Справа № 686/1252/25
Провадження № 2/686/2233/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

14.02.2025

м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

у складі: головуючого - судді Салоїд Н.М.,

секретаря судового засідання Лоб І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в . Хмельницькому в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кредит Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту,-

ВСТАНОВИВ:

В січні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Кредит капітал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що 06.02.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 6392261

Згідно п. 1.1 умов укладеного договору кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором надати кредитні кошти позичальнику в сумі 5 000 грн., а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту, та проценти за користування кредитом.

ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит у визначеному договором розмірі. Відповідач в свою чергу умов кредитного договору не виконав та позичених коштів не повернув.

Відповідач підписала кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що підтверджується копіє договору про ідентифікацію.

Відповідно до п.2.1 кредитного договору шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної карти позичальника, що підтверджується платіжним дорученням.

Вказаний договір про споживчий кредит укладений дистанційно, в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію».

26.07.2023 було укладено договір №101-МЛ про відступлення права вимоги відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило товариству з обмеженою відповідальністю «Кредит Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит № 6392261, що підтверджується витягом з реєстру боржників.

Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, заборгованість за договором становить 21 512.07 гривень, з них заборгованість за тілом кредиту 4 791 грн., заборгованість за процентами на дату відступлення прав вимоги 15 771.07грн., прострочена заборгованість за комісією 950 грн.

Посилаючись на викладене, просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором та судовий збір.

Ухвалою судді Хмельницького 16.01.2025 року відкрито провадження у даній справі та розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними в справі матеріалами.

14.02.2025 року ухвалене рішення суду.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином у порядку, передбаченому ч.7 ст.128 ЦПК України, однак подав до суду заяву, якою позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі та винести у справі заочне рішення.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи повідомлена належним чином у порядку, передбаченому ч.7 ст.128 ЦПК України, причин неявки суду не повідомила, тому суд вирішив розгляд справи здійснити без її участі. Відзиву на позов не подав.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, перевіривши доводи позивача, викладені у поданій заяві, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, знаходить позов таким, що підлягає до часткового задоволення з наступних підстав:

Судом встановлено, що 06.02.2023 року товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_2 укладено договір про споживчий кредит №6392261, відповідно до умов якого кредитор надав позичальнику кредит у гривні в сумі 5 000 гривень, строк кредиту 105 днів, тобто до 22.05.2023, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 1,5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду та 3 % - протягом поточного періоду. Також ОСОБА_1 зобов`язалася сплатити комісію за надання кредиту в розмірі 950 грн, яка нараховується за ставкою 10 % від суми кредиту одноразово (пункти 1.2.-1.5. договору). За змістом пункту 2.1. цього договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Кредитний договір підписаний відповідачкою із використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». із сплатою стандартної процентної ставки становить 3.0 % в день та застосовується у межах строку кредиту.

Згідно п. 2.1 договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування платіжну картку згідно платіжного доручення № 93023353 від 06.02.2023.

Відповідно до пункту 1.4 зазначеного договору позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 21.02.2023, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 22.05.2023,

26 липня 2023 між ТОВ «Мілоан» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» було укладено Договір відступлення прав вимоги № 101-МЛ, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Кредит Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит № 6392261 від 06.07.2023 року укладений договір між ТОВ «Мілоан» та позичальником ОСОБА_1 .

Позичальник на користь нового кредитора жодних платежів станом на дату подання позовної заяви не здійснював, тому заборгованість ОСОБА_1 за Договором про споживчий кредит № 6392261 (індивідуальна частина) від 06.02.2023 становить 21 512.07 грн., з яких: 4791,00 грн. - заборгованості за основною сумою боргу; 15 771.07 грн. - заборгованості за відсотками та 950,00 грн. заборгованості за комісією.

Згідно розрахунку заборгованості за договором про споживчий кредит №6392261 станом на 26.07.2023 року заборгованість за договором становить 21 512.07 гривень, з них заборгованість за тілом кредиту 4791 грн., заборгованість за процентами 15 771.07 грн., заборгованість з комісії 950,00 грн..

2.Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Між сторонами виникли правовідносини щодо заборгованості за кредитним договором, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Кредитний договір підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора W82604 і був надісланий на номер телефону позичальника 06.02.2023 19.19:58, що підтверджується довідкою б/н від 14.10.2024.

Обставини перерахування коштів позичальнику підтверджується платіжним дорученням 923353 від 06.02.2023, які зараховані на картку позичальника № НОМЕР_1 .

За умовами договору позики відповідач зобов`язався повернути отримані грошові кошти у визначений договором строк.

Фінансова установа виконала свої зобов`язання за договором позики та надала відповідачу позику згідно умов договору, однак позичальник свої зобов`язання з договором не виконав та не повернув отримані в борг грошові кошти, внаслідок чого в нього перед кредитором виникла заборгованість за вказаним договором позики, чого не заперечує представник відповідача.

Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами: копією договору про споживчий кредит від 06.02.2023 та додатком до нього; довідкою про ідентифікацію; копією платіжного доручення про зарахування коштів на рахунок позичальника; розрахунком заборгованості; копією договору факторингу.

Як зазначено вище, строк дії позики у договорі встановлений сторонами на 105 днів, тобто до 22.05.2023 року включно.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 зазначила: «Велика Палата Верховного Суду наголошує, що проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу).

Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина друга статті 1050 ЦК України). Саме за це благо можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України.

Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно «користуватися кредитом, натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за «користування кредитом») за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу.

Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості про стягнення комісії у сумі 950,00 грн, суд зазначає таке.

Відповідно до абзацу третього частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції станом на 01 січня 2017 року остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки комісії, платежі, тощо за дії, які не є послугою у визначені цього Закону,

Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону є нікчемною.

Водночас, пункт 1.5.1. договору про споживчий кредит не містить підстав нарахування такої комісії, а відтак таку вимогу суд визнає нікчемною, та підстав стягнення комісії в розмірі 950.00 грн. немає.

4. Застосовані норми права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

З договору про надання споживчого кредиту № 6392261 від 06.02.2023 року, укладеного між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 , вбачається, що відповідно до вимог частини першої статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства.

Кредитор, перерахувавши відповідачу обумовлені грошові кошти, виконав умови кредитного договору, натомість ОСОБА_1 свої зобов`язання з повернення коштів за кредитним договором не виконала.

Оскільки відповідачу надано кредитні кошти у розмірі 5 000 грн. шляхом перерахування суми кредиту на банківську картку, вказану ним, суд дійшов висновку щодо стягнення з відповідача суми кредиту в розмірі 5 000 грн. на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» та 15 771,07 процентів за користування кредитними коштами..

Відповідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягнення з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме, судовий збір в розмірі 2 315.4 грн. (2 422,4 х 20 771, 07 : 21 512,07 грн.) та витрати на правову допомогу у розмірі 3298 грн. (пропорційно розміру задоволених позовних вимог (19.3%).

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.12,13,81,133, 137, 141,229,263-265 ЦПК України, ст.ст. 526, 599, 625, 627, 629,638, 1048,1049, 1054 ЦК України, суд -

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» заборгованість за кредитним договором про споживчий кредит № 6392261 від 06.02.2023 року в розмірі 20 771 грн. 07 коп.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2315,4 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 3298 грн..

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал», місцезнаходження: 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1 корпус 28, .

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_1

Дата складення повного тексту рішення 14.02.2025.

Суддя: