РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" лютого 2025 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі судді Костянтина Шепеля,

із секретарем судового засідання Раїсою Буга,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивачів ОСОБА_2 ,

представників відповідачів Тетяни Геращенко, Олександра Лисого,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 1 Жмеринського міськрайонного суду справу за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які діють в інтересах ОСОБА_7 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

приходить до такого.

Позиція позивачів

Представник позивачів адвокат Смірнов С.М. 28 грудня 2023 року звертається до суду з цим позовом, у якому просить стягнути з відповідачів 50846,93 грн матеріальної шкоди на користь ОСОБА_3 , 100000 грн моральної шкоди на користь ОСОБА_4 , а також судові витрати.

Позовну заяву мотивує порушенням неповнолітнім велосипедистом ОСОБА_8 Правил дорожнього руху, внаслідок чого сталося зіткнення велосипеда із автомобілем «Ford Fiesta», який належить ОСОБА_3 , і яким керував ОСОБА_4 .

На підтвердження позовних вимог надає лист начальника поліції, який повідомляє про порушення неповнолітнім велосипедистом Правил дорожнього руху, копію протоколу відносно матері неповнолітнього ОСОБА_5 за частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, пояснення неповнолітнього про зіткнення з автомобілем, постанову від 2 листопада 2023 року про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_5 , рахунок ТОВ «Автовінн» про вартість ремонту автомобіля «Ford Fiesta».

Представник позивачів адвокат Ковальов В.О. 27 листопада 2024 року подає заяву про зменшення позовних вимог, і просить стягнути з відповідачів в рівних частинах на користь ОСОБА_3 33959,79 грн матеріальної шкоди за пошкодження автомобіля, на користь ОСОБА_4 15000 грн моральної шкоди, а також судові витрати.

У судовому засіданні позивачі та їх представник повністю підтримують уточнені позовні вимоги. Посилаються на висновок експертизи, якою встановлена вина велосипедиста у заподіянні позивачам матеріальної та моральної шкоди.

Позиція відповідачів

Відповідачі позов повністю не визнають. Їх представники подають відзив на позов, пізніше письмові пояснення, у яких просять відмовити у задоволенні позову, посилаючись на винуватість позивача ОСОБА_4 у дорожньо-транспортній пригоді.

У судовому засіданні представники відповідачів підтримують позицію своїх довірителів. При цьому також посилаються на висновок інженерно-технічної експертизи, яка, на їх думку, підтвердила винуватість позивача у ДТП. Підтримують відзив на позов та свої письмові пояснення.

Процесуальні рішення по справі, заяви та клопотання

Позовна заява поступає до суду 28 грудня 2023 року (т.1 а.с.1).

Ухвалою від 19 лютого 2024 року позовна заява приймається до розгляду та відкривається провадження у справі (т.1 а.с.45).

Судове засідання 13 березня 2024 року відкладається з-за неявки відповідачів (т.1 а.с.48).

25 березня 2024 року представник відповідачів подає заяву про надання доступу до електронної справи (т.1 а.с.51).

27 березня 2024 року находить заява представника відповідачів про відкладення справи (т.1 а.с.55).

28 березня 2024 року від представника відповідачів надходить відзив на позовну заяву (т.1 а.с.59-61).

Ухвалою від 28 березня 2024 року підготовче судове засідання відкладається на 22 квітня 2024 року (т.1 а.с.73).

Клопотання представника позивачів про призначення автотранспортної експертизи надходить до суду 9 квітня 2024 року (т.1 а.с.77-78).

Представник відповідачів 17 квітня 2024 року подає заяву про проведення судового засідання у режимі відеоконференції (т.1 а.с.80-81).

22 квітня 2024 року від представника відповідачів та представника позивачів надходять заяви про відкладення судового засідання (т.1 а.с.85, 89), справа знімається з розгляду (т.1 а.с.90).

Заява представника відповідачів про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поступає до суду 29 квітня 2024 року (т.1 а.с.93-94).

Суд 30 квітня 2024 року виносить ухвалу про проведення судового засідання 6 травня 2024 року у режимі відеоконференції (т.1 а.с.100).

6 травня 2024 року надходить заява представника позивачів про відкладення судового засідання (т.1 а.с.102).

