Номер провадження: 22-ц/813/571/25
Головуючий у першій інстанції Ковтун Ю. І.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

30.01.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.,

суддів: Дришлюка А.І., Громіка Р.Д.,

при секретарі: Узун Н.Д.,

за участю: ОСОБА_1 та його представника Сафронюка П.В.,

представника Департаменту патрульної поліції Некришева Є.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката Сафронюка Павла Віталійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі за позовомДепартаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про відшкодування сплачених грошових коштів, за правом зворотної вимоги (регресу), -

ВСТАВНОВИВ:

10 березня 2021 року Департамент патрульної поліції звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування сплачених грошових коштів, за правом зворотної вимоги (регресу), в якій просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Департаменту патрульної поліції 1 402 620,34 грн, та судовий збір у розмірі 21 039,31 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що 08 грудня 2015 року по вул. Рішельєвській у м. Одесі, на якій організовано односторонній рух, в напрямку її хрестоподібного перехрестя з вул. Успенською відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Тойота Пріус», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Порше Каєн» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , яка здійснювала рух на зелений сигнал світлофора. В наслідок нанесених механічних пошкоджень, було завдано матеріальних збитків. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 15 серпня 2019 року звільнено ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності. Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000163 від 10.03.2016, відносно ОСОБА_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - закрито. Цивільний позов ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди заподіяної ДТП, виділено в окреме провадження та розглядати в порядку ЦПК України. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 26.06.2020 у справі №522/15269/19 частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 , та стягнуто з Департаменту патрульної поліції на її користь матеріальну шкоду у розмірі 1 402 620,34 грн, та моральну шкоду у розмірі 180 000 грн. Стягнуто з Департаменту патрульної поліції на користь держави судовий збір у розмірі 10 510 грн. Постановою Одеського апеляційного суду від 18.02.2021 апеляційну скаргу представника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України задоволено частково. Стягнуто з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 1 402 620,34 грн та моральну шкоду у розмірі 10 000 грн. Також зазначено, що після відшкодування матеріальної шкоди ОСОБА_2 зобов`язана передати частини агрегатів автомобіля «Порше Каєн» реєстраційний номер НОМЕР_2 . Відповідно до копій платіжних доручень від 14.05.2021 №607 та №614 на суми 559 691 грн та 842 929,34 грн. Головне управління державної казначейської служби України у Київській області провело безспірне списання коштів з реєстраційного рахунку Департаменту патрульної поліції. Отже, право зворотної вимоги (регресу) виникло у позивача з моменту виконання позивачем зобов`язання щодо відшкодування шкоди, а саме безспірного списання коштів з реєстраційного рахунку Департаменту. Зазначив, що поліцейські не перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності та господарювання, а проходять службу в лавах Національної поліції України. При цьому порядок проходження служби у Національній поліції України урегульовано спеціальними нормативно-правовими актами, які покладають на громадян, котрі перебувають на такій службі, додаткові обов`язки і відповідальність. Враховуючи, що в даному випадку шкода завдана відповідачем не в наслідок неналежного виконання службових (трудових) обов`язків, дана обставина є ще однією підставою, з якої до виниклих між сторонами відносин не можуть бути застосовані норми КЗпП України. Крім того, наявність трудових правовідносин не виключає можливість задоволення даної позовної заяви про відшкодування шкоди в порядку регресу. Чинне законодавство України не передбачає обмежень щодо матеріальної відповідальності поліцейського за шкоду, нанесену третій особі, а не органу, в якому такий поліцейський проходить службу. Отже, відповідач має обов`язок сплатити на користь позивача грошову суму виплаченого відшкодування в розмірі 1 402 620,34 грн.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20 липня 2023 року позов Департаменту патрульної поліції задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Департаменту патрульної поліції грошові кошти у розмірі 467 540,11 грн, та судовий збір у розмірі 7 013,10 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із вищезазначеним рішенням суду, Департамент патрульної поліції звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 липня 2023 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права.

07 листопада 2024 року в судовому засіданні під час розгляду справи, адвокат Сафронюк П.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду із клопотанням про зупинення провадження у справі.

30 січня 2025 року від адвоката Сафронюка П.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 надійшло клопотання про зупинення провадження в даній справі до надання представником Департаменту патрульної поліції доказів повного виконання рішення суду по справі №522/15269/19. В обґрунтування клопотання зазначено, що 08.12.2015 о 12:11 год, відбулась ДТП за участю автомобіля TOYOTA Prius д.н.з. НОМЕР_1 , на блакитному фоні, під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля PORSCHE CYENNE д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .. Постановою Одеського апеляційного суду від 18.02.2021 по справі №522/15269/19 стягнуто з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_2 1 402 620 грн. 06.09.2021 Департамент патрульної поліції звернувся із позовом до ОСОБА_1 в порядку регресу. 03 серпня 2021 року Касаційний цивільний суд ухвалив відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ДПП на постанову Одеського апеляційного суду по справі №522/15269/19.

Під час проведення судового засідання по справі №522/17446/21 представником Департаменту патрульної поліції було повідомлено про те, що рішення суду по справі №522/15269/19 за позовом ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції виконано лише в частині відшкодування збитків, які були стягнуті з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_2 , в той час як в частині передачі частини агрегатів автомобіля «Порше Каєн» д.н.з. НОМЕР_2 , відповідно до копій платіжних доручень від 14.05.2021 №607 та №614 на суми 559 691,00 грн, та 842 929,34 грн, рішення залишається не виконаним, при чому Департамент патрульної поліції маючи об`єктивну можливість ініціювати примусове виконання рішення суду в частині передачі частин автомобіля від ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції жодних заходів для цього не вжив.

Зазначено, що вирішуючи спір по справі №522/15269/19 судом було покладено обов`язок на відповідача відшкодувати завдані збитки, а на позивача передати зняті з автомобіля запчастини відповідачу, тобто при вирішенні позову по справі за регресною вимогою Департамент патрульної поліції до ОСОБА_1 у випадку задоволення, або часткового задоволення позову, постанова апеляційного суду має врахувати не тільки право позивача Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 на відшкодування збитків в порядку регресу, а й захистити право ОСОБА_1 на отримання запчастин, які мали бути передані від ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції.

Адвокат Сафронюк П.В. вказує, що розгляд справи апеляційним судом може призвести до ухвалення судового рішення, яке буде неможливо виконати, оскільки не виконавши первинне рішення суду в повному обсязі неможливо вирішити питання про передачу запчастин на користь ОСОБА_1 , тож в даному випадку слід розуміти, що неповне виконання рішення суду по справі №522/15269/19 є перешкодою для розгляду справи №522/17446/21. Оскільки виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, а у випадку невиконання рішення суду добровільно, стягувач має право ініціювати примусове виконання рішення суду, то спір фактично не вирішений, оскільки первинне рішення суду не виконане в повному обсязі.

28 січня 2025 року від Департаменту патрульної поліції надійшло заперечення на клопотання про зупинення провадження у справі, в якому вказано, що доводи наведені в клопотанні не є законною підставою для зупинення провадження у справі. Також вказано, що відсутні будь-які обставини, які б перешкоджали розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_3 , які підтримали клопотання про зупинення провадження у справі й просили його задовольнити, та представника Департаменту патрульної поліції Некришева Є.А., який заперечував щодо даного клопотання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання слід залишити задоволення, з огляду на наступне.

У статті 2 ЦПК України вказано, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Згідно положень п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку, що на підставі п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зупиняє провадження у справі, лише у тому випадку, коли її неможливо розглянути у зв`язку з тим, що питання про наявність певних фактів, від яких залежить її вирішення, відповідно до чинного законодавства вирішується в іншій цивільній, господарській або кримінальній справі чи у справі, що розглядається в адміністративному порядку. Сам по собі розгляд питання іншим органом, не пов`язаний зі встановленням наявності чи відсутності таких фактів, не є підставою для зупинення провадження. Зупинення провадження в цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, яка розглядається в порядку цивільного, кримінального, господарського чи адміністративного судочинства, може мати місце тільки в тому разі, коли в цій, іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у цивільній справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Ознайомившись із клопотанням про зупинення провадження у даній справі, враховуючи наявні в матеріалах докази, колегія суддів не вбачає правових підстав, відповідно до вимог ст. 251 ЦПК України, для зупинення провадження по справі до надання представником Департаменту патрульної поліції доказів повного виконання рішення суду по справі №522/15269/19, оскільки за змістом п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зупиняє провадження у справі лише у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку цивільного судочинства.

Об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до повного виконання рішення суду в іншій цивільній справі, апеляційний суд не вбачає.

При таких обставинах, колегія суддів приходить до висновку про те, що відсутня об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до повного виконання рішення суду в справі №522/15269/19, а зібрані докази є достатніми для всебічного та об`єктивного розгляду даної справи.

Окрім вищезазначеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись з урахуванням обставин справи та таких критеріїв як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливості спору для заявника (FRYDLENDER v. FRANCE, №30979/96, § 43, ЄСПЛ, від 20 червня 2000 року).

У постанові Верховного Суду України 07 жовтня 2015 року у справі №6-1367цс15 зазначено, що «зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи».

У постанові Верховного Суду України від 01 лютого 2017 року в справі №6-1957цс16 зазначено, що «межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі».

На підставі вищевикладеного, враховуючи норми ЦПК України, якими врегульовано підстави для зупинення провадження у справі, враховуючи необхідність дотримання розумних строків розгляду справи, та те, що в матеріалах справи достатньо доказів для всебічного та об`єктивного розгляду цивільної справи, колегія суддів дійшла висновку про залишення без задоволення клопотання адвоката Сафронюка П.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 про зупинення провадження в справі.

Згідно ч. 2 ст. 381 ЦПК України, процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 251-253, 381 ЦПК України, Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката Сафронюка Павла Віталійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі за позовомДепартаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про відшкодування сплачених грошових коштів, за правом зворотної вимоги (регресу) залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено: 10 лютого 2025 року.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік

А.І. Дришлюк