зміст п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України та ст. 167 ГК України вказує на те, що сторонами у корпоративному спорі є: юридична особа та її учасник (засновник, акціонер, член), у тому числі учасник, який вибув; учасники (засновники, акціонери, члени) юридичної особи.

8.2.Оцінка аргументів учасників справи та висновків суду першої інстанції

На розгляді колегії суддів апеляційного суду перебуває судове рішення (ухвала місцевого суду), яким вирішено питання юрисдикційної належності матеріально-правового спору між садовим товариством та членом садового товариства щодо виконання/невиконання обов`язку останнього сплачувати регулярні членські внески.

Важливість правильного визначення предметної юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою ЄСПЛ.

Критеріями визначення юрисдикції спору (корпоративний це спір або спір про право цивільне) визнаються:

а) характер спірних правовідносин - корпоративні відносини мають бути пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням юридичної особи корпоративного типу, набуттям, здійсненням та припиненням корпоративних прав як різновиду суб`єктивних цивільних прав; а цивільні - із захистом цивільного права;

б) суб`єктний склад сторін - сторонами спору є юридична особа корпоративного типу, її учасники (засновники, акціонери, члени), у тому числі учасник, який вибув (носій корпоративних прав), посадова особа; чи особа не має у цій юридичній особі корпоративних прав;

в) предмет спору - захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу, порушеного певними діями (бездіяльністю) у процесі створення, діяльності, управління або припинення юридичної особи корпоративного типу, набуття, здійснення або припинення корпоративних прав та обов`язків учасників (засновників, акціонерів, членів) такої юридичної особи, чи захист цивільних прав і інтересів, що випливають з інших цивільних правовідносин, зокрема правовідносин інвестування або споживчих правовідносин.

Стаття 20 ГПК України у чинній редакції, визначають коло справ, які підлягають розгляду в господарському суді, зокрема й справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, у тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Згідно зі ст. 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована в установленому законом порядку.

За приписами ст. 81 ЦК України юридична особа може бути створена шляхом об`єднання осіб та (або) майна. Юридичні особи, залежно від порядку їх створення, поділяються на юридичних осіб приватного права та юридичних осіб публічного права. Юридична особа приватного права створюється на підставі установчих документів відповідно до статті 87 цього Кодексу.

З огляду на положення ст. 85 ЦК України, непідприємницькими товариствами є товариства, які не мають на меті одержання прибутку для його наступного розподілу між учасниками.

Особливості правового статусу окремих видів непідприємницьких товариств встановлюються законом.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 86 ЦК України, такі товариства можуть поряд зі своєю основною діяльністю здійснювати і підприємницьку діяльність, якщо інше не встановлене законом і якщо ця діяльність відповідає меті, для якої вони були створені, та сприяє її досягненню.

У справі № 401/487/24, яка переглядається в апеляційному порядку, сторонами є: позивач юридична особа Садівниче товариство «Керамік», а відповідач фізична особа член Садівничого товариства «Керамік».

Згідно з п. 1.1 Статуту СТ «Керамік» - це добровільне об`єднання фізичних осіб та юридичних осіб приватного права для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних та інших інтересів членів товариства.

Відповідно до п. 1.2 Статуту СТ «Керамік» воно є громадським об`єднанням зі статусом юридичної особи, утворене та зареєстроване в порядку, визначеному Законом України «Про громадські об`єднання», що реалізує діяльність відповідної неприбуткової організації, основною метою якого не є одержання прибутку. Садівниче товариство здійснює свою діяльність в порядку передбаченому Законом України «Про громадські об`єднання», Земельним кодексом України та іншими законами України безпосередньо, або через юридичні особи (товариства, підприємства), якщо така діяльність відповідає меті (цілям) товариства та сприяє її досягненню.

Згідно з п. 1.3 Статуту СТ «Керамік» здійснює свою господарську діяльність для забезпечення власних потреб на земельній ділянці …(а. с. 9).

Правові та організаційні засади реалізації права на свободу об`єднання, порядок утворення, реєстрації, діяльності та припинення громадських об`єднань визначається Законом України «Про об`єднання громадян», який спрямований на приведення аспектів створення і діяльності громадських організацій до вимог європейських стандартів.

За змістом ст. 1 Закону України «Про об`єднання громадян» громадське об`єднання - це добровільне об`єднання фізичних осіб та/або юридичних осіб приватного права для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних, та інших інтересів.

Громадське об`єднання зі статусом юридичної особи є непідприємницьким товариством, основною метою якого не є одержання прибутку (ч. 5 ст. 1 Закону України «Про об`єднання громадян»).

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про об`єднання громадян» чинність цього Закону поширюється на суспільні відносини у сфері утворення, реєстрації, діяльності та припинення громадських об`єднань в Україні.

У ст. 21 Закону України «Про об`єднання громадян» перелічені права громадського об`єднання. Також окремо зазначені права громадського об`єднання зі статусом юридичної особи, зокрема: право бути учасником цивільно-правових відносин, набувати майнові і немайнові права відповідно до законодавства; здійснювати відповідно до закону підприємницьку діяльність безпосередньо, якщо це передбачено статутом громадського об`єднання, або через створені в порядку, передбаченому законом, юридичні особи (товариства, підприємства), якщо така діяльність відповідає меті (цілям) громадського об`єднання та сприяє її досягненню. Відомості про здійснення підприємницької діяльності громадським об`єднанням включаються до ЄДР.

З наведеного можна дійти висновку, що СТ «Керамік» є споживчим товариством у розумінні ст. 111 ГК України, господарською організацією, члени якого беруть участь в управлінні ним та здійснюють інші правомочності, встановлені законом і статутними документами товариства.

Крім того, на членів товариства покладено ряд обов`язків, зокрема, своєчасно сплачувати вступні, членські та цільові внески у розмірах та в терміни, які визначені загальними зборами членів товариства (п. 2.6.4 Статуту)

Спори за участю громадського об`єднання зі статусом юридичної особи як учасника цивільних правовідносин підлягають розгляду у судах відповідно до вимог як ЦПК України, так і ГПК України залежно від змісту позовних вимог та сторін такого спору.

Вирішуючи питання юрисдикції спору у справі № 592/2083/15-ц, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29.05.2019 зазначила: що, за змістом ст. 167 ГК України, у цій справі спір за зустрічним позовом про стягнення з позивача як члена споживчого товариства несплачених додаткових пайових внесків, передбачених статутом, виник із корпоративних відносин. А тому його також разом зі спором щодо невиконання позивачем господарського договору слід розглядати за правилами господарського судочинства.

Такою згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постановах від 13.10.2020 у справах № 683/351/16-ц та № 695/2665/16-ц про те, що відносини зі сплати членських внесків між учасниками юридичної особи та юридичною особою, створеною без мети отримання прибутку, є корпоративними.

У справі № 761/2739/20 за позовом Громадської організація «Товариство індивідуальних забудовників «Десенка» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованість зі сплати членських та пайових внесків Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що огляду на суб`єктний склад учасників спору, предмет і підставу позову, а також характер спірних правовідносин заявлені позовні вимоги підлягають розгляду за правилами господарського судочинства, оскільки цей спір має ознаки корпоративного.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильно висновку, що спір між СТ «Керамік» і ОСОБА_1 про стягнення несплачених членських внесків, передбачених статутом, виник з корпоративних правовідносин, а тому, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України, розгляд цієї справи віднесено до юрисдикції господарських судів, що своєю чергою виключає розгляд цієї справи в порядку цивільного судочинства, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України.

Посилання апелянта на висновок Об`єднано палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 22.02.2024 у справі № 511/1915/20 про те, що рішення загальних зборів садівничого товариства може бути регулятором цивільних відносин, зокрема, зі сплати членських внесків та визначення правових наслідків їх несплати, не спростовує правильність висновків суду щодо юрисдикційної належності цієї справи господарським судам.

У справі № 511/1915/20, яку розглянув Верховний Суд, предметом спору було членом садового товариства та садовим товариством щодо користування електромережою товариства, правомірності відключення, про зобов`язання підключити електропостачання, тобто спір є відмінним від того, який заявлено у справі № 401/487/24.

Щодо інших доводів апелянта, то суд апеляційної інстанції бере до уваги, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів апелянта, колегія суддів апеляційного суду виходить з того, що у справі, що розглядається, заявнику надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені у апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Вимоги апеляційної скарги Садівничого товариства «Керамік», від імені якого діє представник адвокат Новак Юрій Петрович, залишити без задоволення, а ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29.10.2024 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст цієї постанови складено 12.02.2025.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 3 ст. 394 ЦПК України.

Головуючий О. Л. Карпенко

Судді: О. А. Письменний

О. І. Чельник