ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/1741/23

Провадження № 22-ц/820/32/25

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Кошельник В.М.

з участю: позивача та представників відповідача

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/7141/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 серпня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця», треті особи без самостійних вимог на предмет спору - начальник виробничого підрозділу вагонна дільниця станції Хмельницький філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця» Іванов Володимир Георгійович, Первинна профспілкова організація працівників ПАТ «Українська залізниця» про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, у якому просила визнати незаконними та скасувати накази начальника виробничого підрозділу вагонної дільниці станції Хмельницький філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця» Іванова В.Г. від 12 грудня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності із накладенням дисциплінарного стягнення у вигляді догани та від 16 грудня 2022 року про звільнення ОСОБА_1 на підставі п 3 ст 40 КЗпП України; поновити її на посаді майстра дільниці зовнішнього та внутрішнього миття та прибирання пасажирських вагонів з 17.12.2022 року; стягнути з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 17.12.2022 по день прийняття судом рішення у справі та 15 000 грн моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з липня 2003 року вона працює на підприємствах залізничного транспорту, правонаступником яких є АТ «Укрзалізниця», на різних посадах, а з 27.05.2019 на посаді майстра дільниці зовнішнього та внутрішнього миття та прибирання пасажирських вагонів виробничого підрозділу вагонна дільниця станції Хмельницький філії «Пасажирська компанія». З грудня 2019 року начальник виробничого підрозділу вагонної дільниці станції Хмельницький філії «пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця» Іванов В.Г. з незрозумілих їй причин почав упереджено ставитися до неї, проводив незрозумілі перевірки її роботи, не затверджував звіти, безпідставно притягував її до дисциплінарної відповідальності, 12.12.2022 року на оперативній нараді її повідомили, про порушення трудових обов`язків, які пов`язані з проведенням інструктажів з охорони праці. Позивачка вказувала, що вона заперечувала проти притягнення її до відповідальності, однак було оголошено догану, із самим наказом її ніхто не ознайомлював. 16.12.2022 року наказом начальника виробничого підрозділу вагонної дільниці станції Хмельницький АТ «Укрзалізниця» її звільнено з роботи на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України. В день звільнення позивачка наполягала на отриманні копій всіх документів (наказу про звільнення, актів, протоколів нарад та інших) на підставі яких її було звільнено, оскільки не погодилась із звільненням і бажала його оскаржити. Однак, відповідач відмовив у наданні копій цих документів, мотивуючи це тим, що вказана інформація є інформацією з обмеженим доступом. Також в день звільнення їй не були виплачені належні їй суми заробітної плати. 19.12.2022 позивачка відправила поштою до АТ «Укрзалізниця» заяву з проханням, в тому числі, виплатити всі належні їй суми, надіслати поштою копію наказу про звільнення та довідку про роботу із зазначенням всіх виплат та відрахувань за весь період її роботи (помісячно) та копії усіх документів на підставі яких видано наказ про звільнення. В тому числі, просила повідомити їй про причини оголошеної їй догани, а також чи отримано дозвіл виборного профспілкового органу первинної профспілкової організації працівників АТ «Українська залізниця», членом якого вона є про притягнення її до дисциплінарної відповідальності, однак на даний час відповідач жодних запитуваних нею документів не надав. Позивачка вказувала, що при притягненні її до дисциплінарної відповідальності не були дотримані її права як виборного члена профспілкових органів, адже з 16 липня 2021 року вона є членом Первинної профспілкової організації «Працівників ПАТ Українська залізниця», а з 18 липня 2021 року є членом виборного органу цієї профспілки, не зважаючи на це, відповідач притягнув її до дисциплінарної відповідальності без попередньої згоди виборного профспілкового органу, членом якого вона є. Також посилалася, що Первинна профспілкова організація працівників АТ «Українська залізниця», зареєстрована у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та має свій статут, відповідно до якого Первинна профспілкова організація «Працівників ПАТ Українська залізниця», добровільна неприбуткова громадська організація, створена відповідно до Конституції України, законів України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», «Про об`єднання громадян» та інших державних нормативно-правових актів, прийнятих на їх виконання, що об`єднує громадян, пов`язаних спільними інтересами за родом їх професійної, трудової діяльності, які визнають та виконують цей Статут (пункт 1.1), участь у профспілці є добровільною. Пунктом 7.1 Статуту визначено повноваження профспілкового комітету первинної профспілкової організації, а із положення пункту 7.2 Статуту вбачається, що профспілковий комітет первинної профспілкової організації може передавати цеховим комітетам, професійним комітетам тощо деякі свої статутні права та повноваження. Посилалася, що 16 липня 2021 року вона звернулася до Первинної профспілкової організації «Працівників ПАТ Українська залізниця» із заявою про включення її до членів цієї профспілкової організації, зазначивши, що вона зобов`язується виконувати Статут і сплачувати членські внески. Рішенням профспілкового комітету №101 від 18 липня 2021 року була прийнята у члени Первинної профспілкової організації «Працівників ПАТ Українська залізниця» та включена до членів цехкому Хмельницької вагонної дільниці. З 1 серпня 2021 року відповідач здійснює відрахування із її заробітної плати (1%) членські внески на користь Первинної профспілкової організації «Працівників ПАТ Українська залізниця», тому рішення щодо погодження про притягнення її до дисциплінарного стягнення та звільнення мало бути обов`язково. Крім того, оскільки її звільнення є незаконним, просила стягнути з АТ «Українська залізниця» на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 17.12.2022 по день прийняття судом рішення у справі, станом на 31.10.2023 року в сумі 17 351 грн 36 коп, а також 15 000 грн спричиненої моральної шкоди незаконними діями відповідача.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 серпня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_1 не погодилася із таким рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу. Вважає його незаконним та необґрунтованим, оскільки висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Апелянта вказує, що в день звільнення вимагала від відповідача надати їй всі документи, які стали підставою для притягнення її до дисциплінарного стягнення у вигляді догани, а також подальшого звільнення з роботи, однак ніяких документів їй надано не було. В ході розгляду справи представником відповідача до відзиву на позов надано копії таких документів як чинний колективний договір, укладений між адміністрацією вагонної дільниці станції Хмельницький та профспілковим комітетом зі всіма змінами та додатками, довідку про перерахування 1% заробітної плати ОСОБА_1 на рахунок Первинної профспілкової організації та докази про склад виборного органу, однак вказані докази були подані з порушенням встановленого процесуального строку, про що вона зазначала і просила суд не приймати їх до уваги, однак суд прийняв їх до уваги, а відхилив пояснення позивача з приводу їх неналежності та недопустимості. Так в наданих відповідачем доказах вказано про виявлені порушення у її роботі в ході проведеної перевірки, а саме, що майстром ОСОБА_1 не проводилась з липня по жовтень місяці 2022 року робота по обліку додаткових робіт по миттю внутрішніх приміщень вагонів, що виконують мийники - прибиральники зовнішнього миття, що позбавляє їх права на додаткову преміальну оплату згідно діючого Положення про преміювання, також що на момент перевірки, з 13 по 14 грудня 2022 року, нею не був здійснений облік вказаних робіт за попередній листопад місяць 2022 року, відповідно не наданий рапорт про виплату преміальної оплати підлеглим працівникам, що є порушенням визначені п.9 та п.11 Розділу 5 Посадової інструкції. Апелянтка вказувала, що надавала з цього приводу свої пояснення, однак їх не було прийнято до уваги, суд визнав встановленими факти не проведення нею цільового інструктажу, проте відповідач не довів цього факту, адже в наказі від 12.12.2022 року відсутні посилання на пояснення працівників, які б підтвердили що інструктаж їм не був проведений. Також зазначала апелянтка, що для проведення робіт мийниками вагонів не має оформлятися наряд-допуск, наказ або розпорядження, тому що це не передбачено Типовим положенням про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці, адже це не робота з підвищеною небезпекою. ОСОБА_1 вказує, що судом порушено ч 2 ст 252 КЗпПУ та ч 1 ст 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», які підлягали до застосування у спірних правовідносинах, адже притягнення її до дисциплінарної відповідальності без дозволу на це профспілки є недотриманням її прав як виборного члена профспілкової організації.

