Справа №339/504/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2025 року м. Болехів

Болехівський міський суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Сметанюка В.Б.,

секретаря судового засідання Ганчар Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Сучасний Факторинг» заборгованість за кредитним договором № 4 від 09.02.2024 року в розмірі 35551,27 грн, суму сплаченого судового збору та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 6500,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09.02.2024 року між ОСОБА_1 та ТзОВ «Сучасний Факторинг» було укладено Кредитний договір № 4 по продукту «Кошти в кредит», згідно з умовами якого сума кредиту за даним Договором складає 41336,90 грн. Укладення договору здійснювалося сторонами за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи кредитора, доступ до якої забезпечується за допомогою веб-сайту та є підписаним відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Сторони дійшли згоди, що грошові кошти надаються позичальникові на умовах строковості, а саме терміном на 6 календарних місяців та платності 5 % в місяць, комісія за надання кредиту 3757,90 грн, комісія за управління (обслуговування) кредиту 1653,48 грн. Реальна річна процентна ставка встановлюється на рівні 252,04 %. Від відповідача отримано оплату в сумі 17920,00 грн. При цьому його заборгованість перед ТзОВ «Сучасний Факторинг» за вказаним Кредитним договором станом на 01.12.2024 року становить 35551,27 грн, з яких: загальна заборгованість за тілом кредиту 27550,58 грн, загальна заборгованість за сумою комісії 8000,69 грн. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання з повернення коштів не виконує, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак, в позовній заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в його відсутності, у випадку неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений відповідно до вимог закону, в тому числі шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада». Причину неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав (а.с. 40, 44-45).

Враховуючи згоду позивача, суд, керуючись вимогами ст. 280 ЦПК України, ухвалив про проведення заочного розгляду справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом установлено, що 09.02.2024 року між ОСОБА_1 та ТзОВ «Сучасний Факторинг» було укладено Кредитний договір № 4 по продукту «Кредит на товар», згідно з умовами якого сума кредиту складає 41336,90 грн., строк кредиту 6 місяців з кінцевим терміном повернення 09.08.2024 року, процентна ставка 5% в місяць, комісія за надання кредиту 3757,90 грн, комісія за управління (обслуговування) кредиту 1653,48 грн. (а.с. 21-28, 31).

Довідкою про ідентифікацію підтверджено, що клієнт ОСОБА_1 , з яким укладено договір № 4 від 09.02.2024 року ідентифікований ТзОВ «Сучасний Факторинг» та ним підписано вказаний договір шляхом введення одноразового ідентифікатора 9099, який направлений на мобільний телефон НОМЕР_1 (а.с. 29).

Вказаний номер телефону зазначений відповідачем в договорі № 4 від 09.02.2024 року.

У паспорті споживчого кредиту зазначено, зокрема: інформацію та контактні дані кредитодавця, інформацію та контактні дані кредитного посередника, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація, інші важливі правові аспекти (а.с. 32).

Випискою з особового рахунку за Кредитним договором № 4 від 09.02.2024 року стверджується, що заборгованість ОСОБА_1 перед ТзОВ «Сучасний Факторинг» станом на 01.12.2024 року становить 35551,27 грн, з яких: загальна заборгованість за тілом кредиту 27550,58 грн, загальна заборгованість за сумою комісії 8000,69 грн. Отримано оплат в сумі 17920,00 грн. Станом на 01.12.2024 року заборгованість за Кредитним договором № 4 від 09.02.2024 року не погашена (а.с. 30).

Факт наявності заборгованості за кредитним договором у встановленому законом порядку ніким не спростовано.

Правовідносини, що виникли між сторонами ґрунтуються на вимогах норм ЦК України щодо зобов`язань та їх виконання.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Закон України "Про електронну комерцію" визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно ч. 7 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12 цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 вказаного закону).

За змістом положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимогвідповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст.ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідач суду не надав, не подав будь-яких доказів на спростування користування ним наданими йому кредитними коштами, а також не подав будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості.

Таким чином, оскільки судом встановлено, що відповідач, уклавши з позивачем договір позики, за яким останнім отримано послуги з надання коштів у кредит, та, взявши на себе зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплати процентів за їхнє використання, належним чином їх не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, суд вважає підставними вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором (позики) в загальному розмірі 35551,27 грн., відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при поданні позову судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Частиною 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 6500 грн. позивач надав суду договір про надання правничої допомоги № 28/08/24 від 28.08.2024, акт прийому-передачі наданих послуг № 129 від 11.12.2024, довіреність від 03.07.2024 року, видану ТзОВ «Сучасний Факторинг», якою уповноважено адвоката Юхименка Ю.Ю. представляти інтереси товариства; Додаткову угоду № 5 від 28.08.2024, за якою розмір винагороди складає 6500,00 грн.; платіжну інструкцію від 12.12.2024 № 1212030 про оплату витрат на правничу допомогу в сумі 6500,00 грн. (а.с. 10-20).

Оскільки, позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження понесення ним витрат на правову допомогу у сумі 6500,00 грн., суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь ТзОВ «Сучасний Факторинг» підлягають до стягнення витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6500,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 223, 247, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» заборгованість за кредитним договором № 4 від 09.02.2024 року в розмірі 35551 (тридцять п`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят одна) грн. 27 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 6500 (шість тисяч п`ятсот) грн.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, зазначених вище, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг», що знаходиться за адресою 01024, вул. Велика Васильківська, 39А, м. Київ, .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя В.Б. Сметанюк