_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 1512/253/2012
Провадження № 6/947/107/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2025 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Скриль Ю.А.,

за участю секретаря судового засідання Остапчук О.Є.,

за участю:

приватного виконавця Бондарева Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в приміщенні суду подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Бондарева Романа Володимировича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 74298451, стягувач ТОВ «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС»,

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Бондарев Р.В. звернувся до суду з поданням, в якому просить суд звернути стягнення на незареєстроване в установленому законом порядку майно, а саме: земельну ділянку, кадастровий номер :01:001:1385, загальною площею 0,1 га, що знаходяться за адресою: на території Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, що належать боржнику ОСОБА_1 .

Подання мотивоване тим, що на виконанні в приватного виконавця перебуває виконавче провадження № 74298451з примусового виконання виконавчого листа №1512/253/2012 від 12.02.2024 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС» заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 1 732 749,60 грн.

У ході проведення виконавчих дій встановлено, що у боржника ОСОБА_1 відсутні кошти в банківських установах, майно, на яке можна звернути стягнення для погашення боргу стягувачу.

Декларацію про доходи боржник також не надав. Боржник обізнаний про наявність виконавчого провадження, але заборгованість не погашає, уникає виконання судового рішення.

Приватним виконавцем вжиті всі заходи примусового виконання в межах Закону України «Про виконавче провадження», однак такі не дозволяють виконати рішення суду у зв`язку з відсутністю майна у боржника.

Під час виконавчого провадження стало відомо про наявність у боржника нерухомого майна, яке належить йому на праві власності, однак не зареєстроване за нею в установленому законом порядку, а саме: земельну ділянку, кадастровий номер :01:001:1385, загальною площею 0,1 га, що знаходяться за адресою: на території Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області

Вказаний об`єкт нерухомості належать боржнику на підставі договору купівлі -продажу земельної ділянки від 27.08.2008 року, але право власності на них не зареєстроване в законному порядку, бо до цього часу зареєстровано за попереднім власником ОСОБА_2 . Крім цього, зазначене майно перебуває в іпотеці, іпотекодержателем є ТОВ «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС» .

Вказане стало підставою для звернення до суду.

В судовому засіданні приватний виконавець подання підтримав, просив задовольнити.

Згідно з ч. 11 ст. 440 ЦПК України суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши надані документи у виконавчому провадженні, суд вбачає наявність підстав для його задоволення.

Умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження» .

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Частиною 2 вказаної норми передбачено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною першою та п`ятою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Отже, стаття 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає черговість задоволення вимог стягувачів, згідно з якою в першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна.

Положеннями статті 51 Закону визначено особливості звернення стягнення на заставлене майно. Зокрема, згідно із частиною сьомою цієї статті примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

Отже, за змістом цієї статті підставою для застосування положень Закону України «Про іпотеку» до спірних правовідносин є звернення стягнення на предмет іпотеки, тобто його арешт, вилучення та примусова реалізація в розумінні частини першої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно із частиною першою статті 50 Закону звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна.

Положеннями частин 3 та 4 статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам. У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Відповідно до вимог частини десятої статті 440 ЦПК України, питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Аналіз зазначеної норми свідчить про те, що нею чітко визначена умова, за якої суд вирішує питання звернення стягнення на нерухоме майно боржника, це відсутність реєстрації права власності за боржником в установленому законом порядку.

Суд встановив, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Бондарева Р.В.перебуває виконавче провадження № 74298451з примусового виконання виконавчого листа № 1512/253/2012, виданого 12.02.2024 Київським районним судом м. Одеси, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС`заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 1 732 749,60 грн.

Виконавче провадження відкрито 27.02.2024. Постанову про вікдриття виконавчого провадження направлено рекомендованим листом на адресу боржника, що підтверджується фіскальним чеком та списком згрупованих відправлень.

16.09.2024 боржник Трохимець звернулась до приватного виконавця засобами поштового зв`язку надала довідку про нарахування заробітної плати та виписку по банківському рахунку.

Одночасно із відкриттям виконавчого провадження приватним виконавцем було винесено постанову про арешт всього рухомого та нерухомого майна боржника, коштів боржника, винесено постанову про звернення стягнення на майно боржника, а також направлено запити до реєструючих установ з метою перевірки майнового стану боржника.

