Справа № 191/4531/24
Провадження № 2/191/1586/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
30 січня 2025 року м. Синельникове
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого-судді Костеленко Я.Ю., за участю секретаря Омельченко К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до АТ «Українська залізниця» Філії «Пасажирська компанія» Виробничого підрозділу Синельниківського пасажирського вагонного ДЕПО, третя особа: Перша синельниківська державна нотаріальна контора про зняття заборони відчуження нерухомого майна,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до АТ «Українська залізниця» Філії «Пасажирська компанія» Виробничого підрозділу Синельниківського пасажирського вагонного ДЕПО, третя особа: Перша синельниківська державна нотаріальна контора про зняття заборони відчуження нерухомого майна, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що він, згідно договору про надання в безстрокове користування земельною ділянкою від 02.02.1979, є власником будинку АДРЕСА_1 . Також згідно витягу з державного реєстру речових прав та державного акту він є власником земельної ділянки 0,1147 га, яка виділялася йому для будівництва та обслуговування вищезазначеного житлового будинку. На початку червня 2024 року він хотів подарувати вищезазначений будинок своїй дочці, але згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності нерухомого майна, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо нерухомого майна на даний будинок Першою синельниквською ДНК була накладена заборона на відчуження. Як вбачається з інформації підставою накладання заборони було повідомлення 4 від 06.05.1976 Рефрижераторного вагонного ДЕПО м.Синельникове 1. Об`єкт обтяження вказано будинок АДРЕСА_1 , але власником даного будинку вказано ОСОБА_2 . Хто такий ОСОБА_2 він не має ніякого уявлення, вказану особу він не знає і ніколи про неї не чув. Існування заборони на відчуження нерухомого майна порушує його права як власника, він не може свій будинок безперешкодно подарувати своїй дочці. У подальшому він не зможе ані подарувати, ані продати свій будинок, тобто не зможе вільно на власний розсуд розпорядитися своїм власним майном. Він намагався самостійно знайти інформацію стосовно того, чому рефрижераторне ДЕПО дало повідомлення на його будинок, але отримав відповідь, що інформацію не можливо надати у зв`язку із знищенням архіву. Просить зняти заборону на відчуження житлового будинку АДРЕСА_1 , який належить йому на підставі договору про надання в безстрокове користування земельною ділянкою від 02.02.1979 року, посвідчений державним нотаріусом Жаран А.А., накладений Першою синельниківською ДНК Дніпропетровської області на підставі повідомлення 4 від 06.05.2976 року, Рефрижераторне вагонне ДЕПО м.Синельникове 1, синельниківська ДНК.
Позивач до початку судового засідання надав заву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав.
Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, правом на подання відзиву не скористався.
Представник третьої особи Монич Н.Д. надала заву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала.
Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, та надавши їм належну оцінку, встановив наступне.
Рішенням виконкому Іларіонівської селищної ради народних депутатів №108 від 20 квітня 1977 року ОСОБА_1 надано право індивідуального будівництва на земельній ділянці під АДРЕСА_1 площею 700 кв.м.

Відповідно до договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності від 02 лютого 1979 року ОСОБА_1 , на підставі довіреності, виданої Іларіонівської селищної ради №10 від 17 січня 1979 року згідно з рішенням Іларіонівської селищної ради народних депутатів №108 від 20 квітня 1977 року, надано земельну ділянку площею 700 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва житлового будинку.

Згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії ДП Св №16479 від 27 вересня 1999 року та витягом з Державного реєстру речових прав від 06 серрня 2024 року ОСОБА_1 належить земельна ділянка площею 0.1147 га на території с.Іларіонове Іларіонівської селищної ради, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер :02:001:0200.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо нерухомого майна щодо суб`єкта на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 Першою синельниквською державною нотаріальною конторою 07 листопада 2006 року за №4016286 накладена заборона на відчуження, на підставі повідомлення 4 від 06.05.1976 Рефрижераторного вагонного ДЕПО м.Синельникове 1. Власник будинку - ОСОБА_2 .

Згідно з відповіддю Синельниківського пасажирського вагонного депо виробничого підрозділу філії «Пасажирська компанія» Акціонерного товариства «Українська залізниця» №543 від 16 вересня 2024 року надати копію повідомлення серії та номер 4, виданого 06 травня 1976 року рефрижераторним вагонним депо на ім`я ОСОБА_2 та/або ОСОБА_1 неможливо у зв`язку зі знищенням архіву.

Відповідно до довідки Комунального підприємства «Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради» №99 від 08 лютого 2024 року житловий будинок, господарські будівлі та споруди, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 заінвентаризовані за ОСОБА_1 . Право власності станом на 31 грудня 2012 року в БТІ не зареєстровано.

Згідно зі ст.17 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно ст. 317, 328 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно частин 1 та 2 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно п. 5 глави 15 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5, нотаріус знімає заборону відчуження майна за рішенням суду. Якщо заборону знімає нотаріус, який її не накладав, він направляє за місцем зберігання справи, що містить відомості про накладання заборони, повідомлення про зняття заборони.

Враховуючи встановлені судом обставини, а саме, що заборона відчуження будинку була здійснена відносно іншого власника, будь-яких відкритих виконавчих проваджень стосовно позивача та фактичного власника - ОСОБА_1 немає, суд вважає, що накладення заборони на відчуження та внесення відповідного запису до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна протягом більше 18 років за відсутності належних на це підставі, обмежує права позивача як власника та позбавляє можливості в повній мірі користуватися, володіти та розпоряджатися належним йому майном, що є неприпустимим.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273, 280-282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Скасувати заборону на відчуження нерухомого майна, а саме житлового будинку АДРЕСА_1 , накладений Першою синельниківською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області на підставі повідомлення 4 від 06 травня 1976 року рефрижераторного вагонного депо м.Синельникове 1.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Я. Ю. Костеленко