Справа №949/2613/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2025 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Отупор К.М.,

при секретарі судового засідання Катюха К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором,

в с т а н о в и в :

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 06 листопада 2019 року ОСОБА_1 уклала з АТ "Ідея Банк" кредитний договір №Z06.22378.005915643.

07 липня 2023 року між АТ "Ідея Банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №07072023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №Z06.22378.005915643 від 06 листопада 2019 року, перейшло до ТОВ "ФК "ЄАПБ"

Відповідно до реєстру боржників №1 до договору факторингу, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №Z06.22378.005915643 в сумі 77691,15 грн, з яких: 37497,88 грн. - заборгованість за основним боргом, 16356,30 грн. - заборгованість за відсотками, 23836,97 грн. - заборгованість за комісями.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалися нарахування жодних штрафних санкцій.

Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК "ЄАПБ" за кредитним договором №Z06.22378.005915643 в сумі 27895 грн, з яких: 77691,15 грн, з яких: 37497,88 грн. - заборгованість за основним боргом, 16356,30 грн. - заборгованість за відсотками, 23836,97 грн. - заборгованість за комісями.

Разом з тим, 10 лютого 2021 року між ТОВ "Кредитна установа "Європейська кредитна група" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №/631754.

Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 7 кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін.

24 грудня 2021 року між ТОВ "Кредитна установа "Європейська кредитна група" та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №24122021, відповідно до умов якого ТОВ "Кредитна установа "Європейська кредитна група" передає (відступає) ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належніТОВ "Кредитна установа "Європейська кредитна група" права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Згідно п. 1.2 договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників, згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною договору факторингу.

Відповідно до реєстру боржників 24 грудня 2021 року до договору факторингу №24122021, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 11955 грн., з яких: 3000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 8955 грн. - сума заборгованості за відсотками.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалися нарахування жодних штрафних санкцій.

Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК "ЄАПБ" за кредитним договором №/631754 в сумі 11955 грн., з яких: 3000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 8955 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Представник позивача ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі та просить суд його задоволити.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилися. Від відповідача на адресу суду надійшли письмові пояснення в яких вона просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Розгляд справи просить суд проводити без його та відповідача участі.

У письмових поясненнях зазначила, що з позовними вимогами представника позивача не погоджується з огляду на наступне.

Так, 06.11.2019 між нею та Акціонерним товариством «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» укладено договір кредиту та страхування Z06.22378.005915643. Згідно вказаного договору банк надав мені кредит у сумі 44 800,00 грн.

На виконання вимог договору нею, починаючи з 04.12.2019, здійснювалося погашення кредитної суми через банківський термінал КБ «Приватбанк» щомісячно, що підтверджується платіжними інструкціями вказаної банківської установи, копії яких додаються до письмових пояснень. Згідно вищевказаних платіжних інструкцій, нею погашено кредит на загальну суму 45 507 грн., тобто тіло кредиту є погашеним у повному обсязі, що свідчить про безпідставність заявлених представником позивача вимог у частині стягнення за Кредитним договором №Z06.22378.005915643..

З огляду на це, вважає, що позовна вимога про стягнення з неї заборгованості за Кредитним договором №Z06.22378.005915643 не підлягає задоволенню, враховуючи відсутність належних та допустимих доказів про наявність суми заборгованості за основним боргом у сумі 37 497,88 грн., що суттєво впливає на заборгованості за відсотками та комісіями.

Що стосується укладення Кредитного договору №/631754 від 10.02.2021, то повідомляє наступне.

Вона заперечую факт існування будь-якого договору між мною та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група». Вона ніколи не укладала договорів із вказаною вище компанією, за якими могла би мати грошові зобов`язання. Окрім того, як вбачається зі змісту договору, вказаний документ підписаний нею за допомогою електронного підпису, тобто не власноручно. Зазначає, що ніяких договорів за допомогою електронного підпису вона ніколи і ні з ким не підписувала та досвіду підписання таким способом вона не має.

З огляду на це, вважає, що позовна вимога про стягнення з неї заборгованості за Кредитним договором №/631754 не підлягає задоволенню, адже є безпідставною, враховуючи відсутність належних та допустимих доказів укладання нею з Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» вищевказаного договору.

Враховуючи вищенаведене, не вбачає підстав для стягнення з неї на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суми заборгованості за кредитними договорами у розмірі 89 646,15 грн., а тому просить відмовити у позовних вимогах представника позивача у повному обсязі.

09 травня 2024 року на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому представник позивача заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задоволити.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд приходить до наступного висновку.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною 1ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Нормами статей 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Судом встановлено, що 06 листопада 2019 року ОСОБА_1 уклала з АТ "Ідея Банк" кредитний договір №Z06.22378.005915643 (а.с.5-6)

07 липня 2023 року між АТ "Ідея Банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №07072023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №Z06.22378.005915643 від 06 листопада 2019 року, перейшло до ТОВ "ФК "ЄАПБ" (а.с.14-15)

Відповідно до реєстру боржників №1 до договору факторингу, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №Z06.22378.005915643 в сумі 77691,15 грн, з яких: 37497,88 грн. - заборгованість за основним боргом, 16356,30 грн. - заборгованість за відсотками, 23836,97 грн. - заборгованість за комісями (а.с.16)

Згідно з п. 1.4. кредитного договору, кредит надавався строком на 48 місяців (а.с.5).

Разом з тим, 10 лютого 2021 року між ТОВ "Кредитна установа "Європейська кредитна група" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №/631754 (а.с.20).

Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 7 кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін.

24 грудня 2021 року між ТОВ "Кредитна установа "Європейська кредитна група" та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №24122021, відповідно до умов якого ТОВ "Кредитна установа "Європейська кредитна група" передає (відступає) ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належніТОВ "Кредитна установа "Європейська кредитна група" права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с.27-30).

Відповідно до реєстру боржників 24 грудня 2021 року до договору факторингу №24122021, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 11955 грн., з яких: 3000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 8955 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.31).

Згідно з п. 1.2. кредитного договору, кредит надавався строком на 25 днів, тобто до 06 березня 2021 року. Дата надання кредиту 10 лютого 2021 року.

З Додатку №1 до кредитного договору (графік платежів) видно, що сума кредиту склала 3000 гривень, проценти за користування 1837,50 гривень, кількість днів у розрахунковому періоді 25, а саме з 10 лютого 2021 року по 06 березня 2021 року. Тобто загальна вартість кредиту становить 4837,50 гривень (а.с.21).

Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, висловленим у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Права та інтереси кредитодавця в охоронюваних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, однак в порядку вказаної правової норми такої позовної вимоги заявлено не було. Тому суд не вправі вийти за межі заявлених вимог з огляду на дію принципу диспозитивності цивільного судочинства.

Разом з тим Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" від 15.03.2022 № 2120-IX (далі Закон № 2120-IX) передбачено звільнення позичальника від відповідальності за прострочення грошового зобов`язання згідно з договором кредиту (позики), укладеним банком чи іншим кредитодавцем (позикодавцем).

Отже, до стягнення з відповідача на користь нового кредитора підлягає стягненню чітко визначена контрагентами договору про надання фінансового кредиту заборгованість:

- за договором про надання фінансого кредиту №/631754 року в розмірі 4837,50 гривень;

При цьому заборгованість, яка нарахована первинним кредитором поза строком кредитування та більше узгодженої в графіку платежів загальної вартості кредиту (відсотків), до стягнення не підлягає, позаяк здійснення нарахувань за цими межами є неправомірним.

Так, матеріали справи не містять доказів, що відповідач розумів, ознайомилася та погодився з Правилами надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, які розміщені на веб-сайті первинного кредитора.

Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються кредитором, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим він має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

Тому неможливо застосувати до спірних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України.

Доцільним є застосування при вирішенні спору висновків постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року в справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19), які в т.ч. викладені щодо правильного застосування норм права, зокрема, щодо належності та допустимості інших складових кредитного договору, які розміщені на веб-сайті кредитора, а також особливостей, за відповідних обставин, укладення договору приєднання в порядку ст.634 ЦПК України та необхідності врахування принципу захисту прав споживачів фінансових послуг.

Поготів, відповідно до ч.8 ст.18 Закону України "Про захист прав споживачів" нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача.

Відмовляючи у стягненні нарахованої поза межами встановленого строку кредитування заборгованості, суд зауважує на застосуванні положення contra proferentem.

В постанові Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року у справі № 352/1950/15-ц (провадження № 61-2973св22) зазначено, що договір, як приватноправова категорія, оскільки є універсальним регулятором між учасниками цивільних відносин, має на меті забезпечити регулювання цивільних відносин, та має бути спрямований на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Тлумачення правочину - це з`ясування змісту дійсного одностороннього правочину чи договору (двостороннього або багатостороннього правочину), з тексту якого неможливо встановити справжню волю сторони (сторін). Потреба в тлумаченні виникає в разі різного розуміння змісту правочину його сторонами, зокрема при невизначеності і незрозумілості буквального значення слів, понять і термінів. Згідно з частиною першою ст. 637 ЦК України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до ст. 213 цього Кодексу.

Висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, зробленому у постанові від 14 травня 2022 року у справі № 944/3046/20 (провадження № 61-19719св21), стверджується, що у разі, якщо з`ясувати справжній зміст відповідної умови договору неможливо за допомогою загальних підходів до тлумачення змісту правочину, передбачених у ч.ч. 3, 4 ст. 213 ЦК України, слід застосовувати тлумачення "contra proferentem". "Contra proferentem" (лат. "verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem") - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав. Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. Це правило застосовується не тільки в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. Це правило підлягає застосуванню не тільки щодо умов, які "не були індивідуально узгоджені" ("no individually negotiated"), але також щодо умов, які хоча і були індивідуально узгоджені, проте були включені в договір "під переважним впливом однієї зі сторін". Тобто contra proferentem має застосовуватися у разі, якщо є два різні тлумачення умови (чи умов) договору, а не дві відмінні редакції певної умови (умов) договору, з врахуванням того, що: contra proferentem має на меті поставити сторону, яка припустила двозначність, в невигідне становище. Оскільки саме вона допустила таку двозначність; contra proferentem спрямований на охорону обґрунтованих очікувань сторони, яка не мала вибору при укладенні договору (у тому числі при виборі мови і формулювань); contra proferentem застосовується у тому випадку, коли очевидно, що лише одна сторона брала участь в процесі вибору відповідних формулювань чи формулюванні тих або інших умов в договорі чи навіть складала проект усього договору або навіть тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою; у разі неясності умов договору тлумачення умов договору повинно здійснюватися на користь контрагента сторони, яка підготувала проект договору або запропонувала формулювання відповідної умови. Поки не доведене інше, презюмується, що такою стороною була особа, яка є професіоналом у відповідній сфері, що вимагає спеціальних знань.

Отже, при стягненні заявленої позивачем заборгованості необхідно керуватись чітко обумовленими між контрагентами кредитного договору умовами, якими визначено ціну кредиту і строк кредитування, а не завуальованими умовами, які дозвоили кредитодавцю вийти за межі узгодженого строку та нарахувати непропорційно великі суми грошових коштів за користування кредитом.

Це не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.

Разом з тим згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного вкидання зобов`язання.

Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Щодо стягнення заборгованості за кредитним договором №Z06.22378.005915643, суд зазначає наступне.

З 05 грудня 2019 року по 24 жовтня 2021 року, відповідачка здійнювала платежі в рахунок погашення кредитної заборгованості за договором №Z06.22378.005915643 на загальну суму 43897 грн., які слід зарахувати в рахунок погашення заборгованості (77691,15 грн. - 43897 грн. = 33794,15 грн.).

Таким чином, наявні правові підстави для стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором №Z06.22378.005915643 у розмірі 33794,15 грн., у зв`язку чим, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України).

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Справедливість, добросовісність та розумність згідно із пунктом 6 ст. 3 ЦК України є одними із загальних засад цивільного законодавства.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з частковим задоволенням позову, відповідачем підлягає відшкодуванню сума судового збору пропорційна до розміру задоволених вимог, а саме 1156,62 грн. (38631,65 грн. х 2684 грн. / 89646,15 грн).

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 256, 258, 525, 526, 530, 546, 549, 550, 598, 610-612, 625, 633, 634, 638, 641, 642, 1046-1054, 1056-1 ЦК України, та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 28, 76-82, 247, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 352, 354-355 ЦПК України, суд -,

У Х В А Л И В:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (реквізити IBAN № НОМЕР_1 у АТ "Таскомбанк") суму заборгованості:

- за кредитним договором №Z06.22378.005915643 від 06 листопада 2019 року у розмірі 33794,15 грн. (тридцять три тисячі сімсот дев`яносто чотири гривні 15 коп.),

- за кредитним договором №/631754 від 10 лютого 2021 року в сумі 4837,50 грн. (чотири тисячі вісімсот тридцять сім гривень 50 коп.), а всього 38631,65 грн. (тридцять вісім тисяч шістсот тридцять одна гривня 65 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (реквізити IBAN № НОМЕР_1 у АТ "Таскомбанк") судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1156,62 грн. (одна тисяча сто п`ятдесят шість гривень 62 коп.).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", , місцезнаходження юридичної особи: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30.

Відповідач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Дубровицького

районного суду Отупор К.М.