10.06.2024 приватним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника, що отримує дохід у Первинній профспілковій організації Державного закладу «Південноукраїнський національний педагогічний університет імені К.Д. Ушинського». На виконання вказаної постанови Первинною профспілковою організацією Державного закладу «Південноукраїнський національний педагогічний університет імені К.Д. Ушинського» у період з 27.06.2024 по 15.01.2025 з нарахованих доходів ОСОБА_1 здійснено їх утримання на загальну суму 30284,60 грн.

В ході примусового виконання рішення суду не виявленорахунків, на яких би перебували кошти боржника та на які можна було звернути стягнення в кількості достатній для погашення заборгованості за виконавчим документом (1 732 749,60 грн).

Матеріалами справи також підтверджено, що в ході примусового виконання згідно з відповіддю МВС у боржника відсутні транспортні засоби.

Також у ході проведення виконавчих дій встановлено, що у боржника ОСОБА_1 відсутнє майно, на яке можна звернути стягнення для погашення боргу стягувачу. Вказане підтверджується листом КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради» від 24.04.2024 № 1586/03.01-15, відповідно до якого станом на 31.12.20212 інформація про зареєстроване право власності на об`єкт нерухомого майна за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у КП «БТІ» ОМР відсутня.

Водночас встановлено, що 27.08.2008 між ОСОБА_3 , який діяв від імені і по уповноваженню ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) (продавець) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) (покупець) укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Поведьонковою І.І., та зареєстрований у реєстрі за № 1199. Відповідно до вказаного договору ОСОБА_1 придбала земельну ділянку, розташовану за адресою: на території Фонатанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, загальною площею 0,10 га, цільове призначення для ведення садівництва, кадастровий номер - :01:001:1385.

27.08.2008 між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 05/08/2008/840-К/547 на проведення розрахунків по договору купівлі-продажу від 27.08.2008, за яким ОСОБА_1 придбає у власність нерухоме майно земельну ділянку кадастровий номер 512278:6400:01:001:1455, що розташована на території Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області. В якості забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором було укладено договір іпотеки від 27.08.2008 (зареєстровано в реєстрі за № 124), за яким вказане майно передано в іпотеку.

Згідно з п. 15 договору купівлі-продажу земельної від 27.08.2008 вбачається, що право власності на відчужувану земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:1385у покупця ( ОСОБА_1 ) виникає згідно ст.ст. 334, 640 ЦК України.

Згідно з Інформацією від 01.02.2025 № 410971418 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:1385 за адресою: на території Фонатанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, загальною площею 0,10 га,вбачається наявність запису про іпотеку, за яким іпотекодержатель ТОВ «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС», іпотекодавець ОСОБА_1 .

Між тим, за інформацією розділу «Відомості з реєстру прав власності на нерухоме майно» відомості відсутні.

За інформацією Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 23.04.2024 № 11-15-0.82-2501/2-24, за ОСОБА_1 згідно з даними, які наявні у програмному забезпеченні ведення Державного земельного кадастру земельні ділянки не зареєстровані.

Як вбачається з Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 01.02.2025 № НВ-025, у розділі «Інформація про власників земельної ділянки» власником земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:1385вказана ОСОБА_2 . Документ, що посвідчує її право власності від 05.03.2008 ЯД 932919.

Згідно з інформацією Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 22.04.2024 № 20 кВ/01-24 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 26.05.2006. Вказані відомості також підтверджуються Відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру від 15.02.2025 № 1120948.

Згідно з ч. 10 ст. 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Законодавець у вказаній нормі чітко визначив умову,за якої суд вирішує питання звернення стягнення на нерухоме майно боржника, це відсутність реєстрації права власності в установленому законом порядку як юридичного факту.

Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що з 01.01.2013 державна реєстрація речових прав на нерухоме майно, офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав на нерухоме майно, здійснюється шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (постанова Верховного Суду від 17.04.2020 у справі №1512/7803/2012) .

Крім цього, у постанові Верховного Суду від 16.03.2020 у справі №5023/197/12 зазначено, що звертаючись з відповідною заявою, державний виконавець (приватний виконавець) повинен надати докази на підтвердження того, що вказане право власності на нерухоме майно належить боржнику, але не зареєстроване в установленому законом порядку.

Виконавець має надати докази того, що боржник фактично є володільцем майна. Підтвердженням може бути свідоцтво про право на спадщину, договір купівлі-продажу нерухомого майна, рішення суду тощо. Тобто, головними умовами для задоволення подання виконавця про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, є такі: здійснення усіх передбачених Законом заходів для належного виконання судового рішення; відсутність у боржника грошових коштів або рухомого майна, завдяки яким можна задовольнити вимоги стягувача; наявність нерухомого майна та належних доказів, які підтверджують факт, що нерухоме майно за боржником не зареєстроване, однак зареєстроване за іншою особою; наявність належних доказів, які підтверджують факт, що боржник є «фактичним» власником майна; у випадках, передбачених законодавством, майно введено в експлуатацію.

Аналогічна правова позиція відображена у постанові Верховного Суду від 26 січня 2022 у справі №2-119/12.

Первинним є правочин, з якого виникає право власності, тоді як державна реєстрація речових прав на нерухоме майно не є підставою набуття таких прав, а є похідним від таких підстав юридичним фактом, який полягає в офіційному визнанні та підтвердженні державою на підставі правовстановлюючих документів вже набутого права та є елементом в юридичному складі (сукупності юридичних фактів), який призводить до виникнення речових прав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи факт набуття у власність боржником спірного нерухомого майна - земельної ділянки за договором купівлі-продажу земельної ділянки від 27.08.2008, хоча й за відсутності належної реєстрації її за боржником.

Отже право власності на земельну ділянку в установленому законом порядку за боржником не зареєстровано.

Суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, зроблений у справі №462/2138/1560св18 (постанова від 31.10.2018), зокрема: «Закон України «Про виконавче провадження» не забороняє державному виконавцю передавати на реалізацію предмет іпотеки у ході примусового виконання судових рішень про стягнення на користь іпотекодержателя заборгованості, яка виникла у зв`язку із невиконанням забезпечених іпотекою зобов`язань, за вищевказаних умов, які за обставинами цієї справи були дотримані (відсутність у боржника будь-якого іншого майна, на яке можна першочергово звернути стягнення, та відсутність претензій самого боржника; відсутність інших кредиторів, що підтверджує відсутність інших боргів; дотримання порядку реалізації майна, визначеного Законом України «Про іпотеку)».Передбачений законодавством спеціальний примусовий порядок звернення стягнення на предмет іпотеки з метою задоволення вимог іпотекодержателя, застосовується за умови ухвалення судом рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки або вчинення нотаріусом виконавчого напису. Водночас, якщо виконавчі дії вчиняються на підставі судового рішення про стягнення заборгованості та за відсутності судового рішення або виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки, то вони регулюються загальними нормами Закону України «Про виконавче провадження», а не нормами спеціального Закону України «Про іпотеку».

Станом на 13.02.2025 боржником не вжито заходів для повного погашення заборгованості за виконавчим документом. У боржника відсутні грошові кошти, джерела доходу, рухоме та інше нерухоме майно (окрім предмета іпотеки). Відповідно, приватним виконавцем додержано вимог щодо черговості звернення стягнення на майно боржника.

ОСОБА_1 не вчинено дій щодо державної реєстрації земельної ділянки в установленому законом порядку. Такі дії боржника перешкоджають проведенню виконавчих дій щодо звернення стягнення на предмет іпотеки та унеможливлюють фактичне виконання судового рішення.

Таким чином, звернення стягнення на єдине виявлене майно боржника (предмет іпотеки) - на будинок та земельну ділянку, неможливе у зв`язку з відсутністю державної реєстрації земельної ділянки в установленому законом порядку.

Враховуючи те, що приватним виконавцем доведено належним чином, що на теперішній час заборгованість боржника ОСОБА_1 перед кредитором у повному обсязі не погашена, оскільки боржник у добровільному порядку рішення суду не виконує, іншого майна, на яке б можливо було звернути стягнення у неї не має, а виявлених грошових коштів для погашення заборгованості у розмірі 1 732 749,60 грн не достатньо, суд дійшов висновку, що відсутність державної реєстрації права власності за боржником на земельну ділянку, яку було придбано ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21.08.2008, унеможливлює подальшу примусову реалізацію цього майна, а отже і виконання судового рішення.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що наявні підстави для задоволення подання приватного виконавця про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, а саме: земельну ділянку, загальною площею 0,10 га, кадастровий номер:01:001:1385, що знаходяться за адресою: на території Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області.

Керуючись ст.ст. 259, 260, 353, 440 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Бондарева Романа Володимировича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 74298451, стягувач ТОВ «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС», задовольнити.

Звернути стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, а саме: земельну ділянку, загальною площею 0,10 га, кадастровий номер :01:001:1385, що знаходяться за адресою: на території Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, право власності на яку, згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 932919, виданого відділом земельних ресурсів у Комінтернівському районі Одеської області 05 березня 2008 року і зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 68, зареєстровано за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала підписана 18.02.2025.

Суддя Ю. А. Скриль