єдиний унікальний номер справи 531/3223/24
номер провадження 2/531/116/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Попова М.С.,

за участі секретаря судового засідання Клименко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС», за участі представника позивача Руденка Костянтина Васильовича, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості посилаючись на те, що 06.06.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено договір №3727318 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Відповідач отримав кредит у розмірі 12500,00 грн строком на 360 днів шляхом переказу на його платіжну картку, емітовану АТ «КБ «ПриватБанк», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2 % від суми кредиту за кожен день користування (730% річних).

Кредитний договір був укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. Кредитні кошти були перераховані відповідачу 06062023 на платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану АТ «КБ «ПриватБанк».

24.04.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» укладено договір факторингу № 24/04/2024 від 24.04.2024, відповідно до умов якого право вимоги за договором №3727318 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 06.06.2023 перейшло до ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС».

Відповідач не повернув своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, тобто зобов`язання за кредитним договором не виконав, в результаті чого станом на 24.04.2024 має заборгованість в розмірі 63 446,55 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом - 11329,98 грн.; заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 52 116,57 грн відповідно до п. 1.4. кредитного договору за ставкою 2% за кожен день користування кредитом (730% річних) за період з 06.06.2023 по 24.04.2024 (включно).

Сума заборгованості відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором відповідно до Реєстру боржників від 24.04.2024 до договору факторингу №24/04/24 від 24.04.2024 становить 63 446,55 грн.

А тому просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 63 446,55 грн, яка складається із: 11 329,98 грн. - заборгованості за кредитом; 52 116,57 грн. - заборгованості за нарахованими процентами та понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. та 10000,00 грн. витрат на правову допомогу.

Ухвалою суду від 11 грудня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Копію вказаної ухвали з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідач отримала 13.12.2024, що підтверджується розпискою про вручення рекомендованого повідомлення.

У запропонований судом строк відповідач відзив на позов не надала. 26.12.2024 до суду через систему «Електронний суд» надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Мирко Р.О. про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якому просив відмовити позивачу у стягненні витрат на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн., зважаючи на те, що заявлені витрати не є співмірними з складністю такого роду справ, є необґрунтованими та нереальними, а також неспівмірними з розміром позовних вимог, а тому лише обтяжують відповідача та її фінансове становище. Окрім того, зазначив, що відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги, а не договору про надання юридичних послуг, укладеного з ФОП.

Відповідно до ч.8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними у справі доказами.

Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотань про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази окремо та в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

06.06.2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено договір № 3727318 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, згідно умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 12 500,00 грн строком на 360 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2 % від суми кредиту за кожен день користування (а.с. 9-17).

Відповідно до умов кредитного договору відповідач в особистому кабінеті в ІТС прийняла пропозицію укласти кредитний договір та підписала кредитний договір 06.06.2023 шляхом накладання електронного підпису з одноразовим ідентифікатором А225.

Крім того, 06.06.2023 року відповідачем підписано Паспорт споживчого кредиту, згідно з яким сума/ліміт кредиту становить 12 500,00 грн, строк кредитування - 360 днів, мета кредиту - споживчі (особисті) потреби. Кредитні кошти надаються споживачеві шляхом перерахування кредитодавцем грошових коштів за реквізитами платіжної картки, зазначеної споживачем, не пізніше трьох календарних днів від дати підписання договору. Стандартна процентна ставка - 730,00 % річних (або 2 % в день), знижена процентна ставка 511,00 % річних (або 1,40 % в день), тип процентної ставки - фіксована. Даний Паспорт споживчого кредиту підписаний відповідачем шляхом накладення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором А225 (а.с. 20-21).

Згідно з довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 444-2604 від 26.04.2024 підтверджено переказ коштів ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» в сумі 12 500,00 грн на платіжну картку НОМЕР_2 (а.с. 22).

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № 3727318 від 06.06.2023 про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 24.04.2024 заборгованість відповідача за вказаним договором складає 63446,55 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 11 329,98 грн. та заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 52 116,57 грн. (а.с. 23-29).

24.04.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ - ФІНАНС» укладено договір факторингу № 24/04/24 відповідно до умов якого, клієнт відступає (передає) фактору права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прави вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором згідно з Реєстром боржників (а.с.42-46).

Згідно з платіжною інструкцією №783 від 24.04.2024 позивачем сплачено ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» грошові кошти за договором факторингу №24/04/24 від 24.04.2024 (а.с.49).

З Витягу Реєстру боржників від 24.04.2024 до договору факторингу №24/04/24 від 24.04.2024 вбачається, що заборгованість відповідачки за кредитним договором № 3727318 від 06.06.2023 становить 63446,55 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 11 329,98 грн. та заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 52116,57 грн. (а.с. 51).

Відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення суми боргу за кредитом та заборгованості за відсотками не виконала ані перед первісними кредиторами, ані перед фактором - ТОВ «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ - ФІНАНС», яке набуло право вимоги за договором №3727318 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 06.06.2023 на підставі договору факторингу №24/04/24 від 24.04.2024.

