ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 547/202/24 Номер провадження 22-ц/814/257/25Головуючий у 1-й інстанції Харченко В.Ф. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючої судді Триголова В.М.

суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І.,

розглянувши у порядку письмовго провадження цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Охмака Валентина Івановича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 22 травня 2024 року, прийнятого під головуванням судді Харченка В.Ф. в сел.Семенівці, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,-

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2024 року представник позивачки ОСОБА_2 - адвокат С.Г.Грущенко звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_1 про стягнення з неї безпідставно набутих грошових коштів в сумі 500 доларів США, що є еквівалентом 18948,85 грн і 968,96 грн витрат зі сплати судового збору.

Позов обґрунтовано тим, що згідно домовленості між сторонами щодо майбутнього продажу транспортного засобу ВАЗ 1119 "Калина", відповідачка повинна була надати позивачці 500 доларів США за майбутній продаж автомобіля ВАЗ 1119 Калина за 2700 доларів США. 19.06.2023 відповідачка отримала від позивачки 500 доларів США, що підтверджується розпискою, яка власноруч підписана ОСОБА_1 .. Інші кошти ОСОБА_1 отримуватиме від ОСОБА_2 щомісячно впродовж шести місяців. На неодноразові усні вимоги, телефонні дзвінки позивачки про передання транспортного засобу або повернення грошових коштів за розпискою відповідачка не реагувала. На письмову вимогу від 18.01.2024 про повернення грошових коштів, відповідачка письмовою відповіддю від 13.02.2024 відмовила у поверненні 500 доларів США. Договору купівлі продажу автомобіля ВАЗ 1119 "Калина" між сторонами укладено не було. Факт набуття відповідачем ОСОБА_1 грошових коштів, які належать ОСОБА_2 без достатньої правової підстави підтверджується письмовою розпискою.

Рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 22 травня 2024 року позов задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 500,00 доларів США.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 968,96 грн витрат зі сплати судового збору.

В апеляційному порядку рішення оскаржив відповідач ОСОБА_1 . Скарга мотивована тим, що при прийнятті рішення суд невірно застосував норми матеріального права та керувався не тими нормами , якими б належало користуватись. Також невірно надав оцінку доказам по справі надавши перевагу позивачу, не будучи зацікавленим у винесенні справедливого рішення та поклав в осонову докази надані лише однією стороною.

Відповідач зазначає, що позивач порушила домовленість та не сплатила грошові кошти , визначені домовленістю протягом шести місяців. Відтак , відповідно до ст.570 ЦК України , у зв`язку із тим , що порушення зобов`язання сталося з вини боржника ( ОСОБА_2 ) завдаток залишається у кредитора ( ОСОБА_1 )

Просила скасувати рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 22 травня 2024 року та постановити нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

З матеріалів справи встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 автомобіль ВАЗ 111940, номер кузова НОМЕР_2 , бежевого кольору, номерний знак НОМЕР_3 , належить ОСОБА_3 (а.с. 45).

Рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 14.07.2020 розірвано шлюб між ОСОБА_4 ОСОБА_5 , зареєстрований 24.02.2012 Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 22. Після розірвання шлюбу позивачеві залишено набуте у шлюбі прізвище " ОСОБА_6 " (а.с. 43).

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 01.07.2022 ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_7 та змінила прізвище з " ОСОБА_6 " на " ОСОБА_8 " (а.с. 45).

Відповідно до листа від 19.06.2023 ОСОБА_1 зобов`язалась продати машину "Калину 1119" ОСОБА_2 за 2700 доларів. 19.06.2023 перший внесок отримала 500 доларів США інші отримуватиму щомісячно в продовж шести місяців (а.с. 4, 33).

Згідно листа від 19.06.2023 ОСОБА_2 купує машину Калина 1119 у ОСОБА_1 за 2700 доларів США. 19.06.2023 зобов`язується віддавати кошти щомісячно в продовж шести місяців. Перший внесок віддала 19.06.2023 у сумі 500 доларів США (а.с. 58).

18.01.2024 позивач направила письмову вимогу на адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), якою з метою досудового врегулювання спору просила повернути їй грошові кошти 500 доларів США, що станом на 18.01.2024 є еквівалентом 18948,85 грн протягом 30 днів від дня отримання вимоги, які відповідач отримала від неї 19.06.2023 в рахунок майбутнього продажу автомобіля ВАЗ 1119 Калина за 2700 доларів США. Лист посилається на те, що між сторонами укладено договір позики (а.с. 5).

ОСОБА_1 письмовою відповіддю від 12.02.2024 повідомила ОСОБА_2 про їх домовленість про придбання автомобіля марки Калина 1119 за 2700 доларів США, про те що нею внесено 500 доларів США завдатку та запропонувала ОСОБА_2 сплатити на її користь 2200 доларів США відповідно до їх домовленості щодо придбання автомобіля за 2700 доларів США. Лист посилається на те, що 500 доларів США є завдатком і якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, то завдаток залишається у кредитора (власника машини). Договір позики між сторонами не укладався (а.с.5).

Згідно телефонного листування від 20.06.2023 ОСОБА_1 написала ОСОБА_2 , що їй сказав батько, що без переоформлення не можна продавати машину та запитала її, якщо вона хоче то вона може повернути їй гроші, також додала, що якщо ОСОБА_2 бажає брати машину, то тоді все залишається так як є. На що ОСОБА_2 відповіла, щоб ОСОБА_1 повертала їй гроші. ОСОБА_1 погодилась та просила написати номер карти куди повертати гроші. ОСОБА_2 написала їй номер карти та додала, щоб вона одразу перевела їй гроші щоб вона не хвилювалася, на що ОСОБА_1 відповіла " Звичайно ", "Не хвилюйся" (а.с. 53-54).

21.06.2023 ОСОБА_1 написала ОСОБА_2 , що вона ще їде у автобусі, там де була зупинка банкоматів не було, переказати кошти не може (а.с. 55).

22.06.2023 ОСОБА_2 знову написала ОСОБА_1 , що вона чекає гроші, на що остання відповіла " Молодець , жди". Також ОСОБА_1 додала, що гроші відправить їй коли у неї вийде, нікого просить вона не буде, так як ОСОБА_2 її підставила. З чим ОСОБА_2 не погодилась та додала, що це ОСОБА_1 її підставила, оскільки ні машини, ні грошей їй не повернуто та додала, що напише на неї заяву, з чим ОСОБА_1 погодилась та додала, що не поверне їй грошей оскільки вважає, що завдаток не повертається (а.с. 55, 57).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вірно зазначив , що з огляду на укладення сторонами у письмовій формі 19.06.2023 договору купівлі-продажу легкового автомобіля і наступне розірвання договору 20.06.2023 у письмовій формі із умовою повернення відповідачкою (продавцем) первинно сплачених позивачкою (покупцем) відповідачці 500 доларів США, відповідачка на підставі імперативного припису ч. 4 ст. 653 ЦК зобов`язана повернути позивачці відповідні кошти.

Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства (ч.1 ст. 14 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18) міститься висновок, що «у статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду)».

Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно частини 1 статті 644 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 663 ЦК України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно із ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов`язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Вимогами статті 651 ЦК України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Так судом встановлено, що позивач виконав всі обов`язкові для нього дії, передавши відповідачу ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 500 доларів США , що підтверджується письмовою розпискою. Натомість відповідачем порушені умови домовленості, а саме відповідач, не здійснив передачу транспортного засобу та відмовився повертати кошти передані позивачем за майбутній продаж їй автомобіля.

Вказані події призвели до того, що автомобіль який мала намір купити ОСОБА_2 не було передано їй у власність , а кошти надані продавцю ОСОБА_1 залишились у відповідача , оскільки остання вважала , що договір не укладено з вини позивача відтак кошти поверненню не підлягають.

Наведене вище свідчить, що відповідачем порушено умови домовленості, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків, що існують достатні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суми у розмірі 500 доларів США.

Суд критично ставиться до посилання сторони відповідача, на те що порушення зобов`язання відбулося з вини позивача , а відтак завдаток не підлягає поверненню , оскільки 19 червня 2023 року ОСОБА_1 отримала від ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 500 дол.США за придбання транспортного засобу , проте 20 червня 2023 року продавець ОСОБА_1 повідомила про неможливість передання автомобіля та запропонувала відмовитись від домовленості між сторонами та повернути ОСОБА_2 попередньо надані кошти.

Відповідно порушення зобов`язання відбулося не з вини ОСОБА_2 у зв`язку із несплатою нею повної суми вартості автомобіля протягом шести місяців , як на це вказує відповідач, а у зв`язку із неможливістю передання позивачу автомобіля на попередньо встановлених умовах відповідачем, та пропозицією саме від останньої відмовитись від укладення договору купівлі-продажу .

Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказів, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції щодо задоволення іпозовних вимог є законними і обгрунтованими, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Наведене свідчить, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦІК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Охмака Валентина Івановича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 22 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя: В.М. Триголов

Судді: С.Б.Бутенко

О.І.Обідіна