Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/534/24
Провадження № 2/382/46/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року Яготинський районний суд Київської області

у складі:

головуючого судді Савчака С.П.,

секретар судового засідання Голованова В.І.,

за участі:

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготин Бориспільського району Київської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спільне майно подружжя -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , за яким просить:

- витребувати з чужого незаконного володіння, а саме з володіння ОСОБА_3 , розташований по АДРЕСА_1 існуючий індивідуальний житловий будинок садибного типу № 4 з господарськими будівлями і спорудами;

- скасувати запис про реєстрацію права власності на індивідуальний житловий будинок садибного типу № 4 з господарськими будівлями і спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 ;

- визнати розташований по АДРЕСА_1 існуючий індивідуальний житловий будинок садибного типу № 4 з господарськими будівлями і спорудами об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ;

- визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 право власності, за кожним на 1/2 ідеальну частку у індивідуальному житловому будинку садибного типу № 4, який розташований по АДРЕСА_1 без реального його поділу;

- визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 право власності, за кожним на 1/2 ідеальну частку у земельній ділянці для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,0736 га з кадастровим номером № :06:020:0047, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 без реального її поділу (похідна вимога).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що під час перебування у шлюбі з 23 липня 2004 року по 01 квітня 2013 року сторони придбали недобудований будинок 60 % готовністю за АДРЕСА_1 , який був оформлений на відповідачку. Готовність до експлуатації спірного будинку становила 60 %, а на земельній ділянці розташовувався погріб та їх вартість становила 27 165 грн.

На момент купівлі спірного будинку було побудовано лише фундамент, цоколь, стіни та дах і він не був придатний до проживання.

У 2008 році всі будівельні роботи у спірному будинку було завершено та його можна було вводити в експлуатацію, що підтверджується технічними паспортами від 23.10.2012 та 01.07.2015 р. У тому ж 2008 році позивач з відповідачкою разом з дітьми вселилися до нього та почали проживати. В будинку працювала автономна система водяного опалення, була електроенергія, природний газ, проточна холодна та гаряча вода, каналізація. У спірному будинку позивач проживав до 2013 року, а відповідачка з дітьми до 2018 року.

У 2010 році відповідачка приватизувала земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд площею 0,0736 га з кадастровим номером 0:06:020:0047 на якій розташовувався спірний будинок та погріб.

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 16.09.2014 року спірний будинок було визнано об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, як недобудований, хоча на той час будівництво будинку було повністю ними завершено.

Закінчений будівництвом спірний будинок позивач спільно з відповідачкою намагалися ввести в експлуатацію подаючи у 2015 році до департаменту ДАБІ в Київській області Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, однак їм було відмовлено, в зв`язку з чим право власності не було зареєстровано. В подальшому відповідачка відмовилася вчиняти будь-які дії для введення спірного будинку в експлуатацію, будинок не було введено в експлуатацію та не було зареєстровано право власності на нього.

У 2014 році відповідачка подарувала земельну ділянку на якому розташовано спірний будинок своєму батькові ОСОБА_4 . Після цього, ОСОБА_4 не будувавши його, але як забудовник ввів спірний будинок в експлуатацію, зареєстрував на нього право власності та у 2017 році подарував його та земельну ділянку відповідачці. Право власності не весь спірний будинок без згоди позивача зареєстровано за відповідачкою на підставі договору дарування.

На момент придбання (26.10.2005 року) спірний будинок ще не був об`єктом нерухомості, однак існуючий на даний час спірний будинок є об`єктом нерухомості і тим самим майном, який був придбаний сторонами під час перебування у шлюбі та добудований у 2008 році, а тому він є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, а тому позивач має право власності на 1/2 ідеальну частку спірного будинку з господарськими будівлями та спорудами. Крім того, оскільки спірний будинок розташовано на земельній ділянці призначеній для його обслуговування, а тому ця земельна ділянка є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя і підлягає поділу між подружжям у розмірі частки права власності в спільному майні (спірному будинку).

На сьогодні між позивачем та відповідачкою виникли спірні відносини щодо будинку, оскільки він позбавлений права на 1/2 частку у спільному майні подружжя та можливості володіти і користуватися нею, як співвласник спірного будинку. На даний час відповідачка, її діти та сам ОСОБА_4 не живуть у спірному будинку.

За відзивом на позовну заяву представник відповідачки просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відзив обґрунтовано тим, що шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 згідно рішення Яготинського районного суду Київської області від 01.04.2013 року був розірваний.

На час набуття (22.11.2017 року) спірного майна у власність позивач та відповідачка у шлюбі не перебували. Житловий будинок, а також земельна ділянка, яка призначена для будівництва та його обслуговування, які розташовані по АДРЕСА_1 було набуто ОСОБА_3 на підставі договорів дарування від 22.11.2017 року.

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 16.09.2014 року недобудований будинок за адресою: АДРЕСА_2 визнано об`єктом спільної сумісної власності позивача та відповідачки. При цьому, цим же рішенням суду встановлено, що земельна ділянка, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 та призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд відповідно до державного акту від 03.09.2010 року на право власності є особистою приватною власністю ОСОБА_3 . Рішення суду набрало законної сили 26.09.2014 року та не оскаржувалося.

ОСОБА_3 дійсно подарувала ОСОБА_4 належну їй земельну ділянку площею 0,0736 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 (на даний час АДРЕСА_3 ). Договір дарування є дійсним, оскільки згоди позивача на його укладення закон не потребує, оскільки вказана земельна ділянка визнана особистою власністю відповідачки, оскільки придбана нею у приватну власність під час шлюбу, але шляхом приватизації.

Дійсно протягом тривалого часу на подарованій земельній ділянці був розташований недобудований будинок, однак будь-яких документів на даний об`єкт у ОСОБА_4 не було. БТІ було повідомлено ОСОБА_4 про те, що будь-якого об`єкту нерухомості за адресою: АДРЕСА_2 не зареєстровано.

У 2017 році ОСОБА_4 добудував за власний рахунок вказаний об`єкт нерухомого майна та у зв`язку з чим ним 03.03.2017 року було подано до ДАБІ у Київській області повідомлення про початок будівельних робіт.

07.04.2017 року ОСОБА_4 був розроблений будівельний паспорт на будівництво індивідуального житлового будинку та господарських будівель по АДРЕСА_2 .

У вересня 2017 року ОСОБА_4 було завершено будівництво будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 та 08.09.2017 року він отримав декларацію про готовність до експлуатації об`єкту, яка здійснена на підставі будівельного паспорту.

На підставі Декларації про готовність об`єкта до експлуатації зареєстрованою Інспекцією ДАБІ у Київській області 08.09.2017 року ОСОБА_4 набув та зареєстрував право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту реєстрації.

До завершення будівництва, прийняття до експлуатації та державної реєстрації права власності житловий будинок є об`єктом незавершеного будівництва сукупністю матеріалів, обладнання тощо, які були використанні у процесі такого будівництва, тобто сукупністю речей щодо яких можуть виникати цивільні права та обов`язки.

Новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу житлового будинку лише після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього.

Позивач набувши право власності на частину недобудованого житлового будинку по АДРЕСА_2 не тільки не провів державну реєстрацію свого правовстановлюючого документу, а й не проводив ніяких робіт по його будівництву.

У відповідачки також були відсутні фінанси для того, щоб самостійно завершити будівництво, а тому вона була вимушена подарувати земельну ділянку своєму батьку ОСОБА_4 , який за власні кошти добудував об`єкт нерухомого майна та 08.09.2017 року отримав декларацію про готовність до експлуатації об`єкту, яка здійснена на підставі будівельного паспорту.

Ухвалою від 11.04.2024 року відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою від 10.05.2024 року закрито підготовче провадження та витребувано у приватних нотаріусів Черних О.В., Овчаренко І.Ж. договір дарування земельної ділянки укладеного 20.06.2014 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , витяг з реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку, договори дарування житлового будинку та земельної ділянки укладених 22.11.2017 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , витяги з реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на житловий будинок та земельну ділянку. Викликано в судове засідання свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Ухвалою від 28.06.2024 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково. Накладено арешт на індивідуальний житловий будинок садибного типу № 4, який знаходиться по АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_3 , номер запису про право власності 23515967, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 255.

Ухвалою від 19.11.2024 року викликано для повторного допиту свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , задоволено клопотання ОСОБА_1 про його допит як свідка. Витребувано у КП КОР «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» інвентаризаційну справу на житловий будинок.

В судовому засіданні 23.10.2024 року суд відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України без постановлення окремого процесуального документу ухвалив роздрукувати з ЄДРСР копії рішень копію рішення Яготинського районного суду Київської області від 18.08.2015 року у справі № 382/966/15 та рішенням щодо наслідків його апеляційного оскарження, копію рішення Яготинського районного суду Київської області від 09.06.2023 року та рішенням щодо наслідків його апеляційного оскарження з долученням їх до справи.

В судовому засіданні 26.07.2024 року ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав. Щодо вимоги про витребування всього будинку з чужого незаконного володіння зазначив, що слід витребувати 1/2 частини будинку, оскільки він є власником половини будинку. Крім того, ОСОБА_1 пояснив, що в 2004 році він знайшов спірний будинок, будинок розташовано по АДРЕСА_3 . Будинок був 60 % готовності та він був придбаний під час його перебування в шлюбі з відповідачкою. Договір купівлі будинку оформили на відповідачку. З 2008 по 2013 рік він проживав з сім`єю в будинку, добудували його повністю, але не ввели в експлуатацію. Будинок побудували в 2008 році, вони вселилися до нього та жили.

Для того, щоб ввести будинок в експлуатацію було потрібно 10 000 грн. в БТІ за документацію. В 2012 році він звертався до БТІ. Рішення суду від вересня 2014 року йому відомо, за ним він є співвласником, рішення не оскаржувалося. Право власності на підставі рішення суду він не реєстрував. По документах будинок незавершене будівництво, але вони проживали та експлуатували його.

В АТО він перебував з березня 2014 по березень 2015 року. В 2015 році він намагався сам ввести будинок в експлуатацію. В 2014 році відповідачка подарувала приватизовану земельну ділянку своєму батьку ОСОБА_4 , який зробив будинок, як новобудову і подарував відповідачці. Земельну ділянку від вражає, що вона теж є спільною власністю, придбана під час шлюбу та йому необхідна частина земельної ділянки для його частини будинку.

В судовому засіданні 26.07.2024 року представник відповідачки ОСОБА_2 зазначила, що відповідачка не визнала позовних вимог. Позивачем не доведено, що на 2014 рік будинок був побудований. За рішенням суду земельна ділянка є особистою приватною власністю відповідачки. Право власності на недобудований будинок позивач не зареєстрував. БТІ видало довідку про відсутність будівель на земельній ділянці.

Внаслідок цього, відповідачка подарувала земельну ділянку своєму батькові. Будинок був недобудований, у відповідачки не було коштів його добудувати і вона подарувала батькові. Батько добудував будинок та подарував відповідачці. Державної реєстрації права власності за договором купівлі-продажу, за рішенням суду не було здійснено, а тому відповідно до законодавства майна не існувало.

Заслухавши учасників та дослідивши докази у справі суд встановив.

За показаннями допитаного в судовому засіданні 19.11.2024 року, як свідка ОСОБА_1 він з ОСОБА_3 перебував у шлюбі з 2004 року.

ОСОБА_3 отримала 2 000 доларів як частку проданої її квартири. Він продав свій автомобіль Жигулі за 600 доларів. У нього ще були гроші. Він працював путійцем до одруження і після одруження отримуючи по 2 300 грн. Працюючи в Києві на будівництві один рік 2006 він заробляв 600 доларів в місяць. Працюючи в 2006 2007 роках в Яготині на маслозаводі отримував по 2 100 грн. ОСОБА_3 працювала теж, на маслозаводі, отримувала по 600 грн. Для придбання будинку вона взяла на заводі кредит і він його віддавав бо вона була в декреті. Крім того, взяли ще в борг гривню в куми бабусі, купили 700 доларів США, які потім віддали. За зароблені нею гроші вона купували продукти харчування та платили за світло. За зароблені ним гроші він купував будівельні матеріали.

Вони з ОСОБА_3 в жовтні 2005 року за спільні з дружиною гроші 4 500 доларів США купили недобудований будинок по АДРЕСА_2 , 60 % побудови. Договір щодо будинок підписувала дружина, бо вони так вирішили.

В будинку був лише дах, цоколь, погріб, «голі» стіни. Вікна були дерев`яні забиті руберойдом, двері були як в сараї з трьох дошок. В будинку були перегородки в трьох кімнатах, кухні та залі. ОСОБА_8 не було, лежали бруси та шифер.

Він самостійно з 2005 по 2008 рік добудував будинок, він є електриком, працював на будівництві. Він сам провів електрику, опалення, водопостачання, каналізацію.

Кулинич ніякої участі в будівництві не приймав. Будувати йому допомагали ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . ОСОБА_9 допомагав йому 5 разів латали дах, ставили коньок, вставляли руберойд де було тріснутий дах, клеїли. П`ята допомагав йому 7-8 разів утеплювати дах мінватою, підшивати стелю гіпсокартоном, копати траншею під воду, каналізацію, бетонувати підлогу (стяжку), клеїти гіпсокартон на відкоси на вікнах.

В 2008 році, в кінці літа, вони сім`єю в`їхали в будинок, будинок був готовий до проживання, вони в ньому проживали з дружиною та двома дітьми. В 2010 році дружина приватизувала землю, що під будинком на себе, для обслуговування будинку. В 2012 році ОСОБА_5 поки працював в БТІ робив інвентаризацію будинку.

З грудня 2013 року вони не жили разом з дружиною. Він пішов жити до своєї матері, а вона залишилася жити в будинку з дітьми. Весною 2014 року вони розлучилися в судовому порядку. Дружина подавала на нього на аліменти.

В 2014 році його призвали на військову службу в АТО. В 2014 році судом було винесено рішення, що він є співвласником недобудованого будинку, бо він не введений в експлуатацію. Будинок він намагався ввести в експлуатацію. В 2015 році він звертався до суду щодо поділу будинку, бо його не пускали до будинку, але суд не задовольнив вимоги. Його влаштовувало, що він співвласник недобудованого будинку. До будинку він приходив 3 чи 4 рази протягом 2013 до 2019 року. Забрав свою бетономішалку, яку купив під час шлюбу, бо каструлі то дружини, а інструмент його.

В 2014 році його колишня дружина подарувала землю своєму батьку ОСОБА_4 , але він на це згоди не давав та про це не знав. В 2017 році ОСОБА_4 подає на будівництво нового будинку, взяв дозвіл і за місяць побудував будинок. Потім він віддарив його ОСОБА_3 позбавивши його 1/2 частини. У вересні ОСОБА_3 стала власником і його не пускають до будинку. З 2017 року у нього були перешкоди щодо будинку, не було ключа, бувша жінка писала заяви до поліції щоб він туди не ходив, писала що він ображав її. Його викликали до дільничного. Жінка писала щоб позбавити його не законно батьківських прав.

Про те, що ОСОБА_4 побудував будинок та подарував його ОСОБА_3 він дізнався від сина в черні 2019 року. ОСОБА_3 в Польщі з 2017 року, спочатку їздила на три місяці. З 2019 року вона виїхала на постійне проживання з сином до Польщі. Дружина до виїзду сказала, що він не має жодного відношення до будинку та заборонила ходити до будинку. Син жив у будинку з дружиною ОСОБА_4 та квартирантами. Поки її не було він два рази приходив до будинку.

Він спочатку не давав сину дозвіл на виїзд за кордон, бо хотів побачити документи, оскільки не був вписаний в документи на будинок. Хотів щоб вона не продала будинок поки буде син. Сину було складно переходити на іншу мову. Пізніше він дав згоду на виїзд сина на навчання за кордон, після закінчення ним школи.

За показаннями допитаної в судовому засіданні 26.07.2024 року свідка ОСОБА_7 вона є матір`ю позивача. Хату знайшов і купив в ОСОБА_10 позивач, дружина позивача перебувала в декреті. В хаті були лише дах і стіни. Коли купили будинок і коли в нього вселилися свідок не пам`ятає. Вона ходила няньчить онука коли йому було десь 5 років. Позивач побудував все своїми руками, все було гарно, будинок великий і паркан. Це той самий будинок. До купівлі будинку подружжя жили в неї, а потім жили в будинку. Після того, як позивач пішов від відповідачки, то він жив у неї, а зараз проживає у дружини.

За показаннями допитаного в судовому засіданні 26.07.2024 року свідка ОСОБА_6 позивача проживав з ним по сусідству. Подружжя ОСОБА_11 начебто в 90-з роках купило недобудовану хату по АДРЕСА_1 . Хата мала каркас і дах, на думку свідка відсотків 70 будівництва. Свідок працював далекобійником та вдома бував не часті, раз у три місяці.

Подружжя спочатку облаштували одну кімнату і переїхали до неї жити. Коли саме переїхали жити свідок не пам`ятає та не знає чи було там опалення і вода. Подружжя продовжувало жити в будинку і добудовувати його.

Позивач майстер на всі руки, має знання в будівництві, і електрик, і плиточник. Хату доробляв позивач, йому допомагали друзі та сусіди. Свідок теж йому допомагав, разів 4 чи 5. Добудовували будинок років 5-6. Після будівництва будинок був жилий, обладнаний, свідок бував у ньому. Була вода, газ, проведена електрика, побудований паркан. Це один і той самий будинок. Інших споруд не має.

Крім житлового будинку, господарських будівель і споруд не було і не має. Позивач чотири роки, як не проживає в будинку.

За показаннями повторно допитаного в судовому засіданні 20.12.2024 року свідка ОСОБА_6 він живе по АДРЕСА_4 . Позивач в 2005 чи 2006 році придбав недобудований будинок. Перейшли жити Вороньки до будинку в 2008 чи 2009 році. Побудова будинку тривала з 2005-06 по 2008-09 роки. До 2000 року на місці будинку було чисте поле. З 2014 по 2017 рік він не бачив жодного будівництва по АДРЕСА_3 . Позивач сам добудовував будинок. Інших людей, крім позивача, щоб хтось там щось робив не бачив. Свідок допомагав добудовувати будинок позивачу, але як підсобник. Будинок був побудований тоді, коли там ще жив позивач. Позивач перестав проживати в будинку років 6-7-8 тому назад, можливо в 2017 році, він точно не пам`ятає. Він як сусід проходив повз будинку майже кожного дня. ОСОБА_4 він не знає і не бачив, щоб він там, щось будував. Позивач також побудував новий паркан, але коли свідок не пам`ятає. Позивачу допомагали будувати пару чоловіків, яких він не знає.

За показаннями допитаного в судовому засіданні 25.09.2024 року свідка ОСОБА_5 вони з ОСОБА_1 товаришують з 2005 чи 2006 року, після того, як працювали разом. ОСОБА_1 буд одружений з ОСОБА_3 , а потім вони купили недобудований будинок, незавершене будівництво в м. Яготині, але по якій вулиці не пам`ятає. В 2008 році свідок пішов працювати до БТІ та в 2012 році до нього звернувся ОСОБА_1 щоб почати процедуру введення будинку в експлуатацію.

Свідок перший раз побачив будинок в 2008 чи 2009 році, після того, як будинок був куплений. Куплений будинок і той, що наразі перебуває там, це один і той-же будинок. Коли він побачив будинок, то там стояла коробка стіни та дах укритий шифером, були вікна, двері. Внутрішнього оздоблення в будинку не було. Чи був газ, вода, каналізація не пам`ятає. Свідок допомагав в будівництві підшивати стелю, ставити на стіни у ванній гіпсокартон. ОСОБА_1 замінив вікна в будинку на металопластикові.

В період з 2009 по 2013 рік він бував у Вороньків по 2-3 рази на тиждень. В 2014 році свідок пішов на війну.

Після звернення ОСОБА_1 в 2012 році вони виїхали на місце, обміряли будинок, склали технічний паспорт. В ванній не було встановлено сантехнічних приладів, в ній не було плитки, ванна була суміщена з туалетом, каналізація була у ванній. Як Вороньки милися в ванній без сантехнічних приладів свідок не знає, але там були миски. Вороньки вже жили в будинку, будинок був придатний до експлуатації. В будинку був водопровід, газопостачання, електрика. Була зроблена спальня, коридорчик, кухня. Передпокій був непофарбований.

Свідок робив технічну документацію на добудований будинок. Чи був дозвіл на будівництво не пам`ятає. В 2012 році техніки БТІ виготовляли технічні паспорти, в БТІ сидів реєстратор та реєстрував на бланках документи про право власності. Вороньки хотіли ввести будинок в експлуатацію, але вони потім це призупинили, оскільки у них не вистачило коштів.

За показаннями повторно допитаного в судовому засіданні 20.12.2024 року свідка ОСОБА_5 він зазначив, що в перший раз прийшов до будинку купленого ОСОБА_11 по АДРЕСА_2 та його побачив в 2006 році. В 2005 році він почав працювати в ТУРН (міжміський, міжсільський телефонний зв`язок), а ОСОБА_1 прийшов до них працювати через рік, в 2006 році. Будинок Вороньки купили недобудований в 2005 році. В будинку були «голі стіни», дерев`яні вікна, фундамент, «коробка» вкрита шифером, була «чернова» підлога місцями залита грубо бетоном, а в ванній була земля.

Він допомагав ОСОБА_1 бетонувати підлогу у ванній, утеплювали зверху дах, працювати з гіпсокартоном. Бетонували десь в 2007 році. Коли працював в БТІ допомагав стелю робити в залі. Стелю ОСОБА_1 робив сам та стіни в ванній. Паркан ОСОБА_1 робив в кінці 2012 року, після інвентаризації. В кінці осені 2012 року стояли побітоновані стовпчики.

З 2008 року по 2016 рік свідок працював в БТІ. В 2012 році коли він сидів у ОСОБА_11 з дружиною, то запропонував їм вводити будинок в експлуатацію. Він зробив технічну документацію на будинок, їм далі треба було йти до архітектури, а потім у них не вистачило коштів. Дозвіл на побудову БТІ не видає. У ОСОБА_11 від бував до весни, березня 2013 року по 3-4-5 разів на місяць. Він не бачив жодного разу, щоб ОСОБА_12 приходив щось робити. В 2013 році він воював.

В документації, а саме оцінювальні акти 2012 року зроблені ним. 2008 рік побудови будинку поставив свідок, бо ОСОБА_11 перейшли жити до будинку в 2008 році. Він радився з інженером, який йому сказав, що рік побудови слід ставити тоді коли є комунікації і вони прийшли туди жити. В 2008 році будинок був придатний до проживання, був газ, вода. 1991 рік побудови погрібу він поставив зі слів ОСОБА_11 . 20 % коефіцієнт зносу він поставив, оскільки будинок був зношений. Коробка будинку стояла 10 років, до 5-ти років коефіцієнт зносу не ставиться. Стіни та дах будинку були побудовані набагато раніше, в ньому ніхто не проживав, був знос, це було видно по шиферу та кладці. Для того, щоб коефіцієнт зносу був в нуль будинок слід було обштукатурить, «обшить».

ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з 23.07.2004 року перебували у шлюбі, який було розірвано 13.04.2013 року, що підтверджується рішенням Яготинського районного суду Київської області від 01.04.2013 року у справі № 382/485/13-ц, яке набрало законної сили 13.04.2013 року.

26.10.2005 року ОСОБА_3 купила у ОСОБА_13 за 10 000,00 грн. недобудований будинок АДРЕСА_2 , готовністю 60 % з розташованим погрібом на земельній ділянці, що підтверджується договором купівлі-продажу недобудованого будинку від 26.10.2005 року посвідченого Сушко Л.М. державним нотаріусом Яготинської державної нотаріальної контори та зареєстрованим в реєстрі за № 3141.

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку (серія НК № 112522, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 82) ОСОБА_3 на підставі Рішення Яготинської міської ради, 23 сесії 5 скликання № 1628, від 16.06.2009 р. є власником земельної ділянки площею 0,0736 га, яка розташована в АДРЕСА_2 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель та споруд, кадастровий номер :06:020:0047.

За матеріалами інвентаризаційної справи на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (наданим КП КОР «Київське обласне БТІ»). Житловий буд. літ. А1 з 9 % зносу; Погріб літ. під А 1 з 20 % зносу. Будинок 2008 року побудови. Будинок має електропостачання, холодне водопостачання, місцеву каналізацію, газопостачання (оцінювальний акт виконано 23.10.2012 року).

До плану будинку складеного 08.02.2008 року внесені 23.10.2012 року зміни щодо внутрішніх площ приміщень будинку.

За експлікацією внутрішніх площ до плану житлового будинку будинок зі змінами від 23.10.2012 року: - вітальня змінила площу з 37,20 до 33,90 м 2; - коридор змінив площу з 6,90 на 6,80 м 2; - ванна змінила площу з 13,00 на 12,80 м 2; - жила кімната змінила площу з 12,90 на 12,50 м 2; - жила кімната змінила площу з 8,90 на 8,60 м 2; - комора змінила назву на котельню та змінила площу з 4,20 на 4,0 м 2; - кухня змінила площу з 10,70 на 10,10 м 2; - площа лоджії залишилася 3,6 м 2. Площа всього змінилася з 97,40 на 92,30 м 2. Загальна площа змінилася з 93,80 на 88,70 м 2. Жила площа змінилася з 59,00 на 55,00 м 2. Підсобна площа змінилася з 34,80 на 33,70 м 2. Площа приміщень не включених в загальну залишилася 3,60 м 2 (лоджія).

За технічним паспортом (наданим ОСОБА_1 ) на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_2 виготовленим станом на 23.10.2012 року КП КОР Яготинське БТІ його власником є ОСОБА_3 з розміром частки власності 1. За експлікацією земельної ділянки на ній розташовано: - Житловий буд. літ. А-1; - погріб літ. під А1. За експлікацією до плану будинку будинок складається з: - вітальні 33,90 м 2; - коридору 6,80 м 2; - ванни 12,80 м 2; - жилої кімнати 12,50 м 2; - жилої кімнати 8,60 м 2; - котельні 4,00 м 2; - кухні 10,10 м 2; - лоджії 3,60 м 2 (площа за обміром 92,30 м 2). Загальна площа 88,70 м 2. Жила площа 55,00 м 2. Підсобна площа 33,70 м 2. Площа, яка не включається в загальну 3,60 м 2 (лоджія). За характеристикою будинку, господарських будівель та споруд: - жилий буд. літ. А-1, 2008 року побудови з 9 % відсотку зносу; - погріб літ. під А1, 1991 року побудови з 20 % зносу.

За технічним паспортом (наданим ОСОБА_1 ) на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_2 виготовленим станом на 01.07.2015 року ФОП ОСОБА_14 його замовником є ОСОБА_1 , ОСОБА_3 .

За схематичний планом земельної ділянки на ній розташовано Житловий будинок літ. А-1. За відміткою про проведене технічне обстеження з урахуванням інформації щодо відповідності його місця розташування вимогам державним будівельним норм, отриманої виконавцем від місцевого органу містобудування та архітектури Сектор містобудування, архітектури, будівництва та ЖКГ Яготинської районної державної адміністрації 03.07.2015 рік № 20 встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації.

За експлікацією до плану будинку будинок складається з: - вітальні 33,9 м 2; - коридору 6,8 м 2; - санвузла 12,8 м 2; - жилої кімнати 12,5 м 2; - жилої кімнати 8,6 м 2; - котельні 4,0 м 2; - кухні 10,1 м 2; - лоджії 3,6 м 2 (площа всього 92,3 м 2). Загальна площа 88,7 м 2. Житлова площа 55,0 м 2. Допоміжна площа 33,7 м 2. Площа літніх приміщень 3,6 м 2 (лоджія). За характеристикою будинку, господарських будівель та споруд: - житловий буд. літ. А-1, 2008 року побудови з 9 % відсотку зносу; - погріб літ. під А-1, 1991 року побудови з 25 % зносу.

За рішенням Яготинського районного суду Київської області від 16.09.2014 року у справі № 382/1464/13-ц, яке набрало законної сили 26.09.2014 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано недобудований будинок за адресою: АДРЕСА_2 об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Зазначене рішення суду прийнято за позовом поданим у липні 2014 року ОСОБА_1 до ОСОБА_3 за яким він просив визнати домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , а також земельну ділянку, на якій воно розміщене, об`єктами спільної сумісної власності подружжя.

Позов було обґрунтовано тим, що за період шлюбу за спільні кошти на ім`я відповідачки 06.10.2005 року придбано недобудований будинок за адресою: АДРЕСА_2 , який за час шлюбу ними було добудовано, однак не введено в експлуатацію. ОСОБА_3 у порядку приватизації отримала у власність земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , та призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд.

Оскільки шлюб між ними розірвано, а ОСОБА_3 може розпорядитися майном без його згоди просив визнати домоволодіння та земельну ділянку на якій він розташований об`єктами спільної сумісної власності подружжя.

В судовому засіданні представник позивача уточнила позовні вимоги і просила визнати недобудований будинок та земельну ділянку на якій він розташований, об`єктами спільної сумісної власності подружжя.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував посилаючись на те, що право власності на недобудований будинок не виникло, так як будинок не введений в експлуатацію і що оригінали на спірне майно викрадені.

Зазначеним рішенням встановлено факти того що:

- недобудований будинок за адресою: АДРЕСА_2 набутий ОСОБА_3 та ОСОБА_1 за час шлюбу на підставі договору купівлі-продажу 06.10.2005 року на ім`я ОСОБА_3 є об`єктом спільної сумісної власності подружжя;

- ОСОБА_3 у порядку приватизації отримала у власність земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 та призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. 03.09.2010 року державний акт на право власності на земельну ділянку зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Земельна ділянка є особистою власністю ОСОБА_3 , оскільки зі змісту ст. 61 СК України земельні ділянки отримані у власність одним з подружжя в порядку приватизації, не належали до об`єктів спільної сумісної власності подружжя.

За рішенням Яготинського районного суду Київської області від 18.08.2015 року у справі № 382/966/15-ц, яке набрало законної сили 15.10.2015 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 відмовлено у зв`язку з недоведеністю позовних вимог.

Зазначене рішення прийнято за позовом поданим 22.05.2015 року за яким він просив здійснити поділ спільного майна подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Визначити частки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у власності спільного майна подружжя рівними по 1/2 частині. Виділити у власність та визнати за ним ОСОБА_1 право власності на: - 1/2 частину незавершеного будівництвом одноквартирного одноповерхового садибного (індивідуального) житлового будинку по АДРЕСА_2 вартістю 473 214 грн., а саме на вітальню, ванну на 1/2 частину коридору; - на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0736 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд з кадастровим номером :06:020:0047 та нормативна грошова оцінка якої 60 020,80 грн., яка розташована за адресою АДРЕСА_2 .

Позов було обґрунтовано тим, що під час шлюбу з відповідачкою вони відповідно до договору купівлі-продажу від 26.10.2005 року придбали недобудований будинок за адресою: АДРЕСА_2 . Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 16.09.2014 року будинок визнано об`єктом права спільної сумісної власності позивача та відповідачки.

На час придбання ними будинку, забудовником було побудовано тільки фундамент, цоколь, стіни та дах, а тому він разом з відповідачкою у 2005-2008 роках його добудували за їхні спільні кошти. У будинку були виконані оздоблювальні роботи, поставлені внутрішньо кімнатні та вхідні двері, пластикові вікна, побудована бетонна підлога, водопровід, каналізація, водяне опалення, до будинку проведено та підключено природне газопостачання та електроенергія, а також біля будинку вони побудували огорожу із металевого паркану із металевими воротами та хвірткою.

За даними Яготинського бюро технічної інвентаризації та висновку експерта від 27.04.2015 року № 02/2015 вказаний будинок одноповерховий, збудований у 2008 році та складається із вітальні площею 33,90 м.кв., коридору площею 6,60 м.кв., ванни площею 12,80 м.кв., жилої кімнати площею 12,50 м. кв., жилої кімнати площею 8,60 м.кв., котельні площею 4,00 м.кв., кухні площею 10,10 м.кв., лоджії площею 3,60 м.кв. (площа лоджії не включена у загальну площу). Загальна площа будинку становить 88,70 м.кв. Дійсна ринкова вартість будинку з врахуванням вартості земельного компоненту може становити 473 214 грн.

В установленому законом порядку будинок в експлуатацію не прийнято та право власності на нього не зареєстровано, проте будинок повністю готовий до експлуатації та проживання в ньому людей.

Після набуття ними права спільної сумісної власності на будинок, він та відповідачка в рівній мірі отримали право користування земельною ділянкою на якій він знаходиться. Не йому, не відповідачці у передбаченому законом порядку земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_2 або по АДРЕСА_5 не надавалася, а тому він вважає, що ця земельна ділянка є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя і може бути поділена судом між подружжям в натурі шляхом визнання за ними по 1/2 її частини кожному.

Зазначеним рішенням встановлено факти того що:

- недобудований будинок по АДРЕСА_2 , із за відсутності його реєстрації в державному реєстрі, не є об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , а тому поділу в натурі не підлягає;

- відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку за рішенням Яготинської міської ради 23 сесії 5 скликання за № 1628 від 16.06.2009 року ОСОБА_3 передано у власність земельну ділянку площею 0,0736 га по АДРЕСА_2 , яка призначена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та ця земельна ділянка внаслідок її приватизації є її особистою приватною власністю.

За листом Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області на № 10/10-В-2907/151/П від 29.07.2015 року адресованого ОСОБА_1 , ОСОБА_3 департамент розглянувши заяву про прийняття в експлуатацію об`єкта «Житловий будинок з господарською будівлею за адерсою: АДРЕСА_2 » збудованого без дозволу на виконання будівельних робіт та під час перевірки декларації про готовність об`єкта до експлуатації виявлено, що її оформлено з порушенням вимог, установлених Порядком прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, громадських будинків та споруд і споруд сільськогосподарського призначення І та ІІ категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт затв. Наказом МРРБЖКГ України від 24.04.2015 року № 79, а саме в п. 2 загальна площа будівлі зазначена невірно та декларацію повернено на доопрацювання.

За листом Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області від 01.09.2015 № 10/10-17/0109/02 на № 10/10-В-1808/94/П від 18.08.2015 року адресованого ОСОБА_1 , ОСОБА_3 департамент розглянувши заяву про прийняття в експлуатацію об`єкта «Житловий будинок з господарською будівлею за адерсою: АДРЕСА_2 » збудованого без дозволу на виконання будівельних робіт та під час перевірки декларації про готовність об`єкта до експлуатації виявлено, що її оформлено з порушенням вимог, установлених Порядком прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, громадських будинків та споруд і споруд сільськогосподарського призначення І та ІІ категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт затв. Наказом МРРБЖКГ України від 24.04.2015 року № 79, а саме в поданих примірниках декларації в графі про обізнаність наслідків за подання неповних та недостовірних даних відсутня дата проставляння підпису замовником та декларацію повернено на доопрацювання.

За листом Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області від 23.09.2015 № 10/10-47/2309/02 на № 10/10-В-1009/122/П від 10.09.2015 року адресованого ОСОБА_1 , ОСОБА_3 департамент розглянувши заяву про прийняття в експлуатацію об`єкта «Житловий будинок з господарською будівлею за адерсою: АДРЕСА_2 » збудованого без дозволу на виконання будівельних робіт та під час перевірки декларації про готовність об`єкта до експлуатації виявлено, що її оформлено з порушенням вимог, установлених Порядком прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, громадських будинків та споруд і споруд сільськогосподарського призначення І та ІІ категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт затв. Наказом МРРБЖКГ України від 24.04.2015 року № 79, а саме: - в п. 2 декларації зазначено інформацію про погріб, проте відповідно до поданої копії технічного паспорту зазначений об`єкт побудований до 05.08.1992 року, що не відповідає вимогам Порядку; - в п. 7 декларації невірно зазначено дату проставляння відмітки про проведене технічне обстеження; та декларацію повернено на доопрацювання.

За листом державного реєстратора Студенківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 320 від 27.04.2020 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно до 2013 року договору купівлі-продажу від 26.10.2005 року на недобудований будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_6 , реєстрація відсутня.

За договором дарування земельної ділянки від 20.06.2014 року ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,0736 га, яка розташована в АДРЕСА_2 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :06:020:0047. Договір посвідчено 20.06.2014 року приватним нотаріусом Яготинського районного нотаріального округу Київської області Черних О.В., який зареєстровано в реєстрі за № 705. Право власності на вказану земельну ділянку зареєстровано за ОСОБА_4 20.06.2014 року, яке виникло за вказаним договором дарування з підставою внесення запису рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 13935152 від 20.06.2014 з розміром частки 1.

ОСОБА_4 видано сектором містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Яготинської РДА № 12 від 07.04.2017 року будівельний паспорт на земельній ділянці, яка розташована АДРЕСА_2 (арк. спр. 125-142 том. 1).

За повідомленням про початок виконання будівельних робіт ОСОБА_4 повідомив Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області про початок виконання будівельних робіт з будівництва індивідуального житлового будинку та господарських будівель по АДРЕСА_2 . Будівельний паспорт № НОМЕР_1 виданий сектором містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Яготинської районної державної адміністрації 07.04.2017 р.

За Декларацією про готовність до експлуатації об`єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта ОСОБА_4 просить Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області вважати закінчений будівництвом об`єкт готовим до експлуатації. Будівництво індивідуального житлового будинку та господарських будівель по АДРЕСА_2 . Житловий будинок літ. «А-1», погріб з шийкою літ. «Б», літній душ літ. «В», убиральня літ. «Г». Кількість поверхів 1, загальна площа 91,7 кв.м., житлова площа 57,8 кв.м., нежитлова площа 33,9 кв.м.

За технічним паспортом (наданим представником ОСОБА_2 ) на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_3 виготовленим станом на 22.06.2017 року ФОП ОСОБА_15 його замовником є ОСОБА_4 .

За схематичним планом земельної ділянки на ній розташовано: - Житловий буд. літ. А-1; - Погріб з шийкою літ. Б; - Літній душ літ. В; - Убиральня літ. Г, - огорожа № 1-3. За експлікацією приміщень до житлового будинку будинок складається з: - житлової кімнати 36,7 2; - коридору 7,1 м 2; - санвузла 12,9 м 2; - жилої кімнати 12,5 м 2; - жилої кімнати 8,6 м 2; - котельні 3,9 м 2; - кухні 10,0 м 2; - лоджії 3,60 м 2 (площа всього 91,7 м 2). Загальна площа 91,70 м 2. Житлова площа 57,8 м 2. Допоміжна площа 33,9 м 2. Площа, літніх приміщень 3,6 м 2 (лоджія).

За характеристикою будинку, господарських будівель та споруд: - житловий будинок літ. А-1, 2017 року побудови з 0 % відсотком зносу; - погріб з шийкою літ. Б, 2017 року побудови з 0 % зносу; - літній душ літ. В, 2017 року побудови з 0 % відсотком зносу; - убиральня літ. Г, 2017 року побудови з 0 % відсотком зносу; - огорожа № 1, 2017 року побудови з 0 % відсотком зносу; - ворота з хвірткою № 2, 2017 року побудови з 0 % відсотком зносу; - хвіртка № 3, 2017 року побудови з 0 % відсотком зносу.

За рішенням Яготинської міської ради від 17.03.2016 року № 222-05-VII в м. Яготин Яготинського району Київської області змінено назву АДРЕСА_1 .

За договором дарування земельної ділянки від 22.11.2017 року ОСОБА_4 подарував ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,0736 га, яка розташована в АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :06:020:0047. Договір посвідчено 22.11.2017 року приватним нотаріусом Яготинського районного нотаріального округу Київської області Овчаренко І.Ж.

За витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.11.2017 року № 103515850 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 255, який розташований в АДРЕСА_1 на земельній ділянці з кадастровий номер :06:020:0047 зареєстрований на праві приватної власності за ОСОБА_4 з розміром частки 1. Підстава виникнення права власності декларація про готовність об`єкта до експлуатації КС 71 виданий 08.09.2017 Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області. Підстава внесення запису рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 38089048 від 13.11.2017.

Житловий будинок «А-1», житлова площа 57,8 кв.м., загальна площа 91,7 кв.м., Б-погріб з шийкою, В-літній душ, Г-убиральня, № 1-огорожа, № 2-ворота з хвірткою, № 3-хвіртка

За договором дарування житлового будинку від 22.11.2017 року ОСОБА_4 подарував ОСОБА_3 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 0,0736 га, кадастровий номер :06:020:0047.

Житловий будинок цегляний, котрий позначений на плані під літерою «А-1», житловою площею 57,8 кв.м., загальною площею 91,7 кв.м. Належні до нього господарські будівлі і споруди: Б-погріб з шийкою, В-літній душ, Г-убиральня, № 1-огорожа, № 2-ворота з хвірткою, № 3-хвіртка. Договір посвідчено 22.11.2017 року приватним нотаріусом Яготинського районного нотаріального округу Київської області Овчаренко І.Ж.

За рішенням Яготинського районного суду Київської області від 09.06.2023 року у справі № 382/273/20, яке набрало законної сили 16.01.2024 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Державної інспекції архітектури та містобудування України, ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Яготинського районного нотаріального округу Київської області Овчаренко Ірини Жанівни, приватного нотаріуса Яготинського районного нотаріального округу Київської області Черних Олега Валерійовича було відмовлено.

Зазначене рішення прийнято за позовом ОСОБА_1 обґрунтованим тим, що 26 жовтня 2005 року він та ОСОБА_3 , перебуваючи у зареєстрованому шлюбі, на підставі договору купівлі-продажу недобудованого будинку, посвідченого державним нотаріусом Яготинської районної державної нотаріальної контори Сушко Л.М. за реєстровим номером 3141, за власні кошти придбали у ОСОБА_13 недобудований будинок по АДРЕСА_1 , готовністю 60% до експлуатації для закінчення його будівництва та подальшого проживання в ньому. На момент укладення вказаного договору було побудовано фундамент, цоколь, цегляні стіни та дах будинку. Його будівництво повністю закінчили у 2008 році, що підтверджується Технічними паспортами від 2012 року та 2015 року. Він та ОСОБА_3 вселилися в будинок, проте не ввели його в експлуатацію та не зареєстрували право власності на нього. Відповідно до рішення Яготинського районного суду Київської області від 16 вересня 2014 року, що набрало законної сили 26 вересня 2014 року, зазначений будинок визнано об`єктом спільної сумісної власності його та ОСОБА_3 . Також зазначав, що будівництво вказаного будинку було розпочато у 1978 році ОСОБА_13 на земельній ділянці по АДРЕСА_1 , на відведеній для будівництва житлового будинку та за наявності у нього дозволу на його будівництво.

У 2010 році ОСОБА_3 приватизувала земельну ділянку на якій знаходиться вищевказаний будинок, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0:06:020:0047, яку 20 червня 2014 року подарувала своєму батькові ОСОБА_4 . В подальшому ОСОБА_4 вищевказаний житловий будинок ввів в експлуатацію та зареєстрував на нього право власності. 22 листопада 2017 року ОСОБА_4 подарував спірний будинок і земельну ділянку, на якій він розташований, своїй доньці ОСОБА_3 .

У травні 2019 року він звернувся до ОСОБА_3 з проханням надати йому документи на недобудований будинок по АДРЕСА_1 , але остання відмовила в їх наданні, а через певний час йому стало відомо, що він не являється його співвласником, єдиним власником цього будинку є колишня дружина ОСОБА_3 на підставі договору дарування житлового будинку від 22 листопада 2017 року, укладеного нею зі своїм батьком ОСОБА_4 . Наголошував, що спірні будинок та земельна ділянка є його спільною сумісною власністю з ОСОБА_3 . Повноважень на розпорядження вказаним майном ОСОБА_4 та ОСОБА_3 він не передавав, вищевказані договори дарування були укладені без його згоди та не в його інтересах, а тому такі договори повинні бути визнані недійсними на підставі ч. 1 ст. 215 та ст. 235 ЦК України. Крім того, зауважив, що внаслідок неправомірних дій відповідачів він зазнав моральної шкоди, оскільки побував у стресовому стані, переніс глибокі душевні страждання, пригніченість, в результаті чого, захворів на артеріальну гіпертензію 1 ступеня. Завдану моральну шкоду він оцінював у розмірі 100 000,00 грн.

За вказаним позовом ОСОБА_1 просив:

- визнати недійсним договір дарування індивідуального житлового будинку АДРЕСА_1 , серія та номер 2810 від 22 листопада 2017 року, укладений ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Яготинського районного нотаріального округу Київської області Овчаренко І.Ж.;

- визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо реєстрації права власності за ОСОБА_3 на індивідуальний житловий будинок АДРЕСА_1 , індексний номер 38289354 від 22 листопада 2017 року, видане приватним нотаріусом Яготинського районного нотаріального округу Київської області Овчаренко І.Ж.;

- визнати недійсним договір дарування земельної ділянки площею 0,0736 га, з кадастровим номером 0:06:020:0047, яка знаходиться по АДРЕСА_1 , серія та номер 2812 від 22 листопада 2017 року, укладений ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Яготинського районного нотаріального округу Київської області Овчаренко І.Ж.;

- визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо реєстрації права власності за ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,0736 га, з кадастровим номером 0:06:020:0047, яка знаходиться по АДРЕСА_1 , індексний номер 38289481 від 22 листопада 2017 року, видане приватним нотаріусом Яготинського районного нотаріального округу Київської області Овчаренко І.Ж.;

- визнати недійсним договір дарування земельної ділянки площею 0,0736 га, з кадастровим номером 0:06:020:0047, яка знаходиться по АДРЕСА_1 , який знаходиться по АДРЕСА_1 , серія та номер 705 від 20 червня 2014 року, укладений ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Яготинського районного нотаріального округу Київської області Черних О.В.;

- визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо реєстрації права власності за ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0,0736 га, з кадастровим номером 0:06:020:0047, яка знаходиться по АДРЕСА_1 , індексний номер 13935152 від 20 червня 2014 року, видане приватним нотаріусом Яготинського районного нотаріального округу Київської області Черних О.В.;

- визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо реєстрації права власності за ОСОБА_4 на індивідуальний житловий будинок АДРЕСА_1 , індексний номер 38089048 від 13 листопада 2017 року, видане приватним нотаріусом Яготинського районного нотаріального округу Київської області Сидоренко Я.Г.;

- скасувати державну реєстрацію Декларації про готовність до експлуатації об`єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта серії НОМЕР_2 від 08 вересня 2017 року, замовником за якою визначено ОСОБА_4 ;

- скасувати реєстрацію повідомлення про початок виконання будівельних робіт серії КС № 67 від 03 серпня 2017 року на індивідуальний житловий будинок садибного типу та господарських будівель, які знаходиться по АДРЕСА_1 ;

- стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Державної інспекції архітектури та містобудування України, приватного нотаріуса Яготинського районного нотаріального округу Київської області Овчаренко І.Ж., приватного нотаріуса Яготинського районного нотаріального округу Київської області Черних О.В. 100 000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди, тобто по 20 000,00 грн. з кожного.

Зазначеним рішенням встановлено факти того що:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_7 та є учасником бойових дій;

- відповідно до довідки виданої Яготинською міською радою № 133 від 06.12.2019 року, копії архівного витягу, з котрої вбачається, що пров. Корчагіна перейменовано на пров. Пирятинський;

- з копії декларації про готовність до експлуатації об`єкта будівництва, якого здійснено на підставі будівельного паспорта від 03.08.2017 року та копії технічного паспорта від 22.06.2017 року вбачається, що ОСОБА_4 подає дану декларацію відносно будинку, що розташований в АДРЕСА_3 ;

- у 2005 році позивач по справі та ОСОБА_3 , перебуваючи у зареєстрованому шлюбі та придбали у ОСОБА_13 недобудований будинок по АДРЕСА_2 готовністю 60% до експлуатації на який був виготовлений технічний паспорт від 23.10.2012 року на ім`я ОСОБА_3 . Також на даний будинок був виготовлений технічний паспорт від 01.07.2015 року на ім`я ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ;

- з копії заяви вбачається, що ОСОБА_1 звертається до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції, щодо скасування права на початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність об`єкта до експлуатації відносно ОСОБА_4 , та йому надано відповідь на дану заяву;

- з копії декларації про готовність об`єкта до експлуатації вбачається, що дана декларація подається ОСОБА_1 та ОСОБА_3 від 18.08.2015 року та відповідно листа від 01.09.2015 року повернуто дану декларації на доопрацювання;

- відповідно до копії рішення Яготинського районного суду Київської області від 16.09.2014 року, копії державного акту, що вступило в законну силу 26.09.2014 року, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Комунальне підприємство Київської обласної ради «Лівобережне бюро технічної інвентаризації про визнання майна спільною сумісною власністю, задоволено частково та недобудований будинок, що розташований в АДРЕСА_2 визнано об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . У решті позовних вимог відмовлено. Та в даному рішенні встановлено, що земельна ділянка, що розташована в АДРЕСА_2 , що призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд є особистою приватною власністю ОСОБА_3 ;

- з копії будівельного паспорта (а.с.54-72 том №1) вбачається, що замовником даного паспорту відносно будівництва індивідуального житлового будинку та господарських будівель по АДРЕСА_2 є ОСОБА_4 , датою виготовлення є 07.04.2017 року;

- з копії листа вбачається, що замовником по під`єднанню до Яготинської міської мережі централізованого водопостачання була ОСОБА_3 , то було під`єднано водопостачання до будинку, що розташований по АДРЕСА_3 01.07.2008 року;

- з копії листа вбачається, що замовником будівельного паспорта і власником земельної ділянки є ОСОБА_4 , щодо житлового будинку та земельної ділянки, що розташовані по АДРЕСА_2 . Власником будинку є ОСОБА_4 , та акт готовності закінченого будівництвом даного індивідуального житлового будинку було зареєстровано в Державній архітектурно будівельній інспекції у вересні 2017 року;

- на виконання ухвали від 26.11.2021 року від приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Овчаренко І. Ж. надійшли документи на підставі яких посвідчено договори дарування житлового будинку та земельної ділянки Овчаренко І. Ж. приватним нотаріусом 22.11.2017 року за реєстровим номером № 2810 та № 2812 від імені ОСОБА_4 на ім`я ОСОБА_3 , де з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, вбачається, що право власності на даний будинок чи частину будинку чи право на даний будинок не зареєстровано за ОСОБА_1 ;

- з копії рішення Яготинського районного суду Київської області від 01.04.2023 року (а.с.213 том №2) вбачається, що шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , що був укладений 23.07.2004 року, розірвано.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції зазначив, що як спір виник саме між позивачем та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , а приватний нотаріус Яготинського районного нотаріального округу Київської області Овчаренко Ірина Жанівна, Приватний нотаріус Яготинського районного нотаріального округу Київської області Черних Олег Валерійович є неналежними відповідачами по даній справі.

Обставини щодо належності на праві особистої приватної власності ОСОБА_3 земельної ділянки, що розташована в АДРЕСА_2 , що призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, встановлені відповідно до рішення суду Яготинського районного суду Київської області від 16.09.2014 року, яке вступило в законну силу та не було оскаржено сторонами. Таким чином, з врахуванням викладеного та вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, ч.ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України, позовні вимоги, що стосуються даної земельної ділянки не підлягають до задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем відповідно до рішення Яготинського районного суду Київської області від 16.09.2014 року не було зареєстровано своє право щодо частини недобудованого житлового будинку, що є об`єктом спільної сумісної власності.

Заявлені вимоги позивачем стосуються лише визнання недійсним договору дарування, визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію, скасування Державної реєстрації Декларації про готовність до експлуатації об`єкта будівництва, скасування реєстрації повідомлення про виконання будівельних робіт, проте позивачем не ставляться одночасно вимоги пов`язані з визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства. Таким чином, фактично не відновлюються права, які вважає позивач порушеними і не є ефективним способом захисту його порушених прав, але позивач стверджує, що в такому разі його порушені права підлягають відновленню, проте з такими аргументами погодитися не можна враховуючи вище викладене, оскільки задоволення позовних вимог не зумовлює автоматичного визнання за позивачем права власності на частину даного будинку.

Позивач за час шлюбу не набув права власності на даний будинок та не ввів його в експлуатацію, відповідно до рішення Яготинського районного суду Київської області від 16.09.2014 року недобудований будинок, що розташований в АДРЕСА_2 визнано об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , таким чином для ефективного способу захисту свого порушеного права, він мав право звернутися із позовом з врахуванням вимог ст. 331 ЦК України, яка передбачає, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва після проведення державної реєстрації права власності або спеціального майнового права на нього відповідно до закону.

Чи врахувати вимоги ст. 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Відповідно до частини першої статті 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Виходячи з положень зазначених статей, право витребувати майно з чужого незаконного володіння має лише власник майна.

Якщо є підстави, передбачені статтею 388 ЦК України, які дають право витребувати майно у добросовісного набувача, захист прав особи, яка вважає себе власником майна, можливий шляхом задоволення віндикаційного позову.

Віндикація застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. В цьому разі майно може бути витребуване від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову до добросовісного набувача з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України (постанову Верховного Суду України від 17 лютого 2016 року).

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц наведено правовий висновок про те, що власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника.

Таким чином, право на витребування майна з чужого володіння не потребує визнання недійсним правочину, за яким майно вибуло від законного власника, воно лише обмежене добросовісністю набувача і зберігається за власником за умови, якщо майно вибуває з володіння власника поза його волею, що й повинно бути доведено в суді.

Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює його витребування від добросовісного набувача.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц зазначено, що власник з дотриманням вимог статті 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, ланцюга договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними (пункт 148 постанови). Під час розгляду справи за позовною вимогою про застосування належного способу захисту (зокрема у спорі за віндикаційним позовом) відмова в позові з тих мотивів, що державний акт, рішення про державну реєстрацію, відомості чи запис про державну реєстрацію права на майно не визнані недійсними, або що вони не оскаржені, відповідні позовні вимоги не пред`явлені, не допускається (пункт 154 постанови).

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 469/1044/17. Велика Палата Верховного Суду вважає, що можливість віндикації майна, його витребування від особи, яка незаконно або свавільно заволоділа ним, має нормативну основу в національному законодавстві. Зокрема, пунктом 4 частини другої статті 16 ЦК України передбачений такий спосіб захисту, як відновлення становища, яке існувало до порушення, а статтею 387 ЦК України передбачено право власника на витребування майна із чужого незаконного володіння. Зазначені положення є доступними для заінтересованих осіб, чіткими, а наслідки їх застосування - передбачуваними. Віндикація майна, його витребування в особи, яка незаконно або свавільно порушила чуже володіння, має легітимну мету, яка полягає в забезпеченні права інших осіб мирно володіти своїм майном. Така мета відповідає загальним інтересам суспільства.

В постанові Київського апеляційного суду від 16.01.2024 року, яким рішенням Яготинського районного суду Київської області від 09.06.2023 року у справі № 382/273/20 залишено без змін, зазначено, що як вбачається з матеріалів справи, предметом позовних вимог ОСОБА_1 є визнання недійсним договору дарування земельної ділянки від 20.06.2014 року, скасування повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 03.08.2017 року; декларації про готовність до експлуатації об`єкта від 08.09.2017 року, визнання недійсними договорів дарування будинку та земельної ділянки від 22.11.2017 року.

Свої вимоги ОСОБА_1 обґрунтовував тим, що, будучи в шлюбі з ОСОБА_3 , вони 26 жовтня 2005 року на підставі договору купівлі-продажу недобудованого будинку придбали у ОСОБА_13 недобудований будинок по АДРЕСА_1 , готовністю 60% до експлуатації для закінчення його будівництва та подальшого проживання в ньому. В 2008 році вони закінчили будівництво вказаного будинку та вселилися до нього, проте не здали його в експлуатацію. У 2010 році ОСОБА_3 приватизувала земельну ділянку на якій знаходиться вищевказаний будинок, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0:06:020:0047, яку 20 червня 2014 року подарувала своєму батькові ОСОБА_4 . В подальшому ОСОБА_4 вищевказаний житловий будинок, який також належить і йому, ввів в експлуатацію та зареєстрував на нього право власності. 22 листопада 2017 року ОСОБА_4 подарував спірний будинок і земельну ділянку, на якій він розташований, своїй доньці ОСОБА_3 , що не відповідає вимогам чинного законодавства та порушує його права як співвласника вказаного будинку. Тобто, свої вимоги ОСОБА_1 ґрунтував на порушенні його права на будинок по АДРЕСА_1 , співвласником якого, за його твердженням, він і є.

Разом з тим, такі вимоги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та є безпідставними.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі.

При цьому ч. 2 ст. 331 ЦК України визначено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна) (ч. 3 ст. 331 ЦК України).

Обґрунтовуючи свої вимоги, ОСОБА_1 зазначав, що вони з ОСОБА_3 закінчили будівництво будинку по АДРЕСА_1 у 2008 році. Водночас, сам позивач підтвердив, що в експлуатацію будинок ним не здавався.

Крім того, ОСОБА_1 не зареєстрував своє право власності на будинок, як об`єкт, завершений будівництвом.

А відтак, він міг вважатися лише власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна), за умови доведення завершення ним будівництва.

Також, матеріалами справи установлено, що відповідно до рішення Яготинського районного суду Київської області від 16.09.2014 року земельна ділянка, що розташована в АДРЕСА_2 , що призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, на якій знаходиться спірний будинок, була набута ОСОБА_3 у особисту власність, оскільки була приватизована нею у встановленому законом порядку.

При цьому ст. ст. 375, 377 ЦК України визначено принцип невід`ємності земельної ділянки з будівлями і спорудами, які на ній знаходяться. Частиною 1 ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно.

Відповідно до положень ст. ст. 15, 16 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Питання щодо відшкодування вартості будівельних матеріалів, які були використані при будівництві позивач не порушував.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 ЦК України (в редакції станом на 16.09.2014 року на момент винесення рішення Яготинським районним судом Київської області у справі № 382/1464/13-ц) річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 190 ЦК України (в редакції станом на 16.09.2014 року на момент винесення рішення Яготинським районним судом Київської області у справі № 382/1464/13-ц) майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 ЦК України (в редакції станом на 16.09.2014 року на момент винесення рішення Яготинським районним судом Київської області у справі № 382/1464/13-ц) до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Рухомими речами є речі, які можна вільно переміщувати у просторі.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 182 ЦК України (в редакції станом на 16.09.2014 року на момент винесення рішення Яготинським районним судом Київської області у справі № 382/1464/13-ц) право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Отже, для того щоб бути спільною сумісною власністю подружжя майно/річ має існувати, як певний предмет матеріального світу та щодо такого майна/речі можуть виникати цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України (в редакції станом на 16.09.2014 року на момент винесення рішення Яготинським районним судом Київської області у справі № 382/1464/13-ц) правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України (в редакції станом на 16.09.2014 року на момент винесення рішення Яготинським районним судом Київської області у справі № 382/1464/13-ц) Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 331 ЦК України (в редакції станом на 16.09.2014 року на момент винесення рішення Яготинським районним судом Київської області у справі № 382/1464/13-ц) право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі.

Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об`єкта нерухомого майна, дозволу на виконання будівельних робіт, а також документів, що містять опис об`єкта незавершеного будівництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції станом на 16.09.2014 року на момент винесення рішення Яготинським районним судом Київської області у справі № 382/1464/13-ц) цей Закон регулює відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Державна реєстрація прав на об`єкт незавершеного будівництва та їх обтяжень у випадках, установлених законом, проводиться у порядку, визначеному цим Законом, з урахуванням особливостей правового статусу такого об`єкта.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції станом на 16.09.2014 року на момент винесення рішення Яготинським районним судом Київської області у справі № 382/1464/13-ц) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Нерухоме майно - земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції станом на 16.09.2014 року на момент винесення рішення Яготинським районним судом Київської області у справі № 382/1464/13-ц) державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції станом на 16.09.2014 року на момент винесення рішення Яготинським районним судом Київської області у справі № 382/1464/13-ц) обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме - право власності на нерухоме майно.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції станом на 16.09.2014 року на момент винесення рішення Яготинським районним судом Київської області у справі № 382/1464/13-ц) державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили.

Відповідно до п. 1 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженого Постановою КМ України від 17 жовтня 2013 р. № 868 (в редакції станом на 16.09.2014 року на момент винесення рішення Яготинським районним судом Київської області у справі № 382/1464/13-ц) державна реєстрація прав на об`єкт незавершеного будівництва в установлених законом випадках проводиться відповідно до вимог та з урахуванням особливостей, визначених цим Порядком.

Новозбудований об`єкт - завершений будівництвом об`єкт нерухомого майна, державна реєстрація права власності на який проводиться вперше.

Відповідно до п. 81, 82, 83 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженого Постановою КМ України від 17 жовтня 2013 р. № 868 (в редакції станом на 16.09.2014 року на момент винесення рішення Яготинським районним судом Київської області у справі № 382/1464/13-ц) державна реєстрація права власності на об`єкт незавершеного будівництва проводиться у порядку, встановленому для державної реєстрації прав щодо нерухомого майна, право власності на яке заявлено вперше, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

У разі проведення державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва заінтересованою особою є особа, яка здійснює його будівництво.

Для проведення державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва заявник також подає:

документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку;

документ, що відповідно до законодавства надає право на виконання будівельних робіт;

технічний паспорт на об`єкт незавершеного будівництва.

Якщо відповідно до законодавства право на виконання будівельних робіт виникає з моменту повідомлення уповноважених органів, заявник також подає копію документа, що відповідно до законодавства підтверджує факт повідомлення.

Отже, об`єкт незавершеного будівництва, як майно/річ щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки, тобто щодо нього виникає право власності/спільної сумісної власності з моменту реєстрації права власності на такий об`єкт у відповідному реєстрі. Рішення суду про визнання об`єкта незавершеного будівництва спільною сумісною власністю є лише підставою (одним із документів) для реєстрації такого права.

До реєстрації об`єкта незавершеного будівництва у відповідному реєстрі особа є власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна), тобто власником матеріалів (каменю, дошок, цементу, вікон, шиферу тощо) незалежно від їх виду (перебування у певній формі роз`єданні між собою, скріпленні між собою тощо).

Тобто, відповідно до законодавства на час прийняття 16.09.2014 року рішення Яготинським районним судом Київської області у справі № 382/1464/13-ц щодо визнання недобудованого будинку за адресою: АДРЕСА_2 об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 для того, щоб він став об`єктом нерухомого майну/річчю вказане право слід було зареєструвати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно для офіційне визнання і підтвердження державою факту його виникнення.

Позивачем не надано доказів того, що він здійснив реєстрацію права спільної сумісної власності на недобудований будинок за адресою: АДРЕСА_2 . Крім того, позивач і сам зазначає, що такої реєстрації не здійснював, оскільки його такий стан речей влаштовував.

Отже, у позивача не виникло права власності на недобудований будинок за адресою: АДРЕСА_2 .

Вказаний факт також, підтверджено і рішенням Яготинського районного суду Київської області від 18.08.2015 року у справі № 382/966/15-ц, яким ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позову щодо поділу незавершеного будівництвом житлового будинку по АДРЕСА_2 .

Відповідно до пункту 9 розділу V "Прикінцеві положення" Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" в редакції на час з 29.07.2015 по 23.09.2015 року, на момент подання ОСОБА_1 , ОСОБА_3 . Декларацій про готовність об`єкта до експлуатації «Житловий будинок з господарською будівлею за адресою: АДРЕСА_2 » орган державного архітектурно-будівельного контролю до 31 грудня 2015 року безоплатно протягом 10 робочих днів з дня подання заяви власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких розміщені об`єкти будівництва, збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, за результатами технічного обстеження приймає в експлуатацію:

індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період з 5 серпня 1992 року до 12 березня 2011 року;

збудовані до 12 березня 2011 року:

громадські будинки I і II категорій складності;

будівлі і споруди сільськогосподарського призначення I і II категорій складності.

Порядок прийняття в експлуатацію таких об`єктів і проведення технічного обстеження визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. При цьому технічне обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 квадратних метрів включно, господарських (присадибних) будівель і споруд загальною площею до 100 квадратних метрів включно проводиться в ході їх технічної інвентаризації з відповідною відміткою в технічному паспорті.

Відповідно до п. 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 9, 10, 11 р. ІІІ Порядку прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 24.04.2015 № 79 (який втратив чинність 03.07.2018 року) прийняття в експлуатацію об`єктів здійснюється безоплатно органом державного архітектурно-будівельного контролю протягом 10 робочих днів з дня подання заяви власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких розміщені такі об`єкти, за результатами технічного обстеження цих об`єктів шляхом реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації (далі - декларація), яка складається за формою, наведеною в додатку 3 до цього Порядку.

Об`єкт не може бути прийнятий в експлуатацію згідно з цим Порядком у разі наявності відхилень від вимог державних будівельних норм, визначених такими нормами як недопустимі (заборонені).

Замовник або його уповноважена особа подає з урахуванням вимог Закону України «Про адміністративні послуги» до органу державного архітектурно-будівельного контролю за місцезнаходженням об`єкта заяву про прийняття в експлуатацію об`єкта, до якої додаються:

два примірники заповненої декларації;

звіт про проведення технічного обстеження об`єкта з інформацією щодо можливості його надійної та безпечної експлуатації (крім індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 квадратних метрів включно, господарських (присадибних) будівель і споруд загальною площею до 100 квадратних метрів включно);

засвідчені в установленому порядку копії:

документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, на якій розміщено об`єкт;

технічного паспорта (з відміткою про проведене технічне обстеження у випадках, передбачених пунктом 6 розділу II цього Порядку).

Звіти про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкта, складені в період з 29 квітня 2013 року до дня набрання чинності цим Порядком, подаються разом з інформацією, отриманою виконавцем від місцевого органу містобудування та архітектури, щодо відповідності місця розташування об`єкта вимогам державних будівельних норм.

Технічні паспорти, складені до набрання чинності цим Порядком, щодо індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 квадратних метрів включно, а також господарських (присадибних) будівель і споруд загальною площею до 100 квадратних метрів включно подаються за умови проставляння в них відмітки про проведення їх технічного обстеження за формою, наведеною в додатку 2 до цього Порядку.

Заява про прийняття в експлуатацію об`єкта підписується також співвласниками земельної ділянки та зазначеного об`єкта (у разі їх наявності).

Орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає документи, зазначені в пункті 2 цього розділу, та приймає рішення про реєстрацію декларації або її повернення у строк, передбачений пунктом 1 цього розділу.

Дані, зазначені в декларації, повинні узгоджуватися з документами, які подаються разом з нею.

Замовник є відповідальним за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації, відповідно до закону.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає замовнику декларацію на доопрацювання з обґрунтуванням причин, якщо вона подана чи оформлена з порушенням вимог, установлених цим Порядком, у тому числі у разі виявлення невідповідності поданих документів вимогам законодавства, виявлення недостовірних відомостей у поданих документах.

Документи, які було додано замовником до заяви, зберігаються в органі державного архітектурно-будівельного контролю.

У разі прийняття рішення про повернення декларації орган державного архітектурно-будівельного контролю у строк, передбачений для її реєстрації, надсилає замовнику письмове повідомлення про прийняте рішення з обґрунтуванням причин повернення та документи, які потребують доопрацювання.

Після усунення недоліків, що стали підставою для прийняття рішення про повернення декларації, замовник може повторно подати до органу державного архітектурно-будівельного контролю документи згідно з цим Порядком.

Один примірник декларації після її реєстрації повертається замовнику, а інший залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю, який її зареєстрував.

Зареєстрована декларація є підставою для укладення договорів про постачання на прийнятий в експлуатацію об`єкт необхідних для його функціонування ресурсів - води, газу, тепла, електроенергії, включення даних про такий об`єкт до державної статистичної звітності та оформлення права власності на нього.

Позивачем не додано до позову декларацій та документів, які подавалися разом з деклараціями, в тому числі технічними паспортами до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області. У зв`язку з чим, повернення вказаних декларацій на доопрацювання слід вважати правомірними, тобто подані декларації не відповідали вимогам законодавства, не могли бути підставою для їх реєстрації і відповідно виникнення права власності на житловий будинок з господарською будівлею за адресою: АДРЕСА_2 внаслідок закінчення будівництва та введення його в експлуатацію.

Отже, у позивача за поданими деклараціями не виникло та не могло виникнути права власності на будинок за адресою: АДРЕСА_2 , а тому його не можна було вважати об`єктом нерухомого майна, який прийнятий до експлуатації.

У зв`язку з тим, що недобудований будинок по АДРЕСА_1 не було закінчено будівництвом та не було введено в експлуатацію, а тому ОСОБА_1 та ОСОБА_3 залишилися власниками сукупності будівельних матеріалів, обладнання, які використанні у процесі його будівництва.

ОСОБА_3 на підставі Рішення Яготинської міської ради, 23 сесії 5 скликання № 1628, від 16.06.2009 р. є власником земельної ділянки площею 0,0736 га, яка розташована в АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель та споруд, кадастровий номер :06:020:0047. Зазначена земельна ділянка є її особистою приватною власністю, оскільки придбана нею внаслідок приватизації.

Зазначений факт підтверджено рішеннями Яготинського районного суду Київської області від 16.09.2014 року у справі № 382/1464/13-ц, рішенням Яготинського районного суду Київської області від 18.08.2015 року у справі № 382/966/15-ц.

Отже, ОСОБА_3 мала право подарувати вказану земельну ділянку ОСОБА_4 без отримання згоди на це ОСОБА_1 , оскільки вказана земельна ділянка є її особистою приватною власністю. Позивач не мав права власності на вказану земельну ділянку внаслідок того, що земельна ділянка придбана відповідачкою внаслідок приватизації.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Отже, ОСОБА_4 став власником земельної ділянки відповідно до норм законодавства України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам.

Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 27 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» в редакції станом на 07.04.2017 року забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки (далі - будівельний паспорт).

Будівельний паспорт визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 300 квадратних метрів, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки.

Будівельний паспорт складається з текстових та графічних матеріалів.

За наявності плану зонування території розроблення будівельного паспорта здійснюється на його підставі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» в редакції станом на 08.09.2017 року замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1, 4, 5 ст. 39 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» в редакції станом на 08.09.2017 року прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Прийняття рішення про реєстрацію (повернення) декларації про готовність об`єкта до експлуатації, видачу (відмову у видачі) сертифіката здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати подання відповідних документів.

Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката.

ОСОБА_4 будучи власником земельної ділянки площею 0,0736 га, яка розташована в АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель та споруд, кадастровий номер :06:020:0047 отримав будівельний паспорт щодо будівництва на ній, подав до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області повідомлення про початок виконання будівельних робіт за вказаною адресою.

ОСОБА_4 використовуючи сукупність будівельних матеріалів та обладнання, які належали на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 здійснив на вказаній земельній ділянці будівництво житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.

При цьому ОСОБА_4 використав і власні будівельні матеріали, оскільки погріб отримав «шийку». Було добудовано літній душ та убиральню. ОСОБА_16 з площею 33,9 кв.м. стала житловою кімнатою збільшивши площу до 36,7 кв.м. Коридор збільшив площу з 6,8 кв.м. до 7,1 кв.м. Санвузол збільшив площу з 12,8 кв.м. до 12,9 кв.м. Котельня зменшила площу з 4,0 кв.м. до 3,9 кв.м. Кухня зменшила площу з 10,1 кв.м. до 10,0 кв.м.

Загальна площа будинку збільшилася з 88,7 кв.м. до 91,7 кв.м. Житлова площа будинку збільшилася з 55,0 кв.м. до 57,8 кв.м.

Одночасно будинок внаслідок виконання будівельних робіт ОСОБА_4 будинок та погріб стали з 0 (нульовим) відсотком зносу, тобто зменшивши відсоток зносу.

Вказане підтверджується даними технічного паспорту станом на 22.06.2017 року та даними Декларації про готовність до експлуатації об`єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорту.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 331 ЦК України в редакції станом на 08.09.2017 року право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

На підставі Декларації про готовність об`єкта до експлуатації КС 71 зареєстрованої Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області 08.09.2017 року ОСОБА_4 став власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами з реєстраційний номером об`єкта нерухомого майна 255, який розташований в АДРЕСА_1 на земельній ділянці з кадастровим номером :06:020:0047, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.11.2017 року № 103515850.

До показань свідка ОСОБА_5 суд відноситься критично, оскільки при першому допиті свідок зазначив, що бачив будинок перший раз в 2008 чи 2009 році після того, як будинок було куплено подружжям, а при другому допиті зазначив, що побачив будинок вперше в 2006 році. При першому допиті вказаний свідок зазначає, що в 2012 році коли він працював в БТІ до нього звернувся ОСОБА_1 щоб почати процедуру введення будинку в експлуатацію. Під час другого допиту свідок зазначає, що саме він запропонував подружжям ОСОБА_11 вводити будинок в експлуатацію. В даному випадку на думку суду показання свідка ОСОБА_5 не є правдивими, а можливо внаслідок давності подій, які відбувалися вони не збереглися в його пам`яті, але в будь-якому випадку показання свідка не можуть бути покладені в основу прийняття рішення у вказаному спорі.

Крім того, сам свідок зазначає, що останній раз він бував у Вороньків в березні 2013 року, а тому його показання не можуть заперечити факт того, що внаслідок зусиль ОСОБА_4 , після дарування йому відповідачкою земельної ділянки здійснював будівельні роботи щодо переобладнання внутрішніх приміщень в будинку, зовнішнього його оздоблення та побудови господарських будівель, споруд.

До показань свідка ОСОБА_6 суд відноситься критично, оскільки при першому допиті він зазначив, що подружжя ОСОБА_11 в 90-х роках купило недобудований будинок. При другому допиті свідок зазначає, що позивач в 2005 чи 2006 році придбав недобудований будинок. При другому допиті свідок зазначає, що ОСОБА_4 він не знає, але стверджує, що він нічого не будував. Не знаючи людину, не можна стверджувати, що вона десь і щось не робила.

При першому допиті вказаний свідок зазначає, що ОСОБА_1 не проживає в будинку чотири роки (тобто в 2020 році), а при другому допиті зазначає, що ОСОБА_1 перестав проживати в спірному будинку 6-7-8 років тому (тобто з 2018 року). Вказані показання суперечать показанням самого ОСОБА_1 за якими з грудня 2013 року він не проживав в будинку, а пішов до своєї матері. В будинку залишилася проживати відповідачка з дітьми.

В даному випадку на думку суду показання свідка ОСОБА_6 не є правдивими, а можливо внаслідок давності подій, які відбувалися вони не збереглися в його пам`яті, але в будь-якому випадку показання свідка не можуть бути покладені в основу прийняття рішення у вказаному спорі.

Крім того, показання свідка про те, що з 2014 по 2017 рік він не бачив жодного будівництва по АДРЕСА_3 та щодо того, що крім житлового будинку господарських будівель і споруд там не було і не має суперечить відомостям технічного паспорту станом на 22.06.2017 року за яким ОСОБА_4 було побудовано літній душ та убиральня. Відомостям, які містяться в технічному паспорті суд надає перевагу, які більш достовірним в порівнянні з показаннями свідка, який їх змінює.

До показань допитаного як свідка ОСОБА_1 щодо того, що ОСОБА_4 не приймав ніякої участі в будівництві суд відноситься критично, оскільки він є зацікавленою особою у вирішенні спору та його показання суперечать відомостям технічного паспорту станом на 22.06.2017 року за яким ОСОБА_4 було побудовано літній душ, убиральня, погріб доповнено шийкою, будинок змінив як загальну так і житлову площу та зменшився відсоток зносу будинку з 9 до 0 відсотків. Відомостям, які містяться в технічному паспорті суд надає перевагу, які більш достовірним в порівнянні з показаннями свідка, який зацікавлений у вирішенні спору.

Показання свідка ОСОБА_17 не спростовують того, що ОСОБА_4 здійснив будівництво, ввів будинок в експлуатацію та став його власником.

Отже, ОСОБА_4 став власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами з реєстраційний номером об`єкта нерухомого майна 255, який розташований в АДРЕСА_1 на земельній ділянці з кадастровим номером :06:020:0047.

Крім того, ОСОБА_4 , як власник житлового будинку загальною площею 91,7 кв.м., житловою площею 57,8 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами - погріба з шийкою, літнього душу, убиральні, огорожі, воріт з хвірткою та земельної ділянки площею 0,0736 га., з кадастровим номером :06:020:0047 подарував вказані об`єкти нерухомості ОСОБА_3 22.11.2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Отже, ОСОБА_3 стала власником будинку та земельної ділянки на відповідній правовій підставі, а саме договору дарування, не перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_1 .

На підставі зазначеного, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не належить та не належав спірний будинок та земельна ділянка на праві спільної сумісної власності, як певне майно/річ, які були придбанні/побудовані під час перебування у шлюбі.

Відповідно до ч. 1 ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не набув права спільної сумісної власності на індивідуальний житловий будинок садибного типу № 4, який розташований по АДРЕСА_1 та на земельну ділянку площею 0,0736 га., з кадастровим номером :06:020:0047, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Крім того, в даному випадку не можливо витребувати будівельні матеріали та обладнання, які були використанні для будівництва спірного житлового будинку, оскільки вони перетворилися в об`єкт нерухомого майна, а саме у житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, тобто будівельні матеріали та обладнання юридично перестали існувати.

В даному випадку ОСОБА_1 має право на відшкодування заподіяних йому збитків внаслідок порушення його права власності на будівельні матеріали та обладнання набуті у спільну сумісну власність під час шлюбу та які було використано під час будівництва.

Представником відповідача до суду подано заяву про застосування строку позовної давності та ухвалити рішення про відмову у позові.

Заяву обґрунтовано тим, що позивач в своєму позові вказує на те, що будинок по АДРЕСА_3 був недобудований сторонами в 2008 році та існує на даний час.

Відповідно до рішення Яготинського районного суду Київської області від 16.09.2014 року у справі № 382/1464/13-ц зазначено, що у липні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом. Зазначив, що він та відповідачка з 23.07.2004 року перебували в зареєстрованому шлюбі. За період шлюбу ними за спільні кошти на ім`я відповідачки 06.10.2005 року придбано недобудований будинок за адресою: АДРЕСА_2 , який за час шлюбу ними було добудовано, однак не введено в експлуатацію. Представник відповідача уточнила позовні вимоги і просила визнати недобудований будинок, а також земельну ділянку на якій він розташований, об`єктами спільної сумісної власності подружжя.

Тобто, у вересні 2014 року ОСОБА_1 стверджував про те, що недобудований будинок вже був добудований, але позивачем був обраний спосіб захисту щодо визнання недобудованого будинку житлового будинку об`єктом спільної сумісної власності сторін.

Крім того, відповідно до рішення Яготинського районного суду Київської області від 18.08.2015 року у справі № 382/966/15 ОСОБА_1 просив суд здійснити поділ в натурі спільного майна подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 16.09.2014 року даний недобудований будинок визнано об`єктом спільної власності колишнього подружжя. Даний об`єкт не зареєстрований в Державному реєстрі, що передбачено ст. 151 ЦК України…В зв`язку з відсутністю доказів про Державну реєстрацію недобудованого будинку, суд відмовив в позові про поділ спільного майна подружжя в натурі, в зв`язку з недоведеністю позовних вимог.

Крім того, як вбачається з матеріалів даної справи, протягом 2015 року позивач тричі (29.07.2015, 18.08.2015, 09.09.2015) звертався до Департаменту ДАБІ у Київській області з метою введення будинку до експлуатації, що свідчить про те, що про порушені права на спірний будинок позивач знав ще у 2015 році.

З огляду на наявність даних доказів, враховуючи рішення Яготинського районного суду Київської області від 16.09.2014 року, рішення Яготинського районного суду Київської області від 18.08.2015 року можна зробити обґрунтований висновок про те, що вже в 2015 році був наявний спір між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 щодо будинку, а тому саме з 2015 року повинен обліковуватися строк позовної давності щодо спірного будинку.

Відтак позивачем пропущений строк позовної давності за заявленими вимогами, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

За запереченнями позивача про застосування строку позовної давності він просить відмовити у застосуванні позовної давності до заявлених ним позовних вимог. Заперечення обґрунтовано тим, що 26.06.2019 року із наданою йому державним реєстратором Яготинської міської ради інформації із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 171794861 від 26.06.2019 року він вперше дізнався про порушення його права власності на частину повністю добудованого та введеного в експлуатацію спірного житлового будинку.

Йому стало відомо, що в листопаді 2017 року ОСОБА_4 як забудовник ввів спірний житловий будинок в експлуатацію, зареєстрував одноосібно на нього право власності та подарував відповідачці ОСОБА_3 , яка одноосібно зареєструвала на нього право власності.

В результаті таких дій спірний житловий будинок втратив статус об`єкта спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 та у зв`язку з цим було порушено право власності на його частину (він був фактично позбавлений права власності на частину спірного житлового будинку).

Про вказані події та дії особи, яка їх вчинила, а саме ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ДАБІ у Київській області та приватний нотаріус Овчаренко І.Ж. його не повідомляли.

До порушення його права на частину введеного в експлуатацію спірного житлового будинку призвели подія та дії, які відбулися не у 2015 році, а ті що відбулися у листопаді 2017 року за участю відповідачки ОСОБА_3 , її батька ОСОБА_4 , ДАБІ у Київській області, приватного нотаріуса Овчаренко І.Ж., а саме введення спірного будинку в експлуатацію ОСОБА_4 у ДАБІ у Київській області, реєстрацію ОСОБА_4 права власності на нього, дарування ОСОБА_4 будинку ОСОБА_3 , реєстрацією за ОСОБА_3 одноосібного права власності на спірний будинок та відповідно втратою внаслідок цих дій права спільної сумісної власності подружжя.

Початок перебігу позовної давності (трирічного строку) у даному випадку починається не у 2015 році, а саме 26.06.2019 року коли він дізнався про порушення його права власності та закінчується 26.06.2022 року. Відповідно до п. 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії воєнного стану в Україні перебіг позовної давності зупиняється на строк дії такого стану. Воєнний стан введено Президентом України з 24.02.2022 року, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час. Позов відповідачем подано до суду 09.04.2024 року, а тому трирічний строк позовної давності він не пропустив, оскільки він ще не закінчився.

Враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено суд не вирішує питання щодо застосування строку позовної давності щодо спірних правовідносин.

Керуючись ст. 1-19, 76-82, 89, 90, 95, 263-265, 273, 351-355 ЦПК України суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 відмовити.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя С.П. Савчак