Справа № 152/144/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18 лютого 2025 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого Войнаровського І.В.,

за участі:

секретаря Бабиної І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Залокоцька Вікторія Дживанівна про встановлення факту перебування на утриманні померлого не менше одного року до його смерті, заінтересовані особи: Шаргородська міська рада Жмеринського району Вінницької області; ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

27 січня 2024 року адвокат Залокоцька В.Д., в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту перебування на утриманні померлого не менше одного року до його смерті.

Зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , який був двоюрідним братом по матері заявника ОСОБА_1 та третіх осіб ОСОБА_2 і ОСОБА_3 .. Заявник народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в сім`ї ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Померлий ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в сім`ї ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Матір заявника ОСОБА_9 та батько померлого ОСОБА_4 ОСОБА_7 були рідними сестрою та братом. Сім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали в одному будинку, який був розділений коридором на різні входи, в АДРЕСА_1 ), разом з тим, кожній частині будинку було встановлено окремий погосподарський номер з особовим рахунком №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 . Батько заявника ОСОБА_5 покинув сім`ю, коли заявник був у малолітньому віці, одружився вдруге та виїхав за межі Вінницької області. Матір заявника ОСОБА_9 померла, коли заявник був неповнолітнім. Оскільки брат і сестра заявника були старшого віку, навчалися та влаштувалися на роботу за межами села Плебанівка, то неповнолітнього заявника ОСОБА_1 виховував та утримував двоюрідний брат ОСОБА_4 . Заявник ОСОБА_1 з дитинства мав хворобливий стан здоров`я, оскільки мав проблеми з зором та опорно-руховим апаратом, зокрема, хворів на правобічний коксартроз ІІІ-ІV ступенів, комбіновану контрактуру кульшових суглобів, порушення функції суглобів, порушення стато-динамічної функції ходи, у зв`язку із чим як в дитинстві, так і в подальшому потребував стороннього догляду. Утримання і догляд, лікування та оперативне втручання ОСОБА_1 , з дитинства останнього і до своєї смерті, що сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 , забезпечував двоюрідний брат ОСОБА_4 , який був набагато старшим, працював та мав достатній дохід для утримання ОСОБА_1 , який через хворобу опороло-рухового апарату не міг працювати та самостійно утримувати себе та свою сім`ю, оскільки потребував стороннього догляду. Така допомога ОСОБА_4 . ОСОБА_1 була постійним і основним джерелом засобів до існування останнього. Після раптової смерті ОСОБА_4 залишилося спадкове майно, яке складається, зокрема, із 1/2 частини житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_2 , яку останній успадкував після смерті матері ОСОБА_8 , але не оформив спадщини, житлового будинку по АДРЕСА_3 та двох земельних часток (паїв) на підставі сертифікатів серії ВН №0509841 та №0529189. Заявник, який перебував на утриманні спадкодавця ОСОБА_4 не менше одного року до часу смерті останнього, прийняв спадщину, зокрема, розпорядився речами домашнього вжитку, користується частиною будинку, що належала померлому, отримує орендну плату за оренду земельних часток (паїв), але не може оформити спадкові права. 09 січня 2025 року державним нотаріусом Шаргородської ДНК Вінницької області Хлапоніним О.О. відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_4 немає, оскільки останній не був одружений, не мав дітей та іншої рідні, а ОСОБА_1 був його утриманцем не менше одного року до смерті ОСОБА_4 .. Оскільки ОСОБА_1 не може оформити своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_4 , то встановлення факту перебування його на утриманні померлого не менше одного року до смерті останнього має для заявника юридичне значення, так як дозволяє реалізувати право на оформлення спадщини після смерті ОСОБА_4 ..

З огляду на викладене, представник заявника просить встановити факт перебування ОСОБА_1 на утриманні померлого ОСОБА_4 не менше одного року до смерті останнього, яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 28 січня 2025 року прийнято до розгляду заяву та відкрито провадження у справі (а.с.42).

Представник заявника в судове засідання не з`явилася, однак 18 лютого 2025 року подала до суду заяву, в якій просить розгляд заяви проводити у відсутності заявника та його представника, заяву підтримує та просить задовольнити (а.с.70).

Представник Шаргородської міської ради Жмеринського району Вінницької областів судове засідання не з`явився. 29 січня 2025 року подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без участі представника Шаргородської міської ради, проти задоволення заяви не заперечують (а.с.46).

Заінтересовані особи: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися. 18 лютого 2025 року подали заяви, в яких повідомили, що не мають заперечень щодо задоволення заяви, просили судовий розгляд проводити у їх відсутність (а.с.51,56).

