Справа № 587/332/25
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 лютого 2025 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Степаненка О.А., за участю секретаря судового засідання Бузової Т.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до В.Сироватської сільської ради Сумського району про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом.
Представник позивача звернулась до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку ОСОБА_1 для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 строком один місяць після набрання рішенням суду законної сили. Оскільки позивачка проживала разом із батьком, незважаючи на різні місця реєстрації проживання, добросовісно помилялась про те, що фактично прийняла спадщину з-за сумісного проживання разом із спадкодавцем. Крім того, строк пропуску подачі заяви про прийняття спадщини після смерті батька невеликий, що говорить про добросовісність та небайдужість позивачки щодо додержання вимог чинного законодавства
В судове засідання позивач не з`явився, представник позивача направила письмову заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримала повністю.
Представник відповідача до суду не з`явився, від нього надійшла письмова зава про розгляд справи без їх участі, проти позову не заперечував.
Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України.
Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню.
У суді встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 дідусь ОСОБА_1 ( а.с.10). Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на все належне йому майно, а саме житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належав померлому на підставі Свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 10.10.1988 року за №216 та земельна ділянка, загальною площею 0.29га, що розташована: АДРЕСА_1 , цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства, що належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія СМ №152643 від 15.06.2003 року ( а.с.17-18).
На момент смерті померлий проживав разом зі своєю дружиною ОСОБА_4 , що підтверджується Довідкою-характеристикою №03-29/349 від 12.06.2024 року, яка прийняла спадщину після чоловіка, але не оформила своїх спадкових прав та померла.( а.с.19)
ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 бабуся позивачки ( а.с.11)
Згідно Довідки-характеристики №03-29/350 від 12.06.2024 року померла на момент смерті була зареєстрована та фактично проживала одна за адресою: АДРЕСА_1 . Заповіт він її імені не складався та не посвідчувався ( а.с.20).
ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_2 - батько позивачки ( а.с.12, 15.)
Спадкоємицею за законом після померлого ОСОБА_2 є його донька - ОСОБА_1 .
20 серпня 2024 року нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтв про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 , оскільки батьком козивачки не було прийнято спадщину після померлої матері (бабусі позивачки) ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також пропуском визначеного законодавством строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом після ОСОБА_2 ( а.с.21-23).
Рішенням Сумського районного суду Сумської області №587/3283/24 від 06.11.2024 року встановлено факт постійного сумісного проживання ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 із сином ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
За повідомленням спадкоємиці, пережившого чоловіка, інших спадкоємців за законом, які б своєчасно прийняли спадщину, немає. Тобто, фактично Позивачка залишилась єдиною спадкоємицею за законом після батька.
У зв`язку з тим, що позивачка проживала разом із батьком, незважаючи на різні місця реєстрації проживання, добросовісно помилялась про те, що фактично прийняла спадщину з-за сумісного проживання разом із спадкодавцем. Крім того, строк пропуску подачі заяви про прийняття спадщини після смерті батька невеликий, що говорить про добросовісність та небайдужість стосовно позивачки щодо додержання вимог чинного законодавства.
Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК (в редакції, яка діяла на час відкриття спадщини) є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.
Згідно зі ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
Відповідно до ч.10 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.
Таким чином, відсутність реєстрації місця позивачки за місцем проживання ОСОБА_2 не може бути доказом того, що вона не проживала зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачкою. Встановлення такого факту йому необхідно для вирішення спадкових прав.
Таку ж позицію висловив Верховний Суд у постанові від 10 січня 2019 року по справі №484/747/17, у Постанові від 04 липня 2018 року по справі № 404/2163/16-ц, а також у Постанові від 01 липня 2020 року по справі №222/1109/17.
Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року №7 особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Право на спадщину виникає у спадкоємця лише за умови його волевиявлення, яке полягає у прийнятті спадщини. Відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Стаття 1272 ЦК України визначає наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, відповідно до якої якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах-уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
У даному випадку позивачка добросовісно помилялась щодо прийняття спадщини після ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок того, що фактично проживала разом із спадкодавцем.
Враховуючи, те що позивачка є єдиною спадкоємицею за законом спадкового майна після смерті батька, а у випадку незадоволення прохання позивачки щодо визначення додаткового строку для подання заяв про прийняття спадщини зумовить перехід права власності на спадкове майно до Держави в особі органу місцевого самоврядування, на території якого воно знаходиться.
Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.76 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 18,76, 81, 89, 263 - 265 ЦПК України, ст.. 1270, 1272 ЦК України,
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , рнокпп НОМЕР_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 строком один місяць після набрання рішенням суду законної сили.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.А.Степаненко