З огляду на доводи викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 серпня 2024 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

АТ «Українська залізниця» подало відзив на апеляційну скаргу, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, при цьому вказує, що вимоги позивачки щодо стягнення на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 17.12.2022 по день прийняття судом рішення у справі, станом на 31.10.2023 року в сумі 17 351 грн 36 коп, вже була предметом розгляду у справі № 686//7121/23 і згідно постанови Хмельницького апеляційного суду від 14 березня 2022 року вже вирішена судом. Щодо допущення позивачкою порушення її посадових обов`язків товариством було надано всі необхідні докази, які прийнятті судом до уваги, зокрема це Типове Положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці, затверджене наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці від 26.01.2005 року №15, яким встановлений перелік робіт, що проводяться у умовах підвищеної небезпеки, а саме п.112 переліку до Положення визначає: «роботи, що безпосередньо виконуються при обслуговуванні залізничного транспорту, рухомого складу», Стандарт СТП015-003:2020 «Система управління охороною праці АТ «Укрзалізниця» відповідно до Закону України «Про охорону праці», Порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці. На підставі Порядку, по виробничому підрозділу вагонна дільниця станції Хмельницький розроблене та введене в дію наказом від 23.09.2020 року№270/01-03Доповнення до Порядку проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці. по філії «Пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця», затвердженого наказом філії «Пасажирська компанія» від 16.09.2020 № 206. Тому з огляду на надані докази, суд першої інстанції прийшов до законного висновку щодо допущених порушень ОСОБА_1 під час виконання нею посадових обов`язків, які в подальшому призвели до притягнення її до дисциплінарної відповідальності та звільнення з роботи.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення по слідуючим мотивам.

У відповідності до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими та неправильне застосування норм матеріального права.

З 10 липня 2003 року ОСОБА_1 працювала в АТ «Українська залізниця» на різних посадах.

Наказом №178-ос від 27 травня 2019 року ОСОБА_1 переведено на посаду майстра дільниці зовнішнього та внутрішнього миття та прибирання пасажирських вагонів.

18 липня 2021 року ОСОБА_1 була прийнята у члени Первинної профспілкової організації «Працівників ПАТ Українська залізниця» та обрана у члени цехового комітету профспілкової організації вагонної дільниці станції Хмельницький.

За змістом Посадової інструкції майстра дільниці зовнішнього та внутрішнього миття та прибирання пасажирських вагонів (реєстраційний №38), затвердженої начальником виробничого підрозділу 17 вересня 2021 року (розділ 5 «Завдання та обов`язки»), до обов`язків ОСОБА_1 за посадою, серед іншого, віднесено: планування роботи мийників-прибиральників - складення графіків робочого часу та надання відпусток (пункт 5); організація роботи мийників-прибиральників відповідно до встановлених норм режиму праці і відпочинку та чинного трудового законодавства (пункт 6); ведення книги явки мийників-прибиральників на роботу (пункт 7); веде обік виконаних робіт , обліково-звітну документацію, оформлює матеріальні звіти (п.9); проведення вступного, первинного, повторного, позапланового та цільового інструктажів з охорони праці (пункт 12); проведення первинного, повторного та позапланового інструктажів з пожежної безпеки (пункт 15).

Наказом начальника виробничого підрозділу №270/01-03 від 23 вересня 2020 року затверджено Доповнення до Порядку проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці по філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця» для працівників вагонної дільниці станції Хмельницький (далі - Доповнення до Порядку), за змістом якого допуск до роботи працівників, у тому числі посадових осіб, без проведення навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці не дозволяється (пункт 1.7).

Із положень пункту 1.9 Доповнення до Порядку слідує, що відповідальність за організацію навчання і перевірку знань з питань охорони праці у вагонній дільниці в цілому покладається на головного інженера дільниці, а у виробничих підрозділах (цеху, дільниці тощо) - на керівників цих підрозділів.

Відповідно до пункту 3.4 Доповнення до Порядку позаплановий інструктаж проводиться на робочому місці або в кабінеті охорони праці за обсягом і змістом програми первинного інструктажу та відповідних інструкцій з охорони праці. Проводять позаплановий інструктаж майстри, керівники виробничих підрозділів, а також інші спеціалісти індивідуально з окремим працівником або з групою працівників спільного фаху. , які виконують однотипні роботи не рідше: одного разу на 3 місяці Особа, яка проводила позаплановий інструктаж, робить запис про це в журналі реєстрації інструктажів виробничого підрозділу (цеху, дільниці). В графі 5 журналу записують причину проведення інструктажу:номер наказу (телеграми) про нещасний випадок, перелік вимог безпеки праці в нових умовах тощо. номери відповідних інструкцій з охорони праці, за якими проводився інструктаж. В графі 12 здійснюється запис про допуск до подальшої роботи після перевірки знань у вигляді усного опитування.

В силу пункту 3.5 Доповнення до Порядку цільовий інструктаж проводиться з метою уточнення оперативних обставин та роз`яснення працівникам безпечних прийомів праці і можливої небезпеки під час виконання певних робіт. Цільовий інструктаж проводиться індивідуально з окремим працівником або з групою працівників. Обсяг і зміст цільового інструктажу працівникам визначаються залежно від виду робіт, що ними виконуватимуться, відповідно до технологічних карт, інструкцій з охорони праці, конспектів тощо. Цільовий інструктаж проводиться з працівниками: при виконанні разових робіт, що не пов`язані з безпосередніми обов`язками за фахом (навантаження - розвантаження вантажів, разові роботи за межами вагової дільниці тощо); при ліквідації наслідків аварії або стихійного лиха; при виконанні робіт, для проведення яких необхідно оформлення наряду-допуску, наказу або розпорядження; при виконанні робіт безпосередньо на залізничних коліях та біля поїздів, а також зі шкідливими речовинами та в небезпечних умовах. Перелік посад і професій працівників вагонної дільниці, з якими проводиться цільовий інструктаж перед кожною робочою зміною, наведено у Додатку №8. Особа, що проводила цільовий інструктаж, повинна зробити відповідний запис у журналі реєстрації інструктажів виробничого підрозділу. В графі 5 записують заходи безпеки при виконанні запланованої роботи. В графі 12 здійснюється запис про допуск до роботи після перевірки знань у вигляді усного опитування. Якщо на протязі зміни (робочого дня) характер та умови праці змінюються декілька разів, цільовий інструктаж також повинен проводитися стільки ж разів.

До Переліку посад та професій працівників вагонної дільниці станції Хмельницький, з якими проводиться цільовий інструктаж перед початком кожної робочої зміни (додаток №8) включені мийники-прибиральники рухомого складу (№18 Переліку).

Наказом начальника вагонної дільниці станції Хмельницький виробничого підрозділу № 133/01-03 від 17 травня 2022 року проведення первинного, повторного, позапланового та цільового інструктажів з охорони праці по дільниці зовнішнього та внутрішнього миття та прибирання пасажирських вагонів покладено на майстра дільниці ОСОБА_1

01 грудня 2022 року комісія виробничого підрозділу вагонної станції Хмельницький провела перевірку належного ведення робочої документації майстром дільниці зовнішнього та внутрішнього миття та прибирання пасажирських вагонів ОСОБА_1 .

За змістом акту комісія виявила факти порушень, що свідчать про відсутність цільового інструктажу для підлеглих працівників:

На підставі даного акту та протоколу оперативної наради за результатами перевірки від 07.12.2022 року Наказом начальника виробничого підрозділу вагонної дільниці станції Хмельницький № 241/с від 12.12.2022 року ОСОБА_1 майстру дільниці зовнішнього та внутрішнього миття та прибирання пасажирських вагонів за порушення пунктів 12, 15 розділу 5 «Завдання та обов`язки» Посадової інструкції, пункту 5.4 Правил внутрішнього трудового розпорядку вагонної дільниці, пунктів 3.4, 3.5 Порядку проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці по філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця», порушення пункту 6, відповідно до п. 9 наказу начальника вагонної дільниці станції Хмельницький виробничого підрозділу № 133/01-03 від 17 травня 2022 року для вагонної дільниці станції Хмельницький (з доповненнями) оголошено догану.

За змістом цього наказу ОСОБА_1 притягнено до дисциплінарної відповідальності за наступні порушення:

1. Журнал проведення цільового інструктажу що 1 грудня 2022року журнал цільового інструктажу з охорони праці, який повинен проводитись на початку робочого дня о восьмій годині, заповнювався майстром ОСОБА_1 наприкінці робочого дня - на момент перевірки в 16 год. 15 хв.,

2. Журнал з реєстрації цільового інструктажу з охорони праці:

-робочий день - 28.11.2022 року - журнал не відображає відомостей про тему проведеного інструктажу, виду інструктажу (для 21 особи), та професії працівників, для яких повинен бути проведений інструктаж, відсутнє прізвище особи, яка інструктує;

-робочий день - 29.11.2022 року - відсутня дата проведення цільового інструктажу ( стовпчик №2 для мийників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ), відсутні відомості про тему проведеного інструктажу (для 19 осіб), виду інструктажу, та професії працівників, для яких повинен бути проведений інструктаж, відсутнє прізвище особи, яка інструктує;

-робочий день - 30.11.2022 року - відсутня дата проведення інструктажу (стовпчик №2) для 7 осіб, а саме: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 повністю відсутня інформація про професію працівників, вид інструктажу, тему інструктажу та прізвище особи, що проводить інструктаж;

-робочий день - 01.12.2022 року - для 21 особи відсутня тема проведення інструктажу, у стовпчику №7 для 8 осіб відсутні відомості про особу, яка інструктує.

3. Журнал реєстрації позапланового інструктажу з охорони праці:

- у дні проведення позапланового інструктажу з охорони праці 10.10.2022 року, 12.10.2022 року та 20.10.2022 року для працівників не вказана тема проведення інструктажу;

- мийник вагонів ОСОБА_11 працювала 10 жовтня2022 року без допуску до роботи, оскільки у стовпчику №12 відсутня дата допуску та підпис особи, що здійснює відповідний допуск.

- із журналу незрозуміло, через відсутність дати як у стовпчику №2 так і у стовпчику №12, у яку дату повинна була отримати допуск до роботи мийник вагонів ОСОБА_12 ;

- згідно журналу відсутня дата допуску до роботи (стовпчик №2 та №12) для мийників вагонів у робочий день 20.10.2022 року, а саме для ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 .

4. Журнал реєстрації первинного інструктажу з питань пожежної безпеки та журнал реєстрації повторного інструктаж з питань пожежної безпеки:

- пронумерованих та прошнурованих журналах, що мали би забезпечити достовірне відображення відомостей про проведену роботу, приведено до непридатного стану сторінки відповідно №52 та №55, в яких вирізана частина листа.

Наказом начальника вагонної дільниці станції Хмельницькій 299/01-03 від 13.12.2022 року для проведення службового розслідування питань, викладених в зверненніскарзі працівників дільниці зовнішнього та внутрішнього миття та прибирання пасажирських вагонів, що надійшла до начальника 23.11.2022 року було створено комісію в складі 6 осіб.

Дана комісія за результатами розслідування склала акт службового розслідування від 15 грудня 2022 року.

В акті комісія встановила, що:

-майстром ОСОБА_1 , не проводилась з липня по жовтень 2022 року робота по обліку додаткових робіт по миттю внутрішніх приміщень вагонів, що виконують майстри прибиральники зовнішнього миття, що позбавляє їх права на додаткову преміальну оплату згідно діючого положення про преміювання;

-всі роботи стосовно перевірки, здавання вагонів з проміжного прибирання та миття, належного оформлення робіт виконували мийники-прибиральники рухомого складу щоденно, особисто, майстер дільниці обов`язки, визначені п.п. 9, 11 Посадової інструкції щодо зазначених питань не виконувала;

-майстер дільниці зовнішнього та внутрішнього миття та прибирання пасажирських вагонів, ОСОБА_1 не виконує п. 2 розділу 5 «Завданні та обов`язки» Посадової інструкції, тобто не доводить підлеглим працівникам щоденні виробничі завдання, не здійснює розподілення робіт;

-в порушення п. 8 розділу 5 «Завданні та обов`язки» Посадової інструкції майстер табель обліку робочого часу, що є підставою для нарахування заробітної плати за листопад 2022 року заповнювався та розраховувався двома мийниками, в обов`язки яких не входить виконання цих робіт, на що вони дали свої пояснення;

-майстер дільниці, порушуючи в порушення п. 6 розділу 5 «Завданні та обов`язки» Посадової інструкції невчасно проводить інструктаж з охорони праці з підлеглими працівниками, із запізненням видає їм миючі засоби, чим суттєво скорочує робочий час, призначений для миття та прибирання вагонів;

-майстер ОСОБА_1 вдається до відвертого утиску та погроз підлеглим працівникам, вимагаючи від них виконання робіт, що не входить до кола їх безпосередніх обов`язків, порушуючи при цьому вимоги ст. 30 КЗпП, яка вимагає особистого виконання працівником своїх посадових обов`язків.

Висновок комісії: враховуючи систематичне невиконання майстром ОСОБА_1 посадової інструкції, а саме п.п. 2, 6, 8. 9, 11, 12 розділу 5 «Завданні та обов`язки» та факт примусового перекладання своїх обов`язків на підлеглих працівників в порушення ст.. 30 КЗпП, залякування та погроз на адресу мийників-прибиральників, а також наявності дисциплінарного стягнення на момент службового розслідування комісія рекомендує притягнути ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення.

Наказом начальника виробничого підрозділу вагонної дільниці станції Хмельницький № 111/0с від 16 грудня 2022 року на підставі наказу начальника виробничого підрозділу вагонної дільниці станції Хмельницький № 241/с від 12.12.2022 року, Акту службового розслідування від 15.12.2022 року, протоколу оперативної наради від 16.12ю.2022 року майстру дільниці зовнішнього та внутрішнього миття та прибирання пасажирських вагонів ОСОБА_1 звільнено з роботи на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП систематичного невиконання без трудових обов`язків поважних причин.

На виконання ухвали Хмельницького апеляційного суду від 05 листопада 2024 року Первинна профспілкова організація «Працівників ПАТ Українська залізниця надала суду протокол засідання від 23.12.2024 року, згідно якого відмовила у наданні згоди на звільнення позивача з роботи за п. 3 ст. 40 КЗпП, мотивуючи це відсутністю достатніх доказів, підтверджуючих порушення трудових обов`язків.

Основоположні засади реалізації права на працю визначені положеннями статті 43 Конституції України, якою закріплено, що кожен має право на працю. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Статтею 139 КЗпП України встановлено, що працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Статтею 147 КЗпП України визначено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення.

Підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника передбачені у статтях 40, 41 КЗпП України.

За передбаченою пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України підставою працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Звільнення працівника за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України є видом дисциплінарного стягнення.

Згідно зі статтею 149 КЗпП України за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

До таких видів стягнень згідно з частиною першою статті 147 КЗпП України належать догана та звільнення.

Для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України потрібна сукупність таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності; невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинно бути систематичним; враховуються тільки дисциплінарні й громадські стягнення, які накладаються трудовими колективами і громадськими організаціями відповідно до їх статутів; до працівника раніше протягом року вже застосовувалися заходи дисциплінарного або громадського стягнення; з моменту виявлення порушення до звільнення може минути не більше місяця.

Отже, працівника може бути звільнено за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України лише в разі порушення трудової дисципліни чи невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, які були допущені працівником після того, як до нього було застосовано дисциплінарне чи громадське стягнення (яке не скасоване та не втратило юридичної сили за давністю).

При звільненні за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України потрібно встановити, чи передував безпосередньо звільненню дисциплінарний проступок; чи застосовувалися інші заходи дисциплінарного або громадського стягнення та чи можна вважати вчинення дисциплінарного проступку систематичним невиконанням працівником обов`язків без поважних причин.

На вказаному судам наголошено також у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», яким роз`яснено, що за передбаченими пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення

Отже систематичним невиконанням обов`язків вважається таке, що вчинене працівником, який раніше допускав порушення покладених на нього обов`язків і притягувався за це до дисциплінарної відповідальності, проте застосовані заходи дисциплінарного чи громадського стягнення не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок.

Указане узгоджується з правовим висновком, викладеним Верховним Судом у постановах: від 09 грудня 2021 року у справі № 489/58/20, 17 березня 2021 року у справі № 742/4121/18, від 20 липня 2022 року у справі № 724/1592/21, від 07 червня 2023 року у справі № 336/9119/21, від 08 квітня2024 року у справі № 632/822/20, від 24 липня 2024 року у справі № 752/10024/21.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 вересня 2020 року у справі № 9901/743/18 зазначено, що для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України необхідна наявність факту не першого, а повторного (тобто вдруге чи більше разів) допущення працівником винного невиконання чи неналежного виконання обов`язків після того, як до нього уже застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення за вчинення таких дій раніше. Під час розгляду справи роботодавець зобов`язаний довести факт вчинення працівником нового порушення трудових обов`язків, якими він обґрунтовував наказ (розпорядження) про звільнення.

Тому для звільнення працівника за пунктом 3 частини першої статті 40КЗпП України потрібне існування факту не першого, а повторного (тобто вдруге чи більше разів) вчинення працівником винного невиконання чи неналежного виконання обов`язків після того, як до нього уже застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення за вчинення таких дій раніше і на момент повторного невиконання ним без поважних причин трудових обов`язків їх не знято.

Тобто в даній цивільній справі роботодавець повинен довести, що працівником після 12 грудня 2022 року було вчинено нове порушення трудових обов`язків і саме на підставі цього порушення обґрунтовано наказ (розпорядження) про звільнення не погашено.

Як встановлено судом Наказом начальника виробничого підрозділу вагонної дільниці станції Хмельницький № 241/с від 12.12.2022 року ОСОБА_1 було оголошено догану за неналежне виконання свої трудових обов`язків в період з 28 листопада по 01 грудня 2022 року.

В той же час актом комісійним актом службового розслідування від 15 грудня 2022 року проведеної на підставі наказу начальника ПКВЧ-№ від 13.12.2022 року за зверненням працівників від 13.1.12.2022 року комісія встановила неналежне виконання позивачем своїх трудових обов`язків в період з липня по листопад 2022 року, за що позивач і була притягнута до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з роботи оскаржуваним наказом.

Тобто, всупереч вищенаведеним нормам трудового законодавства позивача були притягнута до дисциплінарної відповідальності за невиконання і неналежне виконання обов`язків, вчинених до застосування до неї дисциплінарного стягнення у вигляді догани 12 грудня 2022 року, а роботодавець не довів, що ОСОБА_1 після 12 грудня 2022 року вчинила нове порушення трудових обов`язків.

Посилання в акті службового розслідування на те, що ОСОБА_1 невчасно проводить інструктаж з охорони праці з підлеглими працівниками, що призвело до того, що 13.12 та 14.12 2022 року із запізненням почались роботи з прибирання вагонів не є достатньою підставою для висновку, про порушення в ці дні позивач своїх трудових обов`язків, оскільки комісією не встановлено причин цього та не доведено настання шкідливих наслідків.

Крім того апелянт пояснила, що поїзда затримувались, приходили з запізненнями, що могло бути причиною несвоєчасного прибирання, що не спростовано відповідачем.

Також суд не приймає посилання представника відповідача на вчинення 14 грудня 2022 року позивачем порушенням трудової дисципліни у вигляді намагання позивачем приховати відсутність підписів в журналі обліку робочих завдань бригади мийників-прибиральників» з 04 жовтня по 14 листопада 2022 року, оскільки фактично було виявлено порушення, вчинені в жовтні-листопаді 2022 року, а намагання їх приховати 14 грудня 2022 року не можуть розцінюватись як порушення трудової дисципліни.

При цьому комісія проводила службове розслідування на підставі наказу начальника вагонної дільниці станції Хмельницькій 299/01-03 від 13.12.2022 року за фактом питань, викладених в зверненніскарзі працівників дільниці зовнішнього та внутрішнього миття та прибирання пасажирських вагонів, що надійшла до начальника 23.11.2022 року, тобто комісії мала перевірити питання щодо діяльності позивача до 23.11.2022 року, і до її повноважень не входила перевірка інших питань, в тому числі і виконання позивачем трудових обов`язків 13 та 14 грудня 2-22 року

Таким чином в зв`язку з цим слід дійти висновку, що дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення за повторне невиконання трудових обов`язків було накладено на позивача до того як до неї застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення 12 грудня 2022 року, в зв`язку з чим на час накладення дисциплінарного стягнення 16 грудня 2022 року у вигляді звільнення була відсутня систематичність порушення працівником своїх трудових обов`язків в розумінні вимог п. 3 ст. 40 КЗпП.

Крім того за п.п. 12. 15 Посадової інструкції майстра дільниці зовнішнього та внутрішнього миття та прибирання пасажирських вагонів (реєстраційний №38), затвердженої начальником виробничого підрозділу 17 вересня 2021 року (розділ 5 «Завдання та обов`язки») в обов`язки позивача входило проведення вступного, первинного, повторного, позапланового та цільового інструктажів з охорони праці (пункт 12); проведення первинного, повторного та позапланового інструктажів з пожежної безпеки (пункт 15).

Як вбачається з журналів цільового та позапланових перевірок з питань охорони праці цільові та позапланові інструктажі з підлеглими працівниками позивач проводила, в свою чергу відповідач жодним чином не довів саме безпосередньо не проведення позивачем даних інструктажів.

Неповнота записів у журналах реєстрації цільового інструктажу з охорони праці та неточність ведення журналу реєстрації позапланових інструктажів з техніки безпеки, пожежної безпеки достовірно не свідчать про те, що такі інструктажі (навчання) працівників дільниці миття та прибирання пасажирських вагонів ОСОБА_1 не проводила, а тому така неповнота не може бути підставою для висновку про не проведення інструктажів як про це помилково зазначено комісійному акту з перевірки даного питання.

Посилання апелянта лише на дану обставину є недостатнім для висновків про не проведення позивачем відповідних інструктажів.

При цьому відповідачем не надано суду письмових доказів даного факту як то пояснення безпосередньо працівників, з якими мав проводитись інструктаж.

В зв`язку з цим колегія суддів вважає, що відповідачем не доведено факту порушення позивачем вимог п.п. 12. 15 Посадової інструкції майстра дільниці зовнішнього та внутрішнього миття та прибирання пасажирських вагонів, за які позивач була притягнута до дисциплінарної відповідальності наказом начальника виробничого підрозділу вагонної дільниці станції Хмельницький № 24/с від 12 грудня 2022 року .

З врахуванням викладеного слід дійти висновку, що накази начальника виробничого підрозділу вагонної дільниці станції Хмельницький № 24/с від 12 грудня 2022 року про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та № 111/ос від 16.12.2022 року про звільнення позивача з роботи за п. 3 ст. 40 КЗпП України не відповідає вимогам трудового законодавства та підлягають скасуванню з підстав недоведеності роботодавцем порушення трудової дисципліни чи невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про обґрунтованість підстав для звільнення ОСОБА_1 роботи за пунктом 3 статті 40 КЗпП України, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову, скасування наказів про накладення дисциплінарного стягнення, звільнення, поновлення на роботі та виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в зв`язку з чим рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення.

При цьому згідно ч.1 ст.51 КЗпП України держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України правовий захист від незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Відповідно до ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно роз`яснень п. 32 Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.92 «Про практику розгляду судами трудових спорів» У випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Для працівників, які пропрацювали на даному підприємстві (в установі, організації) менш двох місяців, обчислення проводиться з розрахунку середнього заробітку за фактично пропрацьований час. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року N 100 зі змінами.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок).

Відповідно пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки; у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку. Час, протягом якого працівник згідно із законодавством не працював і за ним не зберігався заробіток або зберігався частково, виключається з розрахункового періоду.

П. 4 Порядку передбачено, що при обчисленні середньої заробітної плати за останні два місяці, крім перелічених вище виплат, також не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (за час виконання державних і громадських обов`язків, щорічної і додаткової відпусток, відрядження, вимушеного прогулу тощо) та допомога у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю.

Згідно до пункту 5 розділу IV Порядку обчислення середньої заробітної плати нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

П. 8 розділу IV Порядку передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Отже за даними нормами нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, проводиться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин.

Як вбачається з матеріалів справи останніми 2 календарними місяцями роботи, що передували звільненні позивача з роботи та в яких позивач отримувала заробітну плату, є жовтень та листопад 2022 року.

Відповідно розрахунку заробітної плати ОСОБА_1 ,здійсненого виробничим підрозділом вагонної дільниці станції Хмельницький позивач в жовтня 2022 року відпрацювала 21 робочий день, в листопаді 2022 року 13 робочих днів, а 8 днів перебувала на лікарняному, всього кількість відпрацьованих робочих днів за останні два календарні оплачувані місяці перед звільненням складає 34 робочих дні, а її заробітна за відпрацьовані робочі дні в жовтні склала 13256 грн., а в листопаді за відпрацьованих 13 днів 6576,49 грн.

Отже середньоденна заробітна плата позивача для обчислення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 складає 583,3 грн. (13256+6576,49 /34).

Отже за період за період вимушеного прогулу відповідача кількість робочих днів з 17 грудня 2022 року по 11 лютого 2025 року складала 562 робочих дні, а тому середній заробіток за час вимушеного прогулу становить 327814,6 грн. (583,3 грн. х 562 робочих дні).

Що стосується відшкодування моральної шкоди, то колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

За частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

З усією очевидністю вбачається, що ОСОБА_1 внаслідок її незаконного звільнення (порушення права на працю) завдано моральної шкоди, яка виразилася у душевних стражданнях через позбавлення її роботи і заробітної плати як джерела для існування, необхідності звернення до суду для захисту порушених прав, а тому суд, враховуючи характер та обсяг завданих позивачу моральних страждань, взявши до уваги вимоги розумності, виваженості та справедливості, вважає, що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню частково шляхом стягнення з відповідача на користь позивача у відшкодування завданої моральної шкоди 5 000 грн., а в решті вимог про відшкодування моральної шкоди слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 серпня 2024 року скасувати, ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати накази начальника виробничого підрозділу вагонної дільниці станції Хмельницький філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця» Іванова В.Г. від 12 грудня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності із накладенням дисциплінарного стягнення у вигляді догани та від 16 грудня 2022 року про звільнення ОСОБА_1 на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України з роботи.

Поновити ОСОБА_1 на посаді майстра дільниці зовнішнього та внутрішнього миття та прибирання пасажирських вагонів виробничого підрозділу вагонної дільниці станції Хмельницький Акціонерного товариства «Українська залізниця».

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» . (місце знаходження: вул. Уманська буд. 8, м Київ ЄДРПУО 38824808) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 327814,6 грн. з яких необхідно провести утримання податку з доходу фізичних осіб й інших обов`язкових платежів та 5 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 лютого 2025 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова