Справа № 693/1494/24
2/693/62/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13.02.2025 м. Жашків

Жашківський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Защитинської Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Чумак Р.М.,

представника позивача - адвоката Воронкова ОМ.

представника відповідача адвоката Стовбуна О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жашків в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженогю відповідальністю «Колект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (далі-позивач) звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі-відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обгрунтування вимог позивач зазначає, що 11.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та відповідачкою укладений Договір про споживчий кредит № 75436831.

Кредитний договір укладено в електронній формі із дотриманням положень Закону України «Про електронну комерцію», на виконання п. 2 договору Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» надало відповідчаці позику в сумі 15000 грн. із процентною (базовою, фіксованою) ставкою 1,99%, яка нараховується за кожен день користуванн позикою.

Загальна сума боргу відповідачки за вказаним кредитним договором на день подачі позову становить 50823,66 грн., в тому числі 15000 грн. тіло кредиту, 35821,20 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги та 2,46 грн. нараховані 3% річних.

22.02.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт капітал» укладено договір факторингу № 22/02/2022, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «Вердикт капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Вердикт капітал» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, в тому числі за договором № 75436831.

10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт капітал» та позивачем укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 у відповідності до умов якого ТОВ «Вердикт капітал» передає (відступає) позивачу за плату належні йому права вимоги, а позивач приймає належні ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі за договором № 75436831.

Відповідно до реєстру боржників до договору № 10-01/2023 від 10.01.2023 позивач набув права грошової вимоги до відповідачки в сумі 50823,66 грн., в тому числі 15000 грн. тіло кредиту, 35821,20 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги та 2,46 грн. нараховані 3% річних.

Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, віповідачка не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попередніх кредиторів.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 10.01.2023 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Отже, відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 75436831 в сумі 50823,66 грн., в тому числі 15000 грн. тіло кредиту, 35821,20 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги та 2,46 грн. нараховані 3% річних.

Поряд із цим, 09.09.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мафіною» та відповідачкою укладений Договір про споживчий кредит № 3135803.

Кредитний договір укладено в електронній формі із дотриманням положень Закону України «Про електронну комерцію», на виконання п. 2.1 договору Товариство з обмеженою відповідальністю «Мафіна» надало відповідчаці позику в сумі 12000 грн. із процентною акціною ставкою 0,796% та із процентною (базовою, фіксованою) ставкою 1,99%, які нараховуються за кожен день користуванн позикою в межах повного строку позики, також умовами договору визначено розмір процентів за прострочену позику 1,01% від суми позики за кожен день з моменту простроченняф сплати суми позики та процентів за користування позикою.

Загальна сума боргу відповідачки за вказаним кредитним договором на день подачі позову становить 172824,01 грн., в тому числі 12000 грн. тіло кредиту, 160824,01 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги.

Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у сумі 66476,41 грн., із яких 12000 грн. тіло кредиту та 54476,41 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги.

29.12.2022 року між Товариство з обмеженою відповідальністю «Мафіна» та ТОВ «Вердикт капітал» укладено договір факторингу № 29/12/2021, у відповідності до умов якого ТОВ «Мафіна» передає (відступає) ТОВ «Вердикт капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Вердикт капітал» приймає належні ТОВ «Мафіна» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, в тому числі за договором № 3135803.

10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт капітал» та позивачем укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 у відповідності до умов якого ТОВ «Вердикт капітал» передає (відступає) позивачу за плату належні йому права вимоги, а позивач приймає належні ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі за договором № 3135803.

Відповідно до реєстру боржників до договору № 10-01/2023 від 10.01.2023 позивач набув права грошової вимоги до відповідачки в сумі 172824,01 грн., в тому числі 12000 грн. тіло кредиту, 160824,01 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, проте просить стягнути із відповідачки заборгованість у сумі 66476,41 грн., із яких 12000 грн. тіло кредиту та 54476,41 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги.

Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, віповідачка не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попередніх кредиторів.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 10.01.2023 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Отже, відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 3135803 в сумі 66476,41 грн., із яких 12000 грн. тіло кредиту та 54476,41 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги.

Загальний розмір заборгованості відповідачки за двома кредитними договорами становить 117300,07 грн., із яких 27000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 90297,61 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги та 2,46 грн. нараховані 3% річних.

