Справа № 585/4973/24
Номер провадження 2/585/134/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - Євтюшенкової В.І.,

з участю секретаря судового засідання - Зубко К.В.,

Справа № 585/4973/24, провадження № 2/585/134/25

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянув у залі судових засідань у порядку спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні справу про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Представники позивача: Дашко Володимир Миколайович, який діє на підставі довіреності №9820-К-Н-О від 20.10.2023, Меркулова Валерія Валеріївна, яка діє на підставі довіреності №9819-К-Н-Н від 23.10.2023,

представник відповідача Єрньєй Алла Анатоліївна, яка діє на підставі Наказу про надання безоплатної вторинної правової допомоги від 25.12.2024.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

До суду звернулося АТ КБ «ПриватБанк» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 15.01.2024 та судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 26.04.2023 року здійснено ідентифікацію клієнта та ОСОБА_1 (далі - Відповідач) підписав Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Підпис Відповідачем здійснено власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». Відповідачем погоджено використання OTP пароля в якості підпису та інших видів простого електронного підпису, а саме при здійсненні будь-якої операцій та правочинів між Сторонами за допомогою ОТР паролю як простого електронного підпису Сторони домовилися вважати, що він однозначно ідентифікує особу Клієнта та є логічно пов`язаний із електронними даними про будь-яку операцію або правочин виключно за умови, якщо підтвердження Клієнтом здійснення операції або укладення правочину здійснено шляхом введення у відповідне поле інтерфейсу програмного комплексу або сайту Банку цифрової послідовності, яка повністю ідентична надісланому Банком ОТП-паролю на фінансовий номер телефону Клієнта. У подальшому Відповідач виявив бажання отримати послугу «Миттєва розстрочку. Кредит готівкою», ознайомився із актуальними умовами кредитування та 15.01.2024 року підписав Паспорт кредиту за допомогою OTP пароля (копія Паспорту кредиту додається до позовної заяви). Після чого із Відповідачем за допомогою OTP пароля було підписано Кредитний договір б/н від 15.01.2024 про надання строкового кредиту у розмірі 45000.00 грн. шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника на строк 36 місяців із встановленням річної відсоткової ставки у розмірі 18 %. Додатково із Відповідачем за допомогою OTP пароля підписаний Графік кредиту. Позивач виконав умови договору та надав Відповідачу кредитні кошти. Відповідач не надавав своєчасно Позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору та Графіку кредиту, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором та підтверджується випискою за рахунком. Таким чином, у порушення умов Договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов`язання за вказаним договором відповідно до Графіку кредиту не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Добровільно Відповідач заборгованість не погашає, тому представник позивача просить стягнути з Відповідача суму заборгованості за кредитним Договором про надання банківських послуг б/н від 15.01.2024 у розмірі 46341,66 грн., яка виникла станом 21.11.2024 та сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Відповідач надав суду відзив, в якому зазначив, що позов не визнає у повному обсязі. Свою позицію мотивує тим, що ним, ОСОБА_1 було підписано лише згоду на отримання та відкриття карткового рахунку, але жодним чином не кредитний договір, як зазначає позивач. банк зобов`язаний надіслати клієнту примірник підписаного в електронній формі документа, що дає змогу встановити дату і час його підписання та дату відправлення на адресу електронної пошти, зазначеної клієнтом, або надати документ в інший спосіб, узгоджений з клієнтом. Проте жодного договору він не отримував, що є порушенням зі сторони позивача договірних відносин. Позивач використав його підпис для підписання кредитного договору 15.01.2024. Позивачем не дотримано процедури: надання інформації щодо процесу підписання конкретного документа та доведення її достовірності, підтвердження факту ознайомлення клієнта з текстом документа, що підписувався. 26.04.2023 ним підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг з метою відкриття карткового рахунку для отримання заробітної плати, але жодним чином не для отримання кредитних коштів. Позивач у позові зазначає, що ним ( ОСОБА_1 ) було погоджено використання ОТР пароля в якості підпису, електронного підпису, а саме при здійсненні будь якої операції правочинів між сторонами за допомогою ОТР паролю як простого електронного підпису сторони домовились вважати, що він однозначно ідентифікує особу та є логічно пов`язаний із електронними даними про будь яку операцію або виключно за умови, якщо підтвердження клієнтом здійснення операції укладення правочину здійснено шляхом введення у відповідне поле програмного комплексу або сайту банку цифрової послідовності, яка ідентична надісланому банком ОТП-паролю на фінансовий номер телефону клієнта. Проте, позивач не надає жодним чином електронний ідентифікатор, який був надісланий на фінансовий номер телефону , а просто скопійований і встановлений підпис. У договорах, наданих позивачем жодного фінансового номеру клієнта не зазначено, а отже жодного ОТП паролю на його номер телефону не направлялось. Позивач, в якості доказу додає кредитний договір від 15.01.2024, проте згідно аркушу судової справи 46 « ця інформація зберігає чинність та є актуальною до 15.01.2024», хоча ніби - то договір підписано 15.01.2024. Крім цього, позивачем в самостійному порядку було списано кошти з рахунку відповідача, станом на 22.11.2024 на загальну суму 43055,97 грн., що підтверджується наданою позивачем випискою по картці, а з урахуванням сплачений сум у грудні 2024, борг сплачено у повному обсязі. То позивачем обрано невірний спосіб захисту, оскільки жодного кредитного договору з позивачем укладено не було. Отже позивачем мало бути заявлено вимогу про стягнення безпідставно набутих коштів, але жодним чином не кредитних коштів. Заперечуючи укладення будь-яких кредитних відносин, підписання кредитних договорів з позивачем, просить у задоволенні позову відмовити.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

05.12.2024 судом відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.58).

Клопотання про інший порядок розгляду справи від сторін не надходило.

Інші процесуальні дії передбачені п.3 ч.3 ст. 265 ЦПК України судом не застосовувались.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

26.04.2023 ОСОБА_1 заповнено Заяву про підписанням якої на підставі ст. 634 ЦК України клієнт приєднався до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», «Автоплатежі», Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ`ПриватБанк», що розміщені в мережі Інтернет https://privatbank.ua/terms в редакції, чинній на дату підписання Заяви, які разом становлять змішаний договір: Договір банківського рахунка, споживчого кредиту та обслуговування платіжного інструменту та Генеральний кредитний договір частині надання споживчих кредитів «Кредитна картка», «Оплата частинами», «Миттєва розстрочка», підписанням якої клієнт прийняв всі права і обов`язки, встановлені в цьому Договорі та зобов`язався належним чином їх виконувати. Ціль відкриття рахунка: власні потреби.

Заява, підписана відповідачем та містить істотні та інші умови Договору «Кредитні картки», інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, реальної річної процентної ставки, відсотків річних, порядок повернення кредиту та додаткову інформацію (а.с.22-33)

15.01.2024 між сторонами укладено Кредитний договір №б.н, сума кредиту 45000 грн., строк кредитування - 36 місяців, процентна ставка - 1,5% сплачується щомісяця від загальної суми кредиту (18% річних). Тип процентної ставки - фіксована.(а.с.34-40).

Додатково із Відповідачем за допомогою OTP пароля підписаний Графік кредиту (а.с.41-43) та Паспорт споживчого кредиту (а.с.44-46, 47-48,96-98,99-100).

На підтвердження підписання в електронному вигляді Кредитного договору №б.н, Паспорту кредиту від 15.01.20245 та Графіку кредиту долучено Витяг створення і перевірки кваліфікованого електронного підпису (а.с.103).

На підставі укладеного Договору Відповідач отримав платіжний інструмент - кредитну картку номер - НОМЕР_1 , та користувався кредитними коштами, що вбачається з виписки за договором №б/н за період з 15.01.2024 по 22.11.2024 (а.с.21).

Згідно розрахунку заборгованості за Договором №б/н від 15.01.2024, станом на 21.11.2024 року Відповідач перед Позивачем має заборгованість у розмірі 46341,66 грн., яка складається з 42500 грн. - заборгованості за тілом кредиту, та 3841,66 грн. - заборгованості за простроченими відсотками (а.с. 20).

Відповідачем до відзиву долучено виписку по картці/рахунку НОМЕР_2 і додатковим рахункам договору №SAMDNWFC1 від 13.02.2017, тоді як предметом розгляду даної справи є заборгованість за кредитним договором від 15.01.2024, на умовах якого позивачу видано картку № НОМЕР_1 (а.с.21).

Між сторонами склалися правовідносини з приводу виконання зобов`язання щодо кредитної заборгованості, які врегульовані нормами Цивільного кодексу України.

Норми права, застосовані судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 628 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Мотиви суду.

Суд оцінив за власним переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому, так і кожному окремо, враховує всі надані докази і вважає, що існують підстави для задоволення позову.

Суд прийшов до такого висновку, виходячи з наступного.

15.01.2024 між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем укладено Договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 45000 грн, який використав, але припинив надавати своєчасно Позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором та підтверджується Випискою за рахунком (а.с.20, 21).

На підтвердження підписання в електронному вигляді Кредитного договору №б.н, Паспорту кредиту від 15.01.20245 та Графіку кредиту долучено Витяг створення і перевірки кваліфікованого електронного підпису позичальника (а.с.103).

Відповідно до п.8 розділу І Положення про використання електронного підпису та електронної печатки, затвердженого Постановою Правління Національного банку України 20.12.2023 №172 , особа, що підписала електронний документ ЕП, у такий спосіб засвідчує, що ознайомилася з усім текстом документа, повністю зрозуміла його зміст, не має заперечень до тексту документа (або її заперечення внесені як окремий реквізит документа) і свідомо використала свій ЕП у контексті, передбаченому документом (підписала, затвердила, погодила, завізувала, засвідчила, ознайомилася).

У порушення умов Договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 46341,66 грн. (42500 грн - тіло кредиту, 3841,66 грн. - заборгованість за простроченими відсотками), яка підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача у примусовому порядку.

Посилання відповідача на відсутність договірних відносин між ним та позивачем, не ознайомлення його з текстом документа, не підписання ним кредитного договору спростовується наданими стороною позивача доказами, які в сукупності, суд вважає належними на підтвердження існування договірних відносин між сторонами (а.с. 34-40, 44-46, 47-48,96-98,99-100, 103).

З наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с.20) та Виписки за договором №б.н за період з 15.01.2024 по 22.11.2024 (а.с.21) вбачається, що відповідач користувався наданими кредитними коштами, проте вчасно умови Договору щодо сплати відсотків та тіла кредиту, не виконував, внаслідок чого виникла заборгованість, розмір якої суд вважає доведеним.

Щодо посилання відповідача на списання коштів з його рахунку банківською установою в самостійному порядку, внаслідок чого кошти у розмірі 43055,97 грн. були повернуті, а також посилання на невірно обраний спосіб захисту та необхідність заявлення позивачем позову про стягнення безпідставно набутих, а не кредитних коштів, то з такою позицією суд не погоджується, оскільки саме відповідач, який вважає, що указані кошти були списані з його рахунку поза дією кредитного договору мав заявити позов про стягнення безпідставно набутих коштів, але з відповідними претензіями він до позивача не звертався (таких доказів суду не надано), зважаючи на що, суд дійшов висновку про те, що останній вважав, що такі кошти стягуються банківською установою на умовах кредитного договору.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Суд погоджується з твердженням відповідача про те, що сторона позивача посилається на Постанову Національного банку від 13.12.2019 №151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України», яка втратила чинність на підставі Постанови Національного банку №172 від 20.12.2023, проте зазначене висновків суду не спростовує і на вирішення спору не впливає.

Інші доводи сторін, висновків суду не спростовують, при цьому суд звертає увагу на ті обставини, що відповідно до правил п.41 «Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у розмірі 2422,40 грн. судового збору (а.с.55).

Судом також застосовані інші норми процесуального права, а саме: ст.ст. 5, 12, 13,19, 76-81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України.

Суд вирішив:

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( НОМЕР_3 ) на користь АТ КБ «ПриватБанк» () заборгованість станом на 21.11.2024 за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 15.01.2024 року у розмірі 46341 (сорок шість тисяч триста сорок одна) грн. 66 коп. та сплачений судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять два) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», ел. пошта , тел. 21, адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, .

Представник позивача: Дашко Володимир Миколайович, ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_2 , тел. НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_1 , тел. НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 .

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. І. Євтюшенкова