Справа №: 148/2827/24
Провадження № 2/148/184/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року Тульчинський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Дамчук О.О.,

за участю секретаря Носулько К.П.,

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в спрощеному порядку з повідомленням сторін в м. Тульчин цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовом посилаючись на те, що 01.08.2021 між ТОВ «ФК АВІРА ГРУП» та відповідачкою за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи укладено договір про надання коштів на умовах фінансового кредиту № 41751. Згідно з умовами якого відповідачка отримала 2000,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом за стандартною процентною ставкою 2,5 % в день строком на 30 днів, але в будь-якому не більше 180 календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочки. ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП»» умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачці кредит на потрібну їй суму. Відповідачка у свою чергу умов вказаного кредитного договору належним чином не виконувала. У подальшому, 17.02.2022 між ТОВ «ФК АВІРА ГРУП» та ТОВ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу № 02-17/02/2022, згідно з умовами якого ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП»» відступило ТОВ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КЕШ ТУ ГОУ» право грошової вимоги за зазначеним кредитним договором. 25.06.2024 на адресу відповідачки позивачем було надіслано досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості, яка у визначені строки добровільно останньою сплачена не була. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою взятих на себе зобов`язань за кредитним договором у встановленому договором порядку та строки, станом на день звернення до суду, остання має заборгованість у сумі 11950,00 грн, з яких 2000,00 грн сума кредиту; 9950,00 грн сума відсотків за користування кредитом. Просить стягнути загальну суму заборгованості за простроченим зобов`язанням та судові витрати, які складаються зі суми судового збору в розмірі 2422,40 грн, сплаченого при подачі позову до суду та витрат на професійну правову допомогу в розмірі 10500,00 грн.

Представник позивача ТОВ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КЕШ ТУ ГОУ» Пархомчук С.В. (а.с.7), наполягає на задоволенні позову з підстав викладених у позовній заяві, просить розглянути справу у відсутності представника, а також не заперечує проти винесення заочного рішення у разі неявки відповідача у судове засідання (а.с.47-48, 56-57).

Відповідачка в судове засідання не прибула будучи належним чином повідомленою про дату час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України (а.с.36, 51, 53, 54-55). Заяв та клопотань про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи у її відсутності на адресу суду від останньої не надходили.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Зі згоди представника позивача у відповідності до ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд визнав за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідачки на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст.ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими обставинами вони підтверджуються (п. 1 ч. 1 ст. 264 ЦПК України).

Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Відповідачка не скористалася своїм правом, передбаченим ст.ст. 76-83, 174 та 191 ЦПК України та не подала до суду заперечень щодо вимог позивача та доказів на їх спростування, а тому за відсутності доказів поважності причин неподання відповідачкою заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.

Отже, сторони у справі на власний розсуд розпорядились своїми правами щодо предмета спору, а тому несуть ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням ними відповідних процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України).

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).

Із матеріалів справи вбачається, що при укладанні Договору сторони керувались статтею 3 Закону України "Про електрону комерцію" де зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11Закону України"Про електронну комерцію").

Частиною п`ятою статті 11 Закону України "Про електронну комерцію"встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію"визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

З урахуванням викладеного вбачається, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК).

У силу частини першої статті 638 ЦК договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

Висновок щодо правомірності укладення кредитного договору шляхом підписання електронним цифровим підписом викладено у постанові Верховного Суду від 12.01.2021, справа № 524/5556/19, провадження № 61-16243св20.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09.09.2020 у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20). Тобто судова практика у цій категорії справ є незмінною.

Відповідно до статті 204 ЦК правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1ст. 627 ЦК України).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1054 ЦК). Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі (ч.2 ст.1056-1ЦК).

Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.

Статтями 526, 527, 530 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом відповідач порушує зобов`язання за даним договором.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.

Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Статтею 599 ЦК передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином або частково чи у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України.

Згідно положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що 01.08.2021 між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП»» та відповідачкою за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП»» укладено електронний договір № 41751 про надання фінансового кредиту (а.с.13-15).

Згідно умов кредитного договору: сума кредиту (загальний розмір) становить 2000,00 грн. (п.1.1. Договору); строк кредитування 30 днів до 30.08.2021, але в будь-якому випадку, договір діє до повного його виконання сторонами (п.1.2. Договору); тип процентної ставки фіксована, за користування кредитом клієнт сплачує кредитодавцю проценти у розмірі 2,5 % в день (п.1.3 Договору); обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом, при цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування коштів на банківський рахунок клієнта) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Кредитодавця) включно, нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом, у випадку прострочення погашення кредиту проценти нараховуються і за прострочення, але не більше 180 календарних днів поспіль з моменту виникнення такої прострочки (п.2.3. Договору).

Відповідно до п. 1.4. Договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом.

Також пунктом 1.1. Договору передбачено, що ТОВ надає Клієнту фінансовий кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах та в порядку, визначених Договором.

Як вбачається із виписки з особового рахунка за кредитним договором № 41751 (а.с.8) станом на 25.06.2024 у відповідачки наявна заборгованість у загальному розмірі 11950,00 грн.

Також п.6 Договору було передбачено, що цей Договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Всі додатки та додаткові угоди, складені Сторонами в електронному вигляді і підписані з використанням одноразового ідентифікатора, є невід`ємними частинами Договору. Підписанням цього Договору Клієнт дає свою згоду на те, щоб Графік розрахунків розміщувався в електронному вигляді в Особистому Кабінеті Клієнта, зареєстрованому на Веб-сторінці Товариства. Підписанням цього Договору Клієнт підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства. Клієнт підтверджує, що отримав від Товариства до укладення цього Договору інформацію, зазначену в частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Окрім того п. 1.7 Невід`ємною частиною цього Договору є Публічна пропозиція (оферта) Товариства на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті Товариства.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 Цивільного кодексу України (по тексту ЦК).

Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Як вбачається із довідки про ідентифікацію ОСОБА_1 , було 01.08.2021 на мобільний телефон відправлено одноразовий ідентифікатор задля акцептування договору № 41751 від 01.08.2021 (а.с.10), вказаний договір та додаток № 1 «Графік платежів» підписаний одноразовим ідентифікатором (а.с.15-16). Також в матеріалах справи наявний лист із якого вбачається, що на картку НОМЕР_1 , яка зазначена у п.7 Договору здійснено переказ коштів у сумі 2000,00 грн (а.с.21), що свідчить про укладення зазначеного договору та виконання його умов ТОВ «ФК АВІРА ГРУП», що не заперечується відповідачкою.

Відтак, ТОВ «ФК АВІРА ГРУП» свої зобов`язання перед відповідачкою за кредитним договором виконало та надало їй кредит в сумі 2000,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку останньої.

Станом на 17.02.2022 відповідачка свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів у строки передбачені Договором не виконала у зв`язку з чим у останньої виникла зазначені вище заборгованість.

17.02.2022 між ТОВ «ФК АВІРА ГРУП» та ТОВ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу № 02-17/02/2022, згідно з умовами якого ТОВ «ФК АВІРА ГРУП» відступило ТОВ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КЕШ ТУ ГОУ» право грошової вимоги за кредитними договорами відповідно до реєстру боржників (а.с.17-20).

Відповідно до витягу з реєстру боржників кредитний договір відповідача ОСОБА_1 № 41751 значиться у реєстрі боржників. Загальна сума заборгованості 11950,00 грн, яка складається із залишку по тілу кредиту в розмірі 2000,00 грн, залишку по відсотках у сумі 9950,00 грн (а.с.9).

П.п. 3.1.4 Договору про надання фінансового кредиту № 41751 від 01.08.2021 передбачено, що без згоди Клієнта Кредитодавець у праві поступитися своїм правом вимоги за даним Договором третій особі, в зв`язку, з чим відбудеться заміна сторони - Кредитодавця за цим Договором.

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК).

Отже позивач правомірно набув право грошової вимоги ТОВ «ФК АВІРА ГРУП» до відповідача за договором № 41751 про надання фінансового кредиту від 01.08.2021, що підтверджується договором про факторингу № 02-17/02/2022, згідно якого права вимоги переходять до Фактора після підписання вказаного договору та здійснення фінансування (оплати) на користь кредитора у повному обсязі в сумі вказаній у п.7.2 вказаного договору (п.6.2.3); копіями платіжних інструкцій № 3877 від 12.10.2022 та № 3669 від 21.02.2022 про сплату ТОВ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КЕШ ТУ ГОУ» на рахунок ТОВ «ФК АВІРА ГРУП» відповідних суми передбачених п. 7.2 договору факторингу (а.с.25-25 зворот); та витягом з реєстру боржників (а.с.9).

У ході судового розгляду доказів своєчасного виконання зобов`язання з повернення кредиту судом не здобуто.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Із встановлених судом обставин убачається, що не виконання відповідачкою належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за договором кредиту між нею та ТОВ «ФК АВІРА ГРУП» в обумовлені договором строки, призвело до порушення прав позивача, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до пункту 6 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу до матеріалів справи долучено копію Договору про надання правової допомоги від 29.12.2023 (а.с.11-12), копія Довіреності від 29.12.2023 (а.с.7, 41 зворот - 42), копію платіжної інструкції № 34109 від 06.01.2025 (а.с.45 зворот), акту про отримання правової допомоги від 06.01.2025 (а.с.42 зворот), копією рахунку № 06.01.2025-1 від 06.01.2025 (а.с.46), копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС № 8096/10 від 18.07.2019, тому з урахуванням вимог ст.137 ЦПК України суд вважає, що з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 10500,00 грн. Клопотань про зменшення суми витрат на правничу допомогу в порядку ч.5 ст. 137 ЦПК України від відповідачки на адресу суду не надходило.

Окрім того, згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються із 2422,40 гривень сплаченого судового збору, що підтверджується копією платіжної інструкції № 32719 від 05.11.2024 (а.с.1).

Керуючись ст. ст. 525-527, 530, 598-599, 610, 615, 629, 634, 1054, пунктом 18. Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 211, 247, 258, 259, 263, 265, 268, 280, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , (РНОКПП - НОМЕР_2 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КЕШ ТУ ГОУ» (код ЄДРПОУ-42228158, місцезнаходження: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 82, офіс 7), заборгованість за кредитним договором про надання коштів на умовах фінансового кредиту № 41751 від 01.08.2021 року в розмірі 11950,00 (Одинадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , (РНОКПП - НОМЕР_2 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КЕШ ТУ ГОУ» (код ЄДРПОУ-42228158, місцезнаходження: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 82, офіс 7), у рахунок відшкодування витрат зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 (Двох тисяч чотирьохста двадцяти двох) гривень 40 коп. та витрат на правничу допомогу в розмірі 10500,00 (Десяти тисяч п`ятиста) гривень 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Вінницької області, протягом тридцяти днів, починаючи з дня проголошення, чи отримання копії рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.О.Дамчук