Посилаючись на вказані обставини та норми законодавства позивач звернувся з позовною заявою до відповідачки та просив стягнути заборгованість за кредитнимм договорамми, а також понесені судові витрати.

Ухвалою суду від 20.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадежння у цивільній справі та вирішено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження бе виклику сторін.

Зазначену ухвалу суду та копію позовної заяви направлено за місцем реєстрації відповідачи, ці документи отримані особисто відповідачкою 24.11.204.

02.12.2024 до суду від представника відповідачки адвоката Стовбуна О.А. надійшов відзив на позону заяву, в якому відповідачка визнає позов частково, а саме погоджується із отриманням нею кредиту в сумі 12000 грн., заперечує отримання кредиту в сумі 15000 грн. та вважає, що відсотки за кредит в сумі 12000 грн. нараховані всупереч вимогам законодавства, також зазначає, що позивачем після 24.02.2022 незаконно нараховано пеню та штрафи, вказує,, що позивачем не надано детального розрахунку кредиторської заборгованості. При цьому власного розрахунку відсотків за користування кредитними коштами до відзиву не долучено.

12.12.2024 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач спростовує доводи відповідачки, викладені у відзиві, та зазанчає, що факт отримання відповідачкою обох позик підтверджений належними доказами, розрахунок відстоків за користування кредитними коштами проведено на підставі умов договорів.

12.12.2024 до суду від позивача надійшли клопотання про витребовування доказів, а саме у АТ «ПриватБанк» інформції щодо належності відповідачці банківської карти, її фінансових номерів, руху коштів по банківській карті, та про перехід у спрощене провадження із викликом сторін.

Ухвалою Жашківського районного суду від 18.12.2024 зазначені клопотання позивача задоволені.

15.01.2025 до суду із АТ «ПриватБанк» надійшла інформація на виконання ухвали про витребовування доказів.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Воронков О.В. позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, зазначив, що факт отримання відповідачкою кредитних коштів підтверджено належними і допустимими доказами, розрахунок відстотків за двома кредитними договорами здійснений відповідно до умов договорів, які підписані відповідачкою, штрафні санкції відповідачці не нараховувались.

Представник відповідачки адвокат Стовбун О.А. в судовому засіданні надав власний розрахунок боргу за кредитом, який складений ним із урахуванням ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування», якою передбачено особливості відповідальності споживача за договором про споживчий кредит в частині сплати пені, штрафів та неустойки, при цьому визнав лише один кредит на суму 12000 грн., який відповідачка отримала 09.09.2021 в ТОВ «Мафіна», вважає, що позивачем не обгрунтовано розмір нарахованих відсотків за цим кредитом, також, на думку представника відповідачки, позивачем необгрунтовано в позові витрати на правничу допомогу в сумі 25000 грн.

Суд, дослідивши матеріали справи встановив такі обставини.

Так, 11.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та відповідачкою укладений Договір про споживчий кредит № 75436831.

Кредитний договір укладено в електронній формі із дотриманням положень Закону України «Про електронну комерцію», на виконання п. 2 договору Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» надало відповідчаці позику в сумі 15000 грн. із процентною (базовою, фіксованою) ставкою 1,99%, яка нараховується за кожен день користуванн позикою.

Загальна сума боргу відповідачки за вказаним кредитним договором на день подачі позову становить 50823,66 грн., в тому числі 15000 грн. тіло кредиту, 35821,20 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги та 2,46 грн. нараховані 3% річних.

22.02.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт капітал» укладено договір факторингу № 22/02/2022, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «Вердикт капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Вердикт капітал» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, в тому числі за договором № 75436831.

10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт капітал» та позивачем укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 у відповідності до умов якого ТОВ «Вердикт капітал» передає (відступає) позивачу за плату належні йому права вимоги, а позивач приймає належні ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі за договором № 75436831.

Відповідно до реєстру боржників до договору № 10-01/2023 від 10.01.2023 позивач набув права грошової вимоги до відповідачки в сумі 50823,66 грн., в тому числі 15000 грн. тіло кредиту, 35821,20 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги та 2,46 грн. нараховані 3% річних.

Отже, відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 75436831 в сумі 50823,66 грн., в тому числі 15000 грн. тіло кредиту, 35821,20 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги та 2,46 грн. нараховані 3% річних.

Поряд із цим, 09.09.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мафіною» та відповідачкою укладений Договір про споживчий кредит № 3135803.

Кредитний договір укладено в електронній формі із дотриманням положень Закону України «Про електронну комерцію», на виконання п. 2.1 договору Товариство з обмеженою відповідальністю «Мафіна» надало відповідчаці позику в сумі 12000 грн. із процентною акціною ставкою 0,796% та із процентною (базовою, фіксованою) ставкою 1,99%, які нараховуються за кожен день користуванн позикою в межах повного строку позики, також умовами договору визначено розмір процентів за прострочену позику 1,01% від суми позики за кожен день з моменту простроченняф сплати суми позики та процентів за користування позикою.

Загальна сума боргу відповідачки за вказаним кредитним договором на день подачі позову становить 172824,01 грн., в тому числі 12000 грн. тіло кредиту, 160824,01 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги.

Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у сумі 66476,41 грн., із яких 12000 грн. тіло кредиту та 54476,41 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги.

29.12.2022 року між Товариство з обмеженою відповідальністю «Мафіна» та ТОВ «Вердикт капітал» укладено договір факторингу № 29/12/2021, у відповідності до умов якого ТОВ «Мафіна» передає (відступає) ТОВ «Вердикт капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Вердикт капітал» приймає належні ТОВ «Мафіна» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, в тому числі за договором № 3135803.

10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт капітал» та позивачем укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 у відповідності до умов якого ТОВ «Вердикт капітал» передає (відступає) позивачу за плату належні йому права вимоги, а позивач приймає належні ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі за договором № 3135803.

Відповідно до реєстру боржників до договору № 10-01/2023 від 10.01.2023 позивач набув права грошової вимоги до відповідачки в сумі 172824,01 грн., в тому числі 12000 грн. тіло кредиту, 160824,01 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, проте просить стягнути із відповідачки заборгованість у сумі 66476,41 грн., із яких 12000 грн. тіло кредиту та 54476,41 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги.

Загальний розмір заборгованості відповідачки за двома кредитними договорами становить 117300,07 грн., із яких 27000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 90297,61 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги та 2,46 грн. нараховані 3% річних.

Встановлені судом обставини підтверджуються дослідженими письмовими доказами, зокрема: копіями кредитних договорів від 11.06.2021 та від 09.09.2021, розрахунками відсотків за кредитними договорами, довідками про перерахування відповідачці кредитних коштів за договорами від 11.06.2021 та від 09.09.2021, договорами факторингу, реєстарами боржників, інформацією АТ «ПриватБанк» від 03.01.2025, наданою на виконання ухвали суду, із якої вбачається, що відповідачка 11.06.2021 отримала грошовий переказ на суму 15000 грн. та 09.09.2021 отримала грошовий переказ на суму 12000 грн., що повністю узгоджується із наданими позивачем довідками про перерахування відповідачці кредитних коштів, також зазначені банком номер банківської карти відповідачки, її фінансові номери телефонів та електронна пошта повністю збігаються із особистими даними відповідачки у кредитних договорах та у позовній заяві.

Пунктом 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначений порядок укладення електронного договору. Відповідно до змісту ч. 4 вказаної статті, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

На підставі ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

За ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Таким чином, суд дійшов висновку, що договори про споживчі кредити № 75436831 від 11.06.2021 та № 3135803 від 09.09.2021 підписані відповідачкою за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатора, чим підтверджено укладання між нею та первісними кредиторами таких правочинів, оскільки без здійснення входу на сайт кредитора за допомогою логіну та пароля до особистого кабінету, внесення своїх персональних даних, номера телефону, договір між сторонами не був би укладений, а відтак сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину.

Первірсні кредитори виконали умови Договорів про споживчі кредити № 75436831 від 11.06.2021 та № 3135803 та перерахували відповідно 15000 грн. та 12000 грн. на банківську картку, яку вказала відповідачка при оформленні правочинів, що підтверджується дослідженими судом доказами, а саме інформацією АТ «ПриватБанк» від 03.01.2025 та довідками про перерахування відповідачці кредитних коштів за договорами від 11.06.2021 та від 09.09.2021 .

Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України (далі за текстом рішення - ЦК) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом ст. 634 ЦК, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що передбачено статтею 610 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Таким чином, права вимоги за кредитними договорами № 75436831 від 11.06.2021 та

№ 3135803 від 09.09.2021, укладеним відповідачкою із первісним кредиторами, перейшло до позивача.

Як вбачається із розрахунків заборгованості загальний борг відповідачки за кредитним договорами № 75436831 від 11.06.2021 та № 3135803 від 09.09.2021 становить 117300,07 грн., із яких 27000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 90297,61 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги та 2,46 грн. нараховані 3% річних.

Тобто позивачем, окрім процентів за користування кредитними коштами, відповідачці не нараховані жодні штрафні санкції, зазначена обставина повністю спростовує наданий представником відповідача адвокатом Стовбуном О.А. розрахунок заборгованості за кредитними договорами.

Також суд критично оцінює доводи відповідачки та її представника щодо недоведеності позивачем факту отримання відповідачкою кредитних коштів за договором № 75436831 від 11.06.2021 у сумі 15000 грн., так факт перерахування цієї суми кредиту підтверджено інформацією АТ «ПриватБанк» від 03.01.2025 та довідкою про перерахування відповідачці кредитних коштів за договором № 75436831 від 11.06.2021.

Твердження представника відповідача про неправильне нарахування відповідачці відстотків за кредитним договором № 3135803 від 09.09.2021 суд не приймає до уваги, окільки в матеріалах справи наявний детальний розрахунок нарахованих процентів за цим кредитним договором, який проведено за умовами договору, та який детально досліджено в судовому засіданні.

При цьому суд зазначає, що ні відповідачкою ні її представником не надано контаррозрахунку відстотків за згаданим кредитним договором.

За вказаних обставин судом установлено, що отримані відповідачкою кошти у добровільному порядку в повному обсязі не повернуто, тому позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення отриманої суми кредитних коштів, процентів за користування ними, розмір яких узгоджено сторонами, а тому стягнення з відповідачки заборгованості за тілом кредиту та процентами суд вважає обґрунтованими.

Також суд зауважує, що на день розгляду справи в суді заборгованість відповідачкою за кредитними договорами не погашена, розмір такої заборгованості відповідачкою не спростований та власних розрахунків з даного приводу нею не надано.

У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідн із частинами 1, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З урахуванням вищеустановленого, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 3028,00 грн. судового збору, який був сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом.

Також позивач просить стягнути із відповідачки витрати на професійну правничу допомогу у сумі 25000 грн.

Позивачем суду надано копію договору про надання правової допомоги від 02.09.2024 із ФОП ОСОБА_2 , витяг з акту № 1 про надання юридичної допомоги від 02.10.2024 на суму 25000 грн. та платіжне доручення від 10.10.2024 про перерахування ФОП ОСОБА_2 коштів за договором про надання правової допомоги від 02.09.2024 в сумі 125 000 грн.

Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаннях з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 2 ст. 137 цього Кодексу за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При цьому, за приписами частини 3 наведеної статті, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Тобто, витрати на правову допомогу відшкодовуються лише у тому випадку, якщо правова допомога реально надавалася у справі тими особами, які одержали за це плату.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно із ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Суд зазначає про те, що відповідно до укладеного договору відповідач сплачує адвокату витрати за надання таких послуг, які сторони погоджують у акті надання послуг.

Відповідно до акту прийому-передачі виконаних робіт від 02.10.2024 сторони погодили, що сума витрат за надання послуг по справі становить 25000 грн, з яких 4000 грн. надання усної консультації з вивчення документів, 3000 грн. надання письмової консультації з вивчення документів та 18000 грн. за підготовку позовної заяви.

Суд зазначає, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У додатковій постанові Верховного Суду від 08.09.2021 у справі № 206/6537/19 (провадження №61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених ч. 4 ст. 137 ЦПК України.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Згідно з ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

З урахуванням наведеного, оцінюючи об`єктивно складність цієї справи, предмет спору, суд вбачає наявність підстав для часткового задоволення вимог позивачав про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн, що відповідає критерію реальності та розумності, та є співмірним, виходячи зі складності, категорії справи, а відтак цю вимогу позивача слід задовольнити частково.

На підставі вищевикладеного та керуючись 12, 13, 81, 141, 247, 263-265, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Колект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», , місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, заборгованість у сумі 117300, 07 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Колект Центр», , місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, судовий збір у сумі 3028 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», , місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, витрати на правничу допомогу в сумі 10000 грн.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 14.02.2025.

Суддя Т. І. Защитинська