Справа № 442/353/25
Провадження № 2/442/427/2025
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"17" лютого 2025 р. місто Дрогобич Львівської області

Суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Коваль Р.Г., розглянувши матеріали позовної заяви адвоката Федоренко Ольги Петрівни, яка представляє інтереси ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,

в с т а н о в и в:

Представник позивача - адвокат Федоренко О.П. звернулася у Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завдану кримінальним правопорушенням шкоду в розмірі 1830 грн. 76 коп. та моральну шкоду у розмірі 30 000 тис. грн.. Крім цього просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 500 грн..

Ухвалою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Коваля Р.Г. вище згадану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі.

Ухвалою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Коваля Р.Г. від 04.02.2025 вказану позовну заяву залишено без руху з тих підстав, що така подана без додержання вимог, встановлених ст. ст. 175, 177 ЦПК України, а позивачу надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати триденний строк з дня вручення йому копії ухвали про залишення позову без руху. Також позивачу роз`яснено, що у випадку виконання ним у встановлений строк відповідних вимог ухвали суду, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання, інакше заява вважається неподаною та повертається позивачу.

У вищевказаній ухвалі зазначено підстави залишення позовної заяви без руху.

07.02.2025 на адресу суду поступила заява представник позивача - адвокат Федоренко О.П. про усунення недоліків, в якій зазначено, що позивач звернулась до суду із позовною заявою про відшкодування шкоди заподіяної ушкодженням здоров`я, а отже відповідно до п. 2 ч. 1 ст. Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх судових інстанціях.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палити Касаційного цивільного суду у справі № 761/24143/19, вказав, що у пункті 5постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Варто зауважити, що зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди (Постанова ОП КЦС ВС від 05.12.2022 в справі № 214/7462/20).

При цьому, на підтвердження підстав звільнення від сплати судового збору у заяві про усунення недоліків представник позивачів посилається на п. 2 ч. 1ст. 5 Закон України «Про судовий збір», яким передбачено звільнення від сплати судового збору позивачів - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.

Згідно постанови ВС від 16.08.2021 у справі № 644/7193/17 зазначено, що цивільні позивачі у кримінальних провадженнях звільняються від сплати судового збору за подання позовів про відшкодування будь-якої шкоди, завданої в результаті вчинення кримінального правопорушення, незалежно від об`єкта посягань, що також узгоджується з практикою Верховного Суду (див. судові рішення у справах № 619/1425/15-к, № 462/5779/15-к, № 713/1275/16-к, № 750/12591/18, № 740/5507/14).

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.

Однак, суд не вбачає підстав звільнення позивача від сплати судового збору за цим позовом в розумінні п. 2 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки питання про відшкодування шкоди позивачу є предметом спору та наявність таких обставин згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України підлягає доказуванню позивачем.

А тому, заявлені позивачем вимоги про стягнення моральної шкоди підлягають оплаті судовим збором.

Оскільки вимога про відшкодування моральної шкоди визначена у грошовому виразі, вона є майновою вимогою, отже підлягає оплаті судовим збором за вимогу майнового характеру. Подібні висновки містяться у Постанові ВП від 28.11.2018 у справі № 761/11472/15-ц.

Суд зазначає, що ст. 129 Конституції України гарантовано, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений законом.

Процесуальні дії судді чітко врегульовані нормами ЦПК, які повинні правильно розумітися сторонами і застосовуватися, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду.

Отже, процесуальні вимоги визначені Законом є рівними для усіх учасників судового процесу, а відтак зазначене не свідчить про занадто формальне ставлення до передбачених законом вимог та в жодному разі не робить суд недоступним для заявника, оскільки в контексті п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню.

Ухвалу суду від 04.02.2025 представнику позивача було надіслано 04.02.2025 о 16.25 год., що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Станом на день постановлення даної ухвали представником позивача вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху не виконано, недоліки не усунуто.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається не поданою і повертається позивачеві.

Ч.7 ст. 185 ЦПК України встановлено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998 та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З огляду на те, що позивачем не виконано належним чином ухвалу про залишення позовної заяви без руху, визначений строк для усунення недоліків позовної заяви сплив, від позивача не надійшло клопотання про його продовження, тому за вказаних обставин позовну заяву необхідно вважати неподаною та повернути позивачу.

Керуючись ст. ст. 185, 258, 260, 261, 353-354 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву адвоката Федоренко Ольги Петрівни, яка представляє інтереси ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - вважати неподаною та повернути позивачеві.

Копію ухвали, позовну заяву і додані до неї документи повернути особі, яка подала позовну заяву. Копію позовної заяви залишити у суді.

Роз`яснити позивачеві, що в силу ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Ухвала, в силу положень ч. 2 ст. 261 ЦПК України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею, однак може бути оскаржена позивачем у строк подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Апеляційна скарга на ухвалу подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Ухвала складена та підписана суддею без її проголошення 17 лютого 2025 року.

Суддя Роман КОВАЛЬ