18 лютого 2025 року від свідка ОСОБА_10 до суду надішли письмові показання, в яких він вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , який був двоюрідним братом по матері заявника ОСОБА_1 та третіх осіб ОСОБА_2 і ОСОБА_3 . ОСОБА_11 народився в сім`ї ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Померлий ОСОБА_4 народився в сім`ї ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Матір заявника ОСОБА_9 та батько померлого ОСОБА_4 ОСОБА_7 були рідними сестрою та братом. Сім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали в одному будинку в АДРЕСА_1 ). Батько заявника ОСОБА_5 покинув сім`ю, коли заявник був у малолітньому віці, одружився вдруге та виїхав за межі Вінницької області. Матір заявника ОСОБА_9 померла, коли заявник був неповнолітнім. Так як брат ОСОБА_12 і сестра ОСОБА_13 заявника були старшого віку, навчалися та влаштувалися на роботу за межами села Плебанівка, то неповнолітнього ОСОБА_1 виховував та утримував двоюрідний брат ОСОБА_4 . Заявник ОСОБА_14 з дитинства хворів, так як рано залишився без матері та порався по господарству сам. Його утриманням, доглядом та лікуванням з дитинства останнього і до своєї смерті, що сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 , займався брат ОСОБА_4 , який працював та мав достатній дохід для утримання ОСОБА_1 . До дня смерті ОСОБА_15 , ОСОБА_14 перебував на його утриманні, в подальшому залишився жити у даному будинку, де живе по даний час (а.с.57).

18 лютого 2025 року від свідка ОСОБА_16 до суду надішли письмові показання, в яких вона вказує, що є сусідкою ОСОБА_1 та покійного ОСОБА_15 . ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , який був двоюрідним братом по матері заявника ОСОБА_1 та третіх осіб ОСОБА_2 і ОСОБА_3 . ОСОБА_11 народився в сім`ї ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Померлий ОСОБА_4 народився в сім`ї ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Матір заявника ОСОБА_9 та батько померлого ОСОБА_4 ОСОБА_7 були рідними сестрою та братом. Сім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали в одному будинку в АДРЕСА_1 ). Батько заявника ОСОБА_5 покинув сім`ю, коли заявник був у малолітньому віці, одружився вдруге та виїхав за межі Вінницької області. Матір заявника ОСОБА_9 померла, коли заявник був неповнолітнім. Так як брат ОСОБА_12 і сестра ОСОБА_13 заявника були старшого віку, навчалися та влаштувалися на роботу за межами села Плебанівка, то неповнолітнього ОСОБА_1 виховував та утримував двоюрідний брат ОСОБА_4 . Заявник ОСОБА_14 з дитинства хворів, так як рано залишився без матері та порався по господарству сам. Ще з 1999 року мав 3 групу інвалідності через остеохондроз та проблеми із руховим апаратом. Утримання і догляд, лікування ОСОБА_1 з дитинства останнього і до своєї смерті, що сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 , забезпечував брат ОСОБА_4 , який працював та мав достатній дохід для утримання ОСОБА_1 . До дня смерті ОСОБА_15 , ОСОБА_14 перебував на його утриманні, в подальшому залишився жити у даному будинку, де живе по даний час (а.с.61).

18 лютого 2025 року від свідка ОСОБА_17 до суду надішли письмові показання, в яких вона вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , який був двоюрідним братом по матері заявника ОСОБА_1 та третіх осіб ОСОБА_2 і ОСОБА_3 . ОСОБА_11 народився в сім`ї ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Померлий ОСОБА_4 народився в сім`ї ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Матір заявника ОСОБА_9 та батько померлого ОСОБА_4 ОСОБА_7 були рідними сестрою та братом. Сім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали в одному будинку в АДРЕСА_1 ).

Батько заявника ОСОБА_5 покинув сім`ю, коли заявник був у малолітньому віці, одружився вдруге та виїхав за межі Вінницької області. Матір заявника ОСОБА_9 померла, коли заявник був неповнолітнім. Так як брат ОСОБА_12 і сестра ОСОБА_13 заявника були старшого віку, навчалися та влаштувалися на роботу за межами села Плебанівка, то неповнолітнього ОСОБА_1 виховував та утримував двоюрідний брат ОСОБА_4 . Заявник ОСОБА_1 з 15 років проживав разом із ОСОБА_15 . ОСОБА_18 дитинства хворів, оскільки мав проблеми опорно-руховим апаратом, остеохондроз. Утримання і догляд, лікування ОСОБА_1 з дитинства останнього і до своєї смерті, що сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 , забезпечував двоюрідний брат ОСОБА_4 , який був набагато старшим, працював та мав достатній дохід для утримання ОСОБА_1 , який через хворобу опороло-рухового апарату не міг працювати та самостійно утримувати себе та свою сім`ю, оскільки потребував стороннього догляду. Така допомога ОСОБА_4 . ОСОБА_1 була постійним і основним джерелом засобів до існування останнього (а.с.65).

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд доходить висновку про задоволення заяви, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в сім`ї ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження заявник серії НОМЕР_3 (а.с.13), витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 11 вересня 2024 року №5 (а.с.14) та довідкою відділу реєстрації актів цивільного стану Шаргородського РУЮ від 25 січня 2008 року №1872 (а.с.15).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 (а.с.12).

ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в сім`ї ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 та довідкою відділу реєстрації актів цивільного стану Шаргородського РУЮ від 25 січня 2008 року №3072 (а.с.16-17).

Таким чином, матір заявника ОСОБА_9 та батько померлого ОСОБА_4 ОСОБА_7 були рідними сестрою та братом.

Сім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали в одному будинку в АДРЕСА_2 , в різних частинах будинку, яким було встановлено окремий погосподарський номер з особовим рахунком № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , що підтверджується довідками спеціаліста відділу «ЦНАП» виконкому Шаргородської міської ради від 09 вересня 2024 року №985 та №986, копіями виписок з погосподарської книги №4 Плебанівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 09 вересня 2024 року за №987 та №988 (а.с.18-21).

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14 листопада 1996 року, власником житлового будинку з сараєм, розташованого в АДРЕСА_3 , був ОСОБА_4 (а.с.24).

Згідно з копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18 січня 2001 року, спадкоємцем права на земельну ділянку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Плебанівка» с. Плебанівка, розміром 1.1 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, був ОСОБА_4 (а.с.25).

Відповідно до копії свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 13 березня 1996 року, власником 1/2 половини житлового будинку по АДРЕСА_2 була ОСОБА_8 (а.с.26).

Згідно з копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №0509841 від 10 березня 1999 року, право на земельну частку (пай) передано ОСОБА_4 , а саме на право на земельну ділянку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Плебанівка» с. Плебанівка, розміром 1.10 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (а.с.27).

Відповідно до копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №0529189 від 23 серпня 2008 року, ОСОБА_4 на підставі рішення Шаргородської районної державної адміністрації від 14 серпня 2008 року №333, належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Плебанівка», розміром 1,10 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (а.с.28)

Згідно з копією постанови державного нотаріуса Шаргородського державної нотаріальної контори Вінницької області Хлапоніним О.О. №20/02-31 від 09 січня 2025 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, з підстави неможливості встановити факт утримання заявника, спадкодавцем ОСОБА_4 (а.с.29).

Відповідно до копії заяв від 28 січня 2008 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , спадщини, що залишилася після смерті ОСОБА_4 не прийняли і не неї претендують (а.с.30-31).

Згідно з повідомленням Шаргородської державної нотаріальної контори Вінницької області №113/01-16 від 10 лютого 2025 року, спадкова справа до майна померлого ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заводилася, згідно алфавітний книг обліку спадкових справ за 2001-2025 роки (а.с.50).

Крім цього, судом встановлено, що заявник через стан здоров`я не міг працювати та самостійно утримувати себе, що підтверджується копією довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА №317085 (а.с.11), копією довідки №12 від 18 листопада 1999 року (а.с.22) та копією виписки з історії хвороби №9079 від 13 жовтня 2003 року (а.с.23).

Також, з письмових показів свідків: ОСОБА_17 , ОСОБА_10 та ОСОБА_16 вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали разом тривалий період часу, останній його утримував, оскільки за станом здоров`я ОСОБА_1 не міг працювати та утримувати себе.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Згідно з п. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

В заяві ставиться питання про встановлення факту перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_4 з метою реалізації заявником прав на спадкування майна.

Відповідно до ст. 531 ЦК УРСР 1963 року, чинної на час відкриття спадщини, встановлено, що до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 8 постанови від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", чинної на час відкриття спадщини, встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів для існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Видана відповідним органом довідка про те, що за його даними особа не перебувала на утриманні померлого, не виключає можливості встановлення у судовому порядку факту перебування на утриманні.

При вирішенні заяви про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним (ст. 531 Цивільного кодексу України) не менше одного року.

Здобуті у справі докази вказують на те, що станом на день смерті ОСОБА_4 , яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 перебував на його утриманні не менше одного року, відтак, набув права на спадкування в розумінні положень ст. 531 ЦК УРСР.

Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки від цього залежить виникнення, зміна його майнових прав. Іншого порядку встановлення таких прав не передбачено чинним законодавством.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 263-265, 315, 316, 319 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Залокоцька Вікторія Дживанівна про встановлення факту перебування на утриманні померлого не менше одного року до його смерті, заінтересовані особи: Шаргородська міська рада Жмеринського району Вінницької області; ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 перебував на утриманні ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Плебанівка Шаргородського району Вінницької області, не менше одного року до дня його смерті.

Згідно зі статтями 273, 354, 355 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.В. Войнаровський