Доказів протилежного відповідачем до суду не надано.

Після встановлення зазначених обставин та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

За правилами ст.525-527ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1ст.530 ЦК України).

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 631ЦК України строком дії договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати обов`язки відповідно до договору.

Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно зі ч. 1ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Із встановлених обставин вбачається, що між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем виникли договірні правовідносини, в яких товариство виступало позикодавцем, а відповідач позичальником. Однак, відповідач умови кредитного договору порушив та у строки, встановлені умовами договору про надання споживчого кредиту та паспортом кредиту не здійснив вчасне повернення кредиту та нарахованих процентів.

Пунктом 1 ч. 1ст. 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦКУ).

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (ст. 516 ЦКУ).

Відповідно до ст. 517 ЦКУ первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

За ст. 518 ЦКУ боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання.

Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ст. 519 ЦКУ).

Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Згідно зі ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Таким чином, судом встановлено, що право вимоги перейшло до ТОВ «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ - ФІНАНС» за договором №3727318 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 06.06.2023, укладеним між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» і ОСОБА_1 на підставі Договору факторингу №24/04/24 від 24.04.2024 року.

З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач належним чином не виконувала зобов`язання за договором №3727318 коштів на умовах споживчого кредиту від 06.06.2023 з ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», внаслідок чого виникла заборгованість перед ТОВ «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ - ФІНАНС», у загальному розмірі 63446,55 грн.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат у даній справі, суд зазначає про таке.

Згідно з ч. 1, 3ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

Звертаючись з даним позовом, позивачем згідно з платіжною інструкцією №1647 від 12.11.2024 (а.с. 8) сплачено судовий збір за подання даного позову в сумі 2422,40 грн.

Відтак, враховуючи, що позов підлягає задоволенню повністю, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн.

Щодо стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на правову допомогу в сумі 10 000,00 грн, суд зазначає наступне.

Пунктами 1,4 ч. 3 ст.133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача адвокатом Руденко Костянтином Васильовичем надано суду: копію договору №02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02.08.2024; копію акту приймання передачі наданих послуг №6 від 30.08.2024 до договору №02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02.08.2024; копію Витягу з Реєстру №1 до акту приймання передачі наданих послуг №6 від 30.08.2024, де узгоджено послуги, які надав адвокат: «Підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за договором №3727318 про надання споживчого кредиту від 31.05.2024 та клопотання про витребування доказів», вартість роботи - 10000 грн.; копію платіжної інструкції кредитового переказу коштів від 06 вересня 2024 року про оплату ТОВ «ФК УКРГЛОБАЛ ФІНАНС» за договором про надання юридичних послуг згідно акту №6 від 30.08.2024 в сумі 100000,00 грн.; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, копію довіреності від 26.02.2024 (а.с. 52-58).

Представником відповідача заявлено клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу з підстав їх неспівмірності.

У постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі №905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції.

У рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20 травня 2019 у справі №916/2102/17, від 25 червня 2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05 червня 2019 року у справі № 922/928/18, від 30 липня 2019 року у справі №911/739/15 та від 01 серпня 2019 року у справі № 915/.

Суд звертає увагу, що дана справа є типовою та нескладною, спірні правовідносини між сторонами у справі виникли у зв`язку за стягнення заборгованості за кредитним договором, у зв`язку з чим, адвокатом в інтересах позивача було здійснено підготовку та складено позовну заяву. Даний спір є спором незначної складності, судова практика щодо яких є сталою і передбачуваною, великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають, а розгляд самої справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження без участі сторін.

Підсумовуючи вищевикладене, враховуючи клопотання представника відповідача про зменшення витрат на правову допомогу, виходячи із критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи обставини цієї справи, вказані вище, складність та категорію справи, а також практику Верховного Суду щодо стягнення витрат на правову допомогу в цілому, суд вважає, що визначені позивачем до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу є завищеними і не являються співмірними, обґрунтованими і пропорційними об`єму здійсненої роботи та наданої послуги, складності справи, а тому дійшоввисновку про необхідність зменшення розміру відшкодування витрат на правничу допомогу до 4000,00 грн., що і буде становити співмірні і розумні витрати позивача на професійну правничу допомогу у цій справі.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскільки позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 2422,40 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 4 000, 00 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 526, 611, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 81, 141 259, 263-265, 277-279, 352 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована в АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ ФІНАНС» (, адреса місцезнаходження: 031124, Київська область, м.Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд.4) заборгованість за договором №3727318 від 06.06.2023 у розмірі 63 446,55 грн (шістдесят три тисячі чотириста сорок шість гривень п`ятдесят п`ять копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована в АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ ФІНАНС» (, адреса місцезнаходження: 031124, Київська область, м.Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд.4) суму сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок) та понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн (п`ять тисяч гривень нуль копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя М.С. Попов