КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Кафідова О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 758/437/24

14 лютого 2025 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кафідової О.В.

суддів - Оніщука М.І.

- Шебуєвої В.А

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на додаткове рішення Подільського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Ковбасюк О.О. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Дослідний експериментально-механічний завод» про визнання факту мобінгу та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, у якому просить визнати факт вчинення керівництвом ДП «Дослідний експериментально-механічний завод» в особі директора ОСОБА_2 відносно нього мобінгу, а саме дій, передбачених абз. 2 ч. 2 ст. 2-2 КЗпП України та зобов`язати відповідача звільнити його з посади на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України з дати набранням рішенням суду у даній справі законної сили із виплатою йому вихідної допомоги у розмірі тримісячного середнього заробітку, що становить 72 000 грн та вимушеного прогулу з 12.10.2023 по день звільнення.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ДП «Дослідний експериментально-механічний завод» про визнання факту мобінгу та зобов`язання вчинити дії відмовлено.

Додатковим рішенням Подільського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2024 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ДП «Дослідний експериментально-механічний завод» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 (вісім тисяч) гривень.

Не погоджуючись з додатковим рішенням суду першої інстанції, 24 листопада 2024 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати додаткове рішення Подільського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2024 року.

Доводи апеляційної скарги заявника зводяться до того, що судом не зазначено, з яких міркувань він виходив, призначаючи до відшкодування саме суму 8000 гривень, адже у незаконно прийнятих судом доказах відповідача зазначені лише нібито витрачені адвокатом години без будь якої прив`язки їх до грошового вираження. Отже оскільки відповідачем своєчасно не подано доказів, які б в повній мірі обґрунтовували понесені ним витрати, а також необхідність цих витрат, він не має права на їх відшкодування.

Заслухавши доповідь судді Кафідової О.В., вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Представник відповідача просив покласти на позивача витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 24 000,00 грн.

Представництво інтересів відповідача здійснювалось адвокатом Прилуцькою Н.М. на підставі укладеного між ними договору про надання правової допомоги (абонентське обслуговування) від 15.04.2024.

Пунктами 4.1.-4.3. договору сторони погодили, що на визначення розміру гонорару об`єднання впливають результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень клієнта. Обсяг правової допомоги враховується при визначені обґрунтованого розміру гонорару.

Гонорар об`єднання за надавану правову допомогу визначається з загального обсягу виконаної роботи адвокатом об`єднання або залученим адвокатом протягом місяця з розрахунку 2000 грн (дві тисячі гривень) за 1 годину (одна година).

Остаточний розрахунок між об`єднанням та клієнтом за попередній місяць роботи об`єднання здійснюється до десятого числа місяця, на підставі акту приймання-передачі наданих послуг.

Актом виконання робіт (надання послуг) №2 від 30.09.2024 підтверджується, що вартість наданих адвокатом послуг ДП «Дослідний експериментально-механічний завод» складає 24 000,00 грн.

Відповідно до опису робіт, наведених у вказаному акті, адвокатом було надано, а клієнтом прийнято наступні послуги: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань - загальна вартість послуги 4000,00 грн; ознайомлення матеріалами, складання (підготовка), направлення відзиву на позовну заяву та заперечення - загальна вартість послуги 12 000,00 грн; складання (підготовка), направлення заперечень на позовну заяву та заперечення - загальна вартість послуги 6 000,00 грн; участь у судовому засіданні - вартість послуги 2 000,00 грн.

Додаткове рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, ціни позову, складності виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності вчинення відповідних дій адвокатом, значимості таких дій у справі, суд вважав, що заявлені до стягнення витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 24 000,00 грн є завищеним, та дійшов висновку, що 8 000,00 грн буде достатнім для стягнення за надані послуги.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення, тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України);

3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу;2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

Таким чином, склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Таким чином, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Аналізуючи подані представником відповідача докази щодо понесених витрат на правову допомогу в суді першої інстанції правильно враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, ціни позову, складності виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності вчинення відповідних дій адвокатом, значимості таких дій у справі, суд вважав, що заявлені до стягнення витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 24 000,00 грн є завищеним, та дійшов правильного висновку про їх зменшення до 8 000,00 грн.

За своїм змістом усі доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з наданою судом першої інстанції оцінкою зібраних у справі доказів та встановлених на їх підставі обставин, разом з тим доказів на спростування встановлених судом першої інстанції обставин апелянтом до апеляційної скарги не надано.

Відповідно до частин першої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а додаткове рішення Подільського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2024 року - без змін, оскільки підстави для скасування судового рішень відсутні.

Керуючись статтями 268, 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргуОСОБА_1 залишити без задоволення.

Додаткове рішення Подільського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Судді: