Справа № 392/1992/24
Провадження № 2-о/392/20/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області в у складі головуючого судді Бадердінової А.В., секретар судового засідання Покуц І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку окремого провадження в м. Мала Виска Кіровоградської області в залі судових засідань справу № 392/1992/24 за заявою ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Гуцул Марина Сергіївна, заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України, ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю,

за участю: заявника - ОСОБА_1 ,

представника заявника - адвоката Гуцул М.С.,

заінтересованої особи - ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Гуцул М.С. звернулася до суду із вказаною заявою, в якій просить встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у період з 20 січня 2015 року по день смерті ОСОБА_3 , тобто по ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В обґрунтування заяви, заявник зазначив, що з 20.012015 року вона проживала однією сім`єю з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , як жінка та чоловік за адресою: АДРЕСА_1 . Вони з ОСОБА_3 вели спільне господарство, мали спільний бюджет, набували спільне майно, купували та робили ремонт у вищевказаному будинку. Фактично виконували права та обов`язки подружжя, тобто проживали однією сім`єю, як чоловік та дружина, що підтверджується доданими до позовної заяви документами. ОСОБА_3 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, був призваний на військову службу до лав ЗСУ ІНФОРМАЦІЯ_6 по мобілізації згідно Указу Президента України №69/2022 «Про загальнообов`язкову мобілізацію». ОСОБА_3 брав безпосередню участь у бойових діях, пов`язаних із захистом Батьківщини. ІНФОРМАЦІЯ_7 виконуючи бойове завдання в районі населеного пункту Новоєгорівка Харківської області він загинув. Заявник, як дружина загиблого здійснила його поховання та робила поминальний обід. Також, як дружина ОСОБА_3 заявник здійснює догляд за його матір`ю ОСОБА_2 та надає їй допомогу в отриманні нею одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю її сина ОСОБА_3 . Мати ОСОБА_3 - ОСОБА_2 доручила їй бути її представником з усіма належними для того повноваженнями у всіх без винятку установах, та підприємствах. Після поховання ОСОБА_3 вона звернулася з письмовою заявою до ІНФОРМАЦІЯ_8 з приводу отримання грошової допомоги, встановлення статусу члена сім`ї загиблого Захисника України та надання пільг передбачених законодавством України, як цивільній дружині солдата ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_7 , при виконанні бойового завдання пов`язаного із захистом Батьківщини. ІНФОРМАЦІЯ_6 їй повідомив, що нею не надано документів, які б підтверджували її родинні відносини із загиблим ОСОБА_3 для отримання грошової допомоги та надання пільг загиблого ветерана війни та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 . На підставі чого, заявник звернулася до суду з даною заявою.

Ухвалою судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 02.12.2024 року відкрито окреме провадження у справі, призначено судове засідання з повідомленням (викликом) учасників справи, залучено Міністерство оборони України, як заінтересовану особу до участі у справі, задоволено клопотання представника заявника про витребування доказів та про виклик і допит свідків.

На виконання ухвали суду начальником відділу Маловисківського відділу ДРАЦС Новоукраїнського району Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) О.Кавун подано відповідь щодо державної реєстрації шлюбів ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримала подану заяву у повному обсязі посилаючись на обставини викладені заяві. Пояснила, що вони з ОСОБА_3 проживали разом 9 років, він переїхав до неї за її місцем проживання по АДРЕСА_1 . Вони разом робили в будинку ремонт, купували речі, вели спільне господарство, доглядали за його матір`ю ОСОБА_2 . Крім того, коли ОСОБА_3 призвали він на її картковий рахунок постійно здійснював переказ коштів та з Донецької області присилав свої їй свої речі.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Гуцул М.С. підтримала заяву у повному обсязі. Вважає, що долучені докази до матеріалів справи підтверджують факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , докази є вагомими і підтверджують обставини зазначені в заяві.

У судовому засіданні заінтересована особа ОСОБА_2 просила задовольнити заяву ОСОБА_1 . Пояснила, що ОСОБА_3 її син, проживав разом з ОСОБА_1 без реєстрації шлюбу, як чоловік та дружина, вони вели спільне господарство та робили все разом до дня смерті ОСОБА_3 . Крім невістки ОСОБА_1 в неї більше нікого не має, саме вона їй допомагає по господарству та підтримує у всьому. Розуміє, що ОСОБА_1 подала заяву про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, як чоловік та дружина для отримання грошової допомоги після загибелі її сина ОСОБА_3 .

Представник заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_9 , в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не відомі, заяви клопотання не надходили.

Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України - ОСОБА_16 в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. 21.01.2025 року подала письмові пояснення, в яких просила залишити заяву ОСОБА_1 без розгляду, оскільки встановлення судом факту прямо пов`язане з подальшим вирішенням спору про право між матір`ю загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 та заявницею на отримання соціальних виплат, що суперечитиме вимогам ч.4 ст. 315 ЦПК України.

В судовому засіданні допитано свідків, особи яких встановлені судом, з`ясовані стосунки зі сторонами у справі, роз`яснено положення ст. 230 ЦПК України, попереджено про кримінальну відповідальність та приведено до присяги у встановленому законом порядку.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , пояснила, що є сусідкою загиблого ОСОБА_3 та заявниці ОСОБА_1 , перебуває із заявницею у дружніх відносинах, а померлий ОСОБА_3 товаришував з її померлим чоловіком. ОСОБА_2 її односельчанка. Відомо, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 почали проживати разом з 2014 року, він переїхав до заявниці за адресою: АДРЕСА_1 , вони разом вели спільне господарство, ОСОБА_3 завжди допомагав заявниці по господарству, вони завжди між собою перебували в гарних відносинах. Відомо, що ОСОБА_1 залишилася в гарних відносинах з матір`ю ОСОБА_3 .

У судовому засіданні свідок ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , пояснив, що заявниця є його сусідкою, із заявницею перебуває у дружніх відносинах. Відомо, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю близько 8-9 років за адресою заявниці по АДРЕСА_1 . Вони разом купували побутову техніку, вели спільне господарство, вдвох обробляли город та ходили за покупками, постійно ОСОБА_3 зустрічав заявницю з роботи. Відомо, що заявниця ОСОБА_1 доглядає матір ОСОБА_3 , яка є заінтересованою особою по справі ОСОБА_2 .

Заслухавши пояснення заявника, його представника, заінтересовану особу ОСОБА_2 , свідків, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд у межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти, обставини та правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_12 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 07.05.1967 року, виданого Злинською сільською радою Маловисківського району Кіровоградської області. Батьками ОСОБА_3 в свідоцтві про народження зазначено: мати ОСОБА_2 , батько ОСОБА_6 (а.с.10)

Заявниця ОСОБА_1 звернулася із заявою до Злинської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області з метою підтвердження факту проживання за адресою: АДРЕСА_1 з ОСОБА_3 на момент мобілізації до Збройних Сил України. В ході проведення обстеження комісією встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 протягом 9 років та на момент мобілізації до Збройних Сил України фактично проживав в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Вищевказану інформацію підтверджують сусіди: ОСОБА_7 , ОСОБА_5 . ОСОБА_8 , мати ОСОБА_3 - ОСОБА_2 . Вказані обставини підтверджуються актом обстеження умов проживання від 02.07.2024 року, виданого Злинською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області (а.с.11).

Відповідно до довідки від 08.07.2024 року за №509, виданої Злинською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області, ОСОБА_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 протягом 9 років та на момент мобілізації до Збройних Сил України фактично проживав в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.12).

Довіреною особою пацієнта для повідомлення у разі настання екстреного випадку з пацієнтом ОСОБА_1 зазначений ОСОБА_3 , що підтверджується декларацією №0001-Е507-8010 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу (а.с.14).

ОСОБА_3 21.04.2024, 20.05.2024, 04.06.2024 та 07.06.2024 року здійснював відправлення посилок з м. Лиман Донецької області - ОСОБА_1 в с. Злинка, Новоукраїнського району Кіровоградської області, що підтверджується товарно-транспортними накладними Нової пошти (а.с.15).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_7 в результаті вибухової травми внаслідок бойових дій, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого Злинською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області від 19.06.2024 року, довідкою про смерть ОСОБА_3 , виданою Злинською сільською радою від 19.06.2024 року за №25, довідкою про причину смерті ОСОБА_3 виданою відділом судово - медичної експертизи трупів та чергових експертів Дніпропетровської області від 15.06.2024 року (а.с. 18, 19, 20).

11.06.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_6 сповістив ОСОБА_1 , як дружину про те, що її чоловік стрілець - помічник гранатометника 2 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти в/ч НОМЕР_3 солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 призваний ІНФОРМАЦІЯ_6 02.08.2023 року загинув ІНФОРМАЦІЯ_7 поблизу н.п. Новоєгорівки Харківської області під час мінометного обстрілу при виконанні бойового завдання пов`язаного із захистом Батьківщини по здійсненні заходів з національної безпеки і оборони України, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації на сході України, що підтверджується сповіщенням сім`ї №177 (а.с.21).

ОСОБА_1 , як дружина ОСОБА_3 , здійснила його поховання та поминальний обід, що підтверджується накладною ФОП ОСОБА_9 від 17.06.2024 року, накладною ФОП ОСОБА_10 19.06.2024 року№1, товарними чеками ФОП ОСОБА_11 та ФОП ОСОБА_12 від 14.06.2024 року (а.с.22, 23, 24).

Після смерті ОСОБА_3 - ОСОБА_1 звернулася із заявою до ІНФОРМАЦІЯ_8 щодо отримання грошової допомоги, встановлення статусу члена сім`ї загиблого Захисника України та надання пільг передбачених законодавством України, як цивільній дружині ОСОБА_3 .

30.07.2024 року на запит ОСОБА_1 за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_13 ОСОБА_13 , останній надано відповідь про те, що нею не надано будь-яких документів, які б підтверджували родинні відносини із загиблим солдатом ОСОБА_3 (а.с. 25).

Факт спільного проживання однією сім`єю загиблого чоловіка ОСОБА_3 та дружини ОСОБА_1 , підтверджуються також фото світлинами на яких зафіксовано ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та письмовими поясненнями ОСОБА_5 , ОСОБА_14 , які зазначили, що з ними по сусідству проживали однією сім`єю ОСОБА_3 та ОСОБА_1 без реєстрації шлюбу. Вони вели спільне господарство, купували майно, худобу та зерно, робили ремонт будинку та господарських будівель. Тобто проживали однією сім`єю, як чоловік та дружина (29-34).

Актових записів про державну реєстрацію шлюбу та розірвання шлюбу стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 не виявлено. Стосовно ОСОБА_3 , мається актовий запис про шлюб №17 від 04.06.1988 року складений Злинською сільською радою Маловисківського району Кіровоградської області щодо реєстрації шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_15 , та актовий запис про розірвання шлюбу №122 від 11.09.1991 року складений Маловисківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) між ОСОБА_3 та ОСОБА_15 , що підтверджується відповідю начальника відділу Маловисківського відділу ДРАЦС Новоукраїнського району Кіровоградської області Південне міжрегіональне управління міністерства юстиції (м. Одеса) О.Кавун від 14.01.2025 року.

Крім того, судом досліджено довіреність видану Злинською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області від 20.06.2024 року, зареєстровану в реєстрі за №172, в якій ОСОБА_2 уповноважила ОСОБА_1 на її представництво з усіма належними для того повноваженнями у всіх без винятку установах, та підприємства, в організаціях незалежно від їх форми власності та підпорядкування та виписку про надходженням грошових коштів ОСОБА_1 на її картковий рахунок за період з 22.05.2024 року по 13.02.2024 року (а.с. 13, 26).

Вирішуючи дану заяву ОСОБА_1 , суд застосовує такі норми права.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспрюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За змістом частини 3 статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до пунктів 2 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів перебування фізичної особи на утриманні та проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Згідно з ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду.

Враховуючи зазначені норми процесуального права, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Метою встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту проживання однією сім`єю є реалізація права заявниці на отримання одноразової грошової допомоги, та інших пільг, як дружини загиблого військовослужбовця.

Тобто від яких залежить виникнення у заявниці права на отримання матеріальних виплат та гарантій, передбачених Законами України «Про військовий обов`язок і військову службу» «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» та постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 у зв`язку зі смертю військовослужбовця.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом. мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Відповідно до частини четвертої 4 статті 3 Сімейного кодексу України, сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Відповідно до Хартії прав сім`ї, сім`я це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові і солідарності, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають один одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя. Альтернативою шлюбу є конкубінат, тобто фактичне спільне проживання жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу. Жінка та чоловік мають на це право і відповідно право на повагу до свого вибору з боку держави та суспільства.

Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Згідно з вимогами ч. 4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв.

Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації, а також докази, які підтверджують спільне проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю.

Згідно з частинами першою та другою статті 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) зазначено, що вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18), та Верховним Судом у постановах від 09 січня 2020 року у справі № 186/421/17 (провадження № 48280св18); від 09 червня 2021 року у справі № 346/5702/18 (провадження № 61-17111св20) та від 01 вересня 2021 року у справі № 523/9720/17 (провадження № 61-7715св21).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) зроблено висновок, що вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України).

Згідно з постановою Верховного Суду від 15 серпня 2019 року у справі № 588/350/15-ц факт спільного відпочинку сторін, спільна присутність на святкуванні свят, пересилання відповідачем коштів на рахунок позивачки, самі по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не вказують на те, що між сторонами склались та мали місце, протягом вказаного періоду часу, усталені відносини, які притаманні подружжю.

У постанові Верховного Суду від 05 лютого 2020 року у справі № 712/7830/16-ц зазначено, що факт реєстрації (проживання) жінки та чоловіка за однією адресою не є ні головною, ні обов`язковою ознакою наявності фактичного шлюбу.

Питання щодо встановлення факту спільного проживання однією сім`єю вирішується у кожному конкретному випадку, з урахуванням встановлених обставин справи та поданих сторонами доказів.

Відповідно до ч.4 ст.21 - 4 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця мають члени сім`ї, батьки загиблого (померлого) військовослужбовця.

Відповідно до абз. 1, 2 п. 2 Постанови Кабінет Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Щодо позиції викладеної в письмових поясненнях заінтересованої особи Міністерства оборони України про залишення заяви без розгляду, суд виходить з такого.

На обґрунтування такої позиції представник Міністерства оборони України, крім іншого, посилався на приписи ст. 41 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», в якій зазначено, що

виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", ст. 16, ст. 16-1 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в яких передбачено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. У випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті, а саме: жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили та постанову Верховного Суду від 22.04.2020 року у справі 200/14136/17, в якій зазначено, що встановлення судом факту прямо пов`язане з подальшим вирішенням спору про право між матір`ю загиблого військовослужбовця та заявницею на отримання соціальних виплат, що суперечить вимогам ч.4 ст.315 ЦПК України.

Однак, суд не погоджується з такими доводами представника заінтересованої особи з огляду на наступне.

Пленумом Верховного Суду України у постанові № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» було роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Верховний Суд у постанові від 22 квітня 2020 року справа № 200/14136/17 зазначив, що юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, а також вказав, що у разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Як вбачається із заяви заявник звернулася до суду з вимогою про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 у період з 20.01.2015 року по день його смерті, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_7 . Вказаний факт заявниці необхідно встановити для отримання соціальних гарантій члена сім`ї загиблого військовослужбовця відповідно до ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права (постанова ВС від 29 червня 2022 року в справі № 205/6338/21).

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, які мають юридичні наслідки, якщо: (1) згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; (2) чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; (3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; (4) встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018 року у справі № 761/16799/15-ц, від 23.01.2019 року у справі № 536/1039/17 (пункт 17)).

Велика Палата Верховного Суду вже неодноразово висловлювалася про те, що інститут окремого провадження та встановлення у цьому провадженні юридичного факту не передбачено для того, щоби вирішувати будь-який спір про право.

Згідно позиції Верховного Суду, сформованої у справі № 632/580/17 від 20 червня 2019 року, юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків. Тлумачення частини третьої статті 11 ЦК України свідчить, що правові норми самі по собі не можуть створювати суб`єктивних прав та обов`язків, оскільки необхідна наявність саме юридичного факту.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів справи, зокрема, довіреності виданої заінтересованою особою ОСОБА_2 на заявницю ОСОБА_1 з наданням останній надано представництво у всіх без винятку установах та з усіма належними правами довірителя, показань заінтересованої особи матері загиблого ОСОБА_3 - ОСОБА_2 , в яких остання зазначила, що крім заявниці в неї нікого не має, свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_5 , які свідчать про те, що заявниця та заінтересована особа перебувають у добрих стосунках, на підставі чого, суд доходить висновку, що заінтересована особа ОСОБА_2 не перешкоджає в реалізації права ОСОБА_1 на отримання нею грошової допомоги та надання їй пільг передбачених законодавством України, як члену сім`ї загиблого ветерана війни (як дружині загиблого військовослужбовця), а тому спір про право під час розгляду даної справи відсутній.

Крім того, 18 січня 2024 року Великою Палатою Верховного суду винесена постанова у справі №560/17953/21, в якій серед іншого зазначеного, що Колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду не погоджується з висновком та вважає за необхідне відступити від наведеного в постанові від 22.03.2023 року у справі № 290/289/22- ц, висновку Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду щодо неналежності спорів про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з метою звернення до відповідних органів за призначенням одноразової грошової допомоги до цивільної юрисдикції.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства.

В своїй постанові Велика Палата Верховного Суду встановила, що за відсутності спору з приводу законності відмови у призначенні та виплаті заявнику одноразової грошової допомоги за загиблого військовослужбовця суд повинен розглянути заяву про встановлення юридичного факту - віднесення заявника до кола членів сім`ї загиблого військовослужбовця - за правилами цивільного судочинства в порядку окремого провадження.

Отже, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року судом встановленим законом, який розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, є суд цивільної юрисдикції на підставі статті 19 ЦПК України та пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, суд відхиляє доводи Міністерства оборони України вказані викладених в письмових поясненнях.

Враховуючи вищевикладене, а також, що встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу як жінки та чоловіка, про який просить встановити заявниця, породжує юридичні наслідки, беручи до уваги, що чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, з огляду на досліджені в судовому засіданні докази, а саме те, що заявник ОСОБА_1 проживала із загиблим ОСОБА_3 , як одна родина та їхнім взаєминам були притаманні ознаки шлюбу і сім`ї, а саме те, що ОСОБА_3 з січня 2015 року перейшов жити до заявниці ОСОБА_1 вів з нею спільне господарство та бюджет по день його смерті, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_7 , при цьому, враховуючи позицію заінтересованої особи матері померлого ОСОБА_3 , яка просила задовольнити заяву заявника ОСОБА_1 , покази свідків, які підтвердили обставини викладені заявницею в заяві, суд доходить висновку, що заявником доведено факт її спільного проживання із ОСОБА_3 , як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу у період з 20 січня 2015 року по день смерті ОСОБА_3 , тобто по ІНФОРМАЦІЯ_4 , а вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.247, 293 - 294, 315 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у період з 20 січня 2015 року по день смерті ОСОБА_3 , тобто по ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Судові витрати по справі вважати фактично понесені заявником.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.354 ЦПК України.

Учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

заінтересована особа - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання, АДРЕСА_2 ;

заінтересована особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 , код НОМЕР_6 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 ;

заінтересована особа - Міністерство оборони України, код ЄДРПОУ НОМЕР_7, місцезнаходження: АДРЕСА_4.

Суддя Альона Володимирівна Бадердінова