10 травня 2024 року представник відповідачів подає заяву про ознайомлення з матеріалами справи (т.1 а.с.107) і про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (т.1 а.с.109-110).

Суд 14 травня 2024 року виносить ухвалу про проведення судового засідання 20 травня 2024 року у режимі відеоконференції (т.1 а.с.116).

17 травня 2024 року представник відповідачів подає пояснення на позовну заяву (т.1 а.с.118-122).

У судовому засіданні 20 травня 2024 року представник позивачів і представник відповідачів подають клопотання про призначення авто-технічної експертизи (т.1 а.с.128-134).

Ухвалою від 20 травня 2024 року призначена судова авто-технічна експертиза і зупинене провадження у справі (т.1 а.с.141-142).

Вимога експерта про необхідність оплати за проведення експертизи надходить до суду 27 червня 2024 року (т.1 а.с.187-193).

15 липня 2024 року до суду надходить висновок інженерно-транспортної експертизи (т.1 а.с.197-202).

Ухвалою від 16 липня 2024 року суд поновлює провадження у справі (т.1 а.с.204).

Заява представника відповідачів про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поступає до суду 18 липня 2024 року (т.1 а.с.206-207).

Ухвала про проведення судового засідання у режимі відеоконференції постановляється 22 липня 2024 року (т.1 а.с.210).

Заява представника позивачів про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поступає до суду 26 липня 2024 року (т.1 а.с.212).

Ухвала про проведення судового засідання у режимі відеоконференції постановляється 1 серпня 2024 року (т.1 а.с.214).

8 серпня 2024 року надходять письмові пояснення щодо позову представника відповідачів (т.1 а.с.216-217).

Ухвалою суду від 8 серпня 2024 року призначена судова автотранспортна товарознавча експертизи, підготовче провадження зупинене (т.1 а.с.222-223).

Клопотання експерта про надання транспортного засобу для огляду поступає до суду 20 вересня 2024 року (т.1 а.с.226-227).

Висновок судової транспортно-товарознавчої експертизи надходить до суду 31 жовтня 2024 року (т.2 а.с.1-27).

Провадження в справі поновлюється ухвалою суду від 6 листопада 2024 року (т.2 а.с.29).

Заява про зменшення позовних вимог надходить до суду 27 листопада 2024 року (т.2 а.с.31-41).

Заява представника відповідачів про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поступає до суду 27 листопада 2024 року (т.2 а.с.43-44).

Ухвала про проведення судового засідання у режимі відеоконференції постановляється 28 листопада 2024 року (т.2 а.с.47).

Письмові пояснення представника відповідачів і клопотання про відмову у позові надходять до суду 2 грудня 2024 року (т.2 а.с.50-51,53-63)

Ухвалою суду від 2 грудня 2024 року підготовче провадження закривається, і справа призначається до судового розгляду по суті (т.2 а.с.66).

Ухвалою суду від 3 січня 2025 року судове засідання для допиту експерта вирішено проводити для нього у режимі відеоконференції (т.2 а.с.74-75).

Заява представника відповідачів про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поступає до суду 3 січня 2025 року (т.2 а.с.74-75).

Ухвала про проведення судового засідання у режимі відеоконференції постановляється 7 січня 2025 року (т.2 а.с.80).

Встановлені судом обставини та зміст спірних правовідносин

З матеріалів справи видно, що 29 липня 2023 року, приблизно о 16-15 год, малолітній ОСОБА_7 , 2011 року народження, рухаючись по вул. Кутузова в м. Жмеринка, здійснюючи поворот ліворуч по даній вулиці, не вибрав безпечної швидкості, рухаючись ближче до лівого краю дороги та допустив зіткнення із автомобілем марки «Ford Fiesta», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_4 . Про це свідчить протокол серії ВАВ № 424404, складений працівником поліції 30 липня 2023 року відносно матері велосипедиста ОСОБА_5 за частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також повідомлення начальника поліції від 1 серпня 2023 року позивачеві (т.1 а.с.13-14).

З пояснення малолітнього ОСОБА_7 від 29 липня 2023 року, які містяться у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а також копія якого є у справі, що розглядається, видно, що він, повертаючи ліворуч, не встиг відреагувати на автомобіль, який виїжджав з-за повороту, і допустив зіткнення з цим автомобілем (т.1 а.с.15).

Малолітній вік велосипедиста ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтверджується фотокопією його свідоцтва про народження, у якому також вказано, що його батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_9 (т.1 а.с.17). Питання зміни прізвища « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_11 » судом не досліджувалось, оскільки визнано сторонами і ніким не піднімалось та не оспорювалось.

Постановою судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 2 листопада 2023 року провадження у справі відносно ОСОБА_5 за частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого частиною другою статті 38 Кодексу України про адміністративне правопорушення (т.1 а.с.18).

Право власності позивачки ОСОБА_3 на автомобіль Ford Fiesta підтверджується фотокопією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (т.1 а.с.12).

Позивач ОСОБА_3 як власник пошкодженого автомобіля 28 грудня 2023 року зверталась до батьків неповнолітнього з досудовою вимогою про відшкодування матеріальної шкоди (т.1 а.с.20-21).

Зі схеми дорожньо-транспортної пригоди видно, що велосипед після ДТП розташований на зустрічній для себе частині дороги, що свідчить про те, що повертаючи ліворуч, велосипедист також перебував на зустрічній для себе частині дороги (т.1 а.с.71).

З ухвали суду від 20 травня 2024 року видно, що «На вирішення автотехнічної експертизи представники сторін пропонують поставити питання щодо відповідності дій учасників ДТП у даній дорожній обстановці Правилам дорожнього руху та можливості попередження ДТП учасниками пригоди. Суд запропонував питання щодо спроможності з технічної точки зору пояснень учасників ДТП, які містяться у матеріалах справи про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 184 КУпАП відносно ОСОБА_5 . Учасники справи погодились». Таким чином, питання перед експертом погоджені з учасниками справи, інші вихідні дані експертом отримано з наданих судом матеріалів цивільної справи і справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з висновком судової інженерно-транспортної експертизи від 9 липня 2024 року, у досліджуваній дорожньо-транспортній ситуації, при умові, що на момент зіткнення із велосипедистом автомобіль Ford Fiesta перебував у нерухомому стані, в діях водія цього автомобіля ОСОБА_4 не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху, які б з технічної точки зору перебували у причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. У досліджуваній дорожньо-транспортній ситуації, при заданому комплексі вихідних даних, в діях велосипедиста ОСОБА_7 вбачається невідповідність вимог пунктів 10.5, 11.14 Правил дорожнього руху (т.1 а.с.197-201 на звороті).

Згідно з висновком судової транспортно-товарознавчої експертизи від 17 жовтня 2024 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Ford Fiesta на момент проведення експертизи становить 33959,78 грн (т.2 а.с.1-27).

У судовому засіданні був допитаний експерт ОСОБА_12 , який підтримав свій висновок інженерно-транспортної експертизи від 9 липня 2024 року. Висновок зроблений ним на підставі наданих йому матеріалів справи. Велосипедист мав би взяти правіше, щоб об`їхати Ford. Слід гальмування на схемі може свідчити, що Ford при зіткненні стояв. Цей його висновок зроблений більше зі слів учасників ДТП. Для більш детального дослідження необхідно провести слідчий експеримент і отримати вихідні дані для подальших розрахунків.

Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Суд приймає до уваги висновок інженерно-транспортної експертизи від 9 липня 2024 року, а також показання експерта-виконавця вказаної експертизи, які, на думку суду, прямо свідчать про винуватість велосипедиста у дорожньо-транспортній пригоді, а звідси - і про причинний зв`язок між його неправомірними діями та наслідками у виді заподіяння позивачам матеріальної та моральної шкоди, викликаної необхідністю відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, а також душевними стражданнями ОСОБА_4 у зв`язку із отриманим стресом, протиправною поведінкою щодо нього самого, а також у зв`язку із пошкодженням його майна.

Суд не приймає до уваги твердження представників відповідачів про те, що автомобіль позивачів рухався під час зіткнення, що видно зі слідів гальмування. Приймаючи до уваги, що пояснення позивача ОСОБА_4 щодо перебування автомобіля у нерухомому стані під час зіткнення з велосипедистом підтверджується висновком інженерно-транспортної експертизи, а також показаннями експерта, суд не приймає до уваги такі твердження.

Юридична кваліфікація встановлених обставин

Відповідно до вимог статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом зазначеної норми підставою цивільної відповідальності за завдану шкоду є протиправність поведінки заподіювача, його вина, негативні наслідки у вигляді втрати чи пошкодження майна та причинний зв`язок між цими діями та наслідками.

Протиправною є поведінка, яка не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення (зменшення, обмеження) майнових прав і законних інтересів іншої особи. Залежно від характеру юридичного обов`язку, покладеного на особу правовим актом, договором, службовими обов`язками тощо, протиправна поведінка може бути у формі протиправної дії або протиправної бездіяльності.

Майнова шкода, грошовим виразом якої є збитки, поділяється на реальну шкоду, якою є витрати на відновлення порушеного права у зв`язку з втратою та пошкодженням майна, а також упущену вигоду, тобто доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (стаття 22 Цивільного кодексу України).

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та наслідками полягає в тому, що шкідливий результат є наслідком саме цієї протиправної поведінки, тобто не існує будь-яких інших обставин, які вплинули на ці події (опосередкований причинний зв`язок).

Вина, тобто психічне ставлення особи до вчиненого нею протиправного діяння, а також до негативних наслідків, що настали в результаті такої поведінки або діяння, можлива у формі умислу або необережності. Умисел полягає в тому, що особа розуміє значенні своїх дій, передбачає настання негативних наслідків і свідомо їх допускає. Необережність полягає в тому, що особа не передбачає можливість завдання шкоди при обов`язку її передбачити.

Відшкодування шкоди на підставі спеціальних умов відповідальності відбувається в межах спеціальних деліктів.

Так, частина перша статті 1178 Цивільного кодексу України передбачає, що шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою.

За загальним правилом цього положення відповідальність за шкоду, завдану малолітніми особами, несуть батьки (усиновлювачі), опікуни малолітньої особи або інша фізична особа, які на правових підставах здійснюють виховання малолітньої особи. Оскільки обов`язок здійснювати виховання дитини покладається в рівній мірі на обох батьків, обидва батьки в рівній мірі несуть відповідальність за шкоду, завдану малолітньою особою. При цьому відповідальність покладається на них незалежно від того, чи проживають вони разом з дитиною, чи ні.

Згідно з пунктами 6.1, 6.6. «в» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, рухатися по дорозі на велосипедах дозволяється особам, які досягли 14-річного віку.

У даному випадку з боку малолітнього ОСОБА_7 , якому на момент ДТП виповнилось одинадцять років, мало місце порушення вимог вказаних пунктів, а також пунктів 10.5, 11.14 Правил дорожнього руху, яке здійснено при відсутності нагляду і контролю з боку його батьків за їх дотриманням.

При цьому суд звертає увагу на те, що сам факт закриття суддею справи про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_5 правового значення не має. Як вбачається зі змісту постанови про адміністративне правопорушення, справу закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого частиною другою статті 38 цього Кодексу. Зі змісту положень статті 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 247 цього Кодексу - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення. Відтак така обставина, як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в порушенні закону.

Отже, в даному випадку шкода завдана з необережності малолітньою дитиною ОСОБА_7 , 2011 року народження, під час катання на велосипеді за відсутності контролю (нагляду) з боку його батьків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , які б мали забезпечити безпечне катання дитини на велосипеді і унеможливити пошкодження належного позивачці автомобіля, а тому шкода повинна бути відшкодована батьками дитини, які є відповідачами у справі.

Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у статтях 12 і 13 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 76 і 81 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, судом встановлена протиправність поведінки заподіювача шкоди - малолітнього ОСОБА_7 , його вина, негативні наслідки у вигляді пошкодження автомобіля Ford Fiesta, причинний зв`язок між цими діями та наслідками, а також обов`язок відшкодування шкоди батьками малолітнього.

Розмір матеріальної шкоди підтверджений висновком транспортно-товарознавчої експертизи, згідно з яким вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Ford Fiesta на момент проведення експертизи становить 33959,78 грн, а тому підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача - власника автомобіля ОСОБА_3 - у повному обсязі.

Цей висновок експертизи, як і висновок інженерно-транспортної експертизи, суд вважає належним, допустимим, достовірним і достатнім доказом, оскільки містить інформацію щодо предмета доказування, одержаний у встановленому законом порядку, на його підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності він дає змогу дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Що стосується відшкодування позивачеві ОСОБА_4 моральної шкоди в сумі 15000 грн, суд виходить з такого.

Згідно з пунктами 2 та 3 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Суд вважає доведеним факт заподіяння позивачеві ОСОБА_4 - водію автомобіля - моральної шкоди, оскільки сам факт зіткнення з дитиною-велосипедистом призвів до виникнення сильного стресу, обумовленому переляком, переживанням та побоюванням за життя дитини. З урахуванням обставин дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків, суд вважає, що позов в частині відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню.

Висновки суду

Таким чином суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні; оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; керуючись принципами розумності, справедливості, виваженості та добросовісності, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права ухвалює рішення про часткове задоволення позову, яке відповідає завданню цивільного судочинства, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України щодо справедливого, неупередженого і своєчасного вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Розподіл судових витрат

Згідно з положеннями статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

З матеріалів справи, що позивачі кожен сплатили судовий розмір у розмірі 1073,60 грн за подання позову до суду; адвокату Смірнову С.М. - по 2500 грн, що підтверджується відповідними договорами та квитанціями (т.1 а.с.6-7, 26-33).

За проведення інженерно-транспортної експертизи та автотоварознавчої експертизи позивач ОСОБА_3 сплатила відповідно 908,74 грн та 3820,32 грн, що видно з копій квитанцій (т.1 а.с.195, т.2 а.с.40).

За надання правової допомоги позивачі сплатили кожен адвокату Ковальову В.О. по 15000 грн, що підтверджується відповідними квитанціями (т.2 а.с.82-83).

Згідно з частиною четвертою статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 Цивільного процесуального кодексу України.

Суд вважає, що враховуючи викладені вище обставини, зокрема, ціну позову - 33959,79 грн матеріальної та 15000 грн моральної шкоди, - вартість правничої допомоги позивачам загалом у розмірі 30000 грн не зовсім відповідає зазначеним вище критеріям співмірності. А тому, на думку суду, підлягає частковому відшкодуванню.

Керуючись статтями 259, 263 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі статей 22, 23, 1167, 1178 Цивільного кодексу України, статей 12, 13, 76, 81, 137, 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які діють в інтересах ОСОБА_7 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в рівних частинах на користь:

- ОСОБА_3 матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 33959 (тридцять три тисячі дев`ятсот п`ятдесят дев`ять) грн 79 коп.;

- ОСОБА_4 моральну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 10000 (десять тисяч) грн;

- ОСОБА_3 судові витрати по справі : 1073,60 грн судового збору; 908,74 грн витрат на оплату інженерно-транспортної експертизи; 3820,32 грн витрат на оплату автотоварознавчої експертизи; 2500 грн витрат на правову допомогу адвоката Смірнова С.М., 10000 грн витрат на правову допомогу адвоката Ковальова В.О., а всього 18302 (вісімнадцять тисяч триста дві) грн 66 коп.;

- ОСОБА_4 судові витрати по справі : 1073,60 грн судового збору; 2500 грн витрат на правову допомогу адвоката Смірнова С.М., 10000 грн витрат на правову допомогу адвоката Ковальова В.О., а всього 13573 (тринадцять тисяч п`ятсот сімдесят три) грн 60 коп.

У стягненні з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в рівних частинах на користь ОСОБА_3 5000 грн витрат на правову допомогу відмовити.

У стягненні з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в рівних частинах на користь ОСОБА_4 5000 (п`ять тисяч) грн моральної шкоди та 5000 (п`ять тисяч) грн витрат на правову допомогу відмовити.

На рішення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складене 17 лютого 2025 року.

Ім`я (найменування) сторін

Позивачі : ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ; ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Представник позивачів адвокат Ковальов Вадим Олегович, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 710 від 31 січня 2011 року, вул. М.Оводова, 41/5 м. Вінниця Вінницької області.

Відповідачі : ОСОБА_6 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ; ОСОБА_5 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Представники відповідачів: адвокат Геращенко Тетяна Василівна, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 000691 від 3 липня 2020 року, а/с 270 м. Вінниця Вінницької області; Лисий Олександр Васильович, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №000746 від 29 січня 2021 року, вул. Київська, 4, оф. 201 м. Вінниця Вінницької області.

Суддя Костянтин ШЕПЕЛЬ