Провадження № 2/127/4623/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2025 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Федчишена С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позов мотивовано тим, що позивачу на підставі ордеру № 1796 від 08.05.1990 року належить квартира під номером АДРЕСА_1 . Згідно довідки № 201651 виданої ГОВ «ЖЕО» від 06 березня 2024 року за адресою АДРЕСА_2 прописані наступні люди: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , донька; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син; ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , дружина; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , квартиронаймач. Відповідач ОСОБА_2 по справі зареєстрований за даною адресою з 10.10.1990 року, але фактично не проживає у вказаному будинку вже як 10 років і по теперішній час, не сплачує комунальні послуги, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має, квартирою не цікавиться. Даний факт підтверджується актом № 878 від 24 червня 2024 року виданий ТОВ «ЖЕО» про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою АДРЕСА_2 не проживає. Факт реєстрації відповідача у квартирі порушує право позивача на вільне розпорядження та користування майном. Просить визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 , особою, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою що розташована за адресою АДРЕСА_2 .

02.10.2024року ухвалою суду відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження.

В судове засідання представник позивача не з`явився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав за обставин викладених в ньому, просив позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав, не заперечував щодо їх задоволення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивачу на підставі ордеру № 1796 від 08.05.1990 року належить квартира під номером АДРЕСА_1 .

Згідно довідки № 201651 виданої ГОВ «ЖЕО» від 06 березня 2024 року за адресою АДРЕСА_2 прописані наступні люди: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , донька; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син; ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , дружина; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , квартиронаймач.

Згідно акту ТОВ «ЖЕО» №878 від 24.05.2024 року ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2 не проживає.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.

Відповідно до вимог от. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

При цьому згідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 7 Закону У країни «Про свободу пересування га вільний вибір місця проживання в Україні, зняття з реєстрації проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду (про позбавлення трава власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином вирішення питання, про зняття особи з реєстраційного обліку належить, зокрема, від вирішення питання про її право користування житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 386 ДК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають права власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Відповідно до ст. 71 ЖК України, суд може визнати особу такою, -що .втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин.

Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік,, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином, якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач не проживає у вищевказаному житловому будинку без поважних причин більше одного року, але будучи зареєстрованими у даному житловому будинку, перешкоджає позивачу належним чином використовувати свої право на дану квартиру.

Після дослідження та оцінки доказів у справі, наданих позивачем відповідно до ст. ст.76, 77, 78, 81 ЦПК України, вони вважаються судом належними та допустимими і вони свідчать про наявність перешкод позивачу у користуванні квартирою та підстав для визнання відповідача, таким, що втратив право користування житлом, так як він без поважних причин понад рік відсутній в ньому, за відсутності між позивачем і відповідачем домовленості про це і відсутністю причин передбачених законом, які вважаються поважними.

За клопотанням представника позивача судові витрати залишити за позивачем.

На підставі викладеного, згідно ст. ст.317, 321, 346, 391, 405 ЦК України, керуючись ст. ст. 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне судове рішення складено 18.02.2025року.

ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 .

Суддя: