Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/731/24
Провадження № 2/670/25/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2025 року селище Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Мусієнко М.Б.

за участю секретаря судового засідання Корчової А.І., Ліневської В.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Іванченко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» про розірвання договору, відшкодування моральної та матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

20.09.2024 позивач звернулася до Віньковецького районного суду Хмельницької області із позовною заявою до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», Городоцько-Ярмолинецького відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання бездіяльності незаконною, відшкодування моральної та матеріальної шкоди, розірвання договору, у якій просила:

-визнати бездіяльність відповідачів незаконною, відшкодувати з них на її користь по 12500 грн 00 коп. з кожного за нанесену їй моральну та матеріальну шкоду своїми незаконними діями;

-зобов`язати АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» розірвати договір на депозитний рахунок «До запитання», так як його не погоджено на третій термін і не було перешкод до його розірвання, видати її вклад.

Ухвалою судді від 25.09.2024 у справі позовну заяву залишено без руху.

09.10.2024 позивач на виконання ухвали від 25.09.2024 подала заяву, у якій просила суд:

-зобов`язати АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» розірвати договір від 31.10.2023, укладений строком на 5 місяців, та видати позивачу кошти з депозитного рахунку, відшкодувати на її користь нанесену моральну шкоду та матеріальну шкоду у розмірі 12500 грн 00 коп.;

-зобов`язати Городоцько-Ярмолинецький відділ державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відшкодувати моральну та матеріальну шкоду, нанесену незаконними діями щодо арешту соціального рахунку, у розмірі 12500 грн 00 коп.

Ухвалою судді від 21.10.2024 у справі позовні вимоги роз`єднано, позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання Городоцько-Ярмолинецького відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відшкодувати моральну та матеріальну шкоду, нанесену незаконними діями щодо арешту соціального рахунку, у розмірі 12500 грн 00 коп. виділено в самостійне провадження.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 31.10.2023 вона уклала з відповідачем договір банківського вкладу строком на п`ять місяців. Однак, звернувшись після спливу вказаного строку 01.04.2024 з заявою до банку про повернення своїх заощаджень, отримала відмову у зв`язку з накладенням арешту на грошові кошти, що знаходяться на її депозитному рахунку. Після цього позивачка ще кілька разів зверталася з заявами про розірвання вказаного договору та видачу коштів, але безрезультатно.

Зазначає, що працівники відділення банку не надали позивачці документів, які б підтверджували накладення арешту та не пояснили коли і ким це було зроблено. Вважає неправомірним те, що банківська установа не повідомила її про накладення арешту. Вказує, що хворіє і кошти їй потрібні були для лікування. Такими діями відповідач наніс їй моральну і матеріальну шкоду, оскільки стан її здоров`я і емоційний стан після цього значно погіршився, вона змушена оплачувати лікування.

Ухвалою судді від 24.10.2024 відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження з викликом сторін.

07.11.2025 представником відповідача до суду подано відзив, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, вважає їх безпідставними, а обставини, на які посилається позивач, такими, що не підтверджені належними та достатніми доказами. Зазначає, що ОСОБА_1 , яка є клієнтом банку, був оформлений вклад «Стандарт» строковий на 5 міс. (у варіанті БЕЗ дострокового закриття) шляхом підписання Заяви про приєднання № SAMDNWFD600, який в подальшому був пролонгований 31.03.2024, 31.08.2024 до 31.01.2025 включно. 23.02.2024 на підставі постанови головного державного виконавця Ярмолинецького відділу ДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (ВП № 69015319) накладено арешт на грошові кошти боржника ОСОБА_1

09.09.2024 в банк надійшла постанова про зняття арешту і арешт з коштів було знято.

Представник відповідача посилається на норми чинного законодавства та умови договору вкладу, відповідно до яких банк вправі автоматично продовжити вклад на новий строк та водночас не мав права його виплачувати до зняття арешту з коштів. Звертає увагу на те, що позивач, сплативши борг за виконавчим документом, сприяла б зняттю арешту та поверненню вкладу, чого зроблено не було.

Ухвалою суду від 21.11.2024 закрито підготовче провадження у вказаній цивільній справі, призначено розгляд справи по суті.

Ухвалою суду від 30.01.2024 у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог, а саме розміру моральної та матеріальної шкоди на 10000 грн 00 коп., позивачці відмовлено.

Ухвалою суду від 30.01.2024 у прийнятті заяви про зміну предмету позову, в якій позивачка просила доповнити заявлені раніше позовні вимоги новою вимогою, а саме: зобов`язати відповідача повернути всі незаконно зняті кошти з нарахованих їй процентів та не передбачені договором податки, позивачці відмовлено.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві, просила її задоволити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила з підстав, викладених у відзиві на позов, та просила у його задоволенні відмовити.

Дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалася позивач, як на підставу своїх вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, з врахуванням засад розумності і справедливості, суд приходить до таких висновків.

Щодо розірвання договору та повернення вкладу.

Судом встановлено, що 31.10.2023 між позивачем та АТ КБ «ПРИВАТБАНК» укладено депозитний договір в електронному вигляді шляхом підписання Заяви про приєднання № SAMDNWFD600. Заява підписана позивачкою власноруч (а.п. 9-11).

Відповідно до умов вказаного договору ОСОБА_1 на підставі ст. 634 ЦК України приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг (в редакції, чинній на дату підписання Заяви про приєднання № SAMDNWFD600), що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms та які разом із Заявою про приєднання становлять договір банківського вкладу вклад «Стандарт» строковий на 5 міс. (у варіанті БЕЗ дострокового закриття).

Підпунктом 1.1. Заяви про приєднання передбачено, що банк приймає від клієнта грошову суму на вкладний рахунок та зобов`язується виплатити клієнту суму вкладу і проценти на неї на умовах та в порядку, встановленому цим договором. Умови вкладу зазначено в розділі «Умови вкладу». У вказаному розділі зазначено, зокрема, таку інформацію:

- вклад «Стандарт» строковий на 5 міс. (без можливості дострокового розірвання) SAMDNWFD600;

- оформлено 31.10.2023;

- строк дії вкладу складає 5 місяців до 31.03.2024 включно;

- банк відкриває клієнту рахунок, на який зараховується вклад;

- вклад «До запитання» SAMDNWFD601 (згідно з п. 5 даного договору).

Пункт 4 «Порядок повернення вкладу» спірного договору (Заяви про приєднання) регулює відносини з клієнтом, що стосуються умов та порядку повернення коштів, які були надані останнім для розміщення на депозитному рахунку. Дострокове повернення вкладу не передбачено (підп. 4.1. Заяви про приєднання). Витребування вкладу протягом 5 календарних днів з дати закінчення кожного строку вкладу (з урахуванням операційного часу для оброблення заявок на закриття вкладу) вважається припиненням зобов`язання за договором за строком. У випадку вимоги клієнтом вкладу протягом цього періоду проценти нараховуються та виплачуються за ставкою вкладу «До запитання» за фактичну кількість днів, що минули з дати закінчення строку вкладу. За день, коли вклад повертається клієнту, проценти не нараховуються. Інші витребування вкладів вважаються достроковими (підп. 4.2. Заяви про приєднання).

Клієнт має право протягом 5 календарних днів з дати закінчення строку вкладу повернути вклад, при цьому зобов`язання Банку за Договором після повернення Клієнту вкладу припиняються. Повернення вкладу здійснюється одним із таких способів:

- на підставі письмової заяви клієнта про закриття вкладного рахунку, поданої у відділені банку. Повернення вкладу здійснюється на рахунок, вказаний клієнтом в заяві;

- на підставі заяви клієнта про закриття вкладного рахунка, поданої у електронній формі у дистанційних каналах банку. Повернення вкладу здійснюється на рахунок, вказаний клієнтом в заяві. При поданні клієнтом Заяви про закриття вкладного рахунка (згідно з підп. 4.4. цього Договору), банк опрацьовує її за наступним регламентом:

- заявка, отримана