Справа №:755/2625/25
Провадження №: 2-о/755/201/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" лютого 2025 р. місто Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва САВЛУК Т.В., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві, про встановлення факту смерті,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту смерті фізичної особи.

Вивчивши матеріали заяви та долучені до неї додатки на предмет дотримання заявником норм цивільного процесуального законодавства та звернення до належного суду, суддя приходить до наступних висновків,

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. (ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України)

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно із ч. 1 ст. 317 Цивільного процесуального кодексу України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

При цьому, як роз`яснено в п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, судам слід мати на увазі, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, повинні розглядатись у порядку, передбаченому главою 37 ЦПК, за участю заявників і заінтересованих осіб.

Заявник звернулася до суду зі заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, дата смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Виходячи з положень ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Права члена сім`ї має одинока особа. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Родичами є: чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дідусь, бабуся, прадідусь, прабабуся, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун або піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, зокрема особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

Разом з тим, суд зазначає, що на сьогоднішній день законодавець не дає чіткого визначення, що таке родина та родинні відносини. Однак, найкраще визначення цих понять міститься в роз`ясненнях щодо практичного застосування окремих вимог нормативно-правового акта Національного банку України від 03 квітня 2008 року №13-121/1456-4193, в якому зазначено, що, виходячи з вимог Цивільного кодексу України, Сімейного кодексу України, поняттями «родичі», «родинні стосунки» охоплюється коло осіб, які пов`язані між собою певним ступенем споріднення. Такими особами можуть бути близькі родичі за походженням, зокрема, батьки, діти, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, брат та сестра (повнорідні і неповнорідні), двоюрідні брати та сестри, тітка, дядько, племінниця, племінник. Усиновлений та усиновлювач прирівнюються до родичів за походженням.

При зверненні до суду, заявником не долучено належних та допустимих доказів на підтвердження родинного зв`язку з померлою особою, з доданих до заяви документів не прослідковується родинний зв`язок заявника з особою, відносно якої є підстави встановлення факту смерті.

У відповідності до ч. 3 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України, справи окремого провадження розглядаються з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановленні цим розділом.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

За наведених обставин, подана до суду заява від імені ОСОБА_1 , заінтересована особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Києві, про встановлення факту смерті, підлягає повернення суб`єкту звернення, оскільки подана без дотримання вимог ч. 1 ст. 317 Цивільного процесуального кодексу України.

Роз`яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного та керуючись статтями 175, 185, 260, 293, 294, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суддя -

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Києві, про встановлення факту смерті, - повернути суб`єкту звернення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Інформацію по справі можна отримати на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі інтернет http://dn.ki.court.gov.ua.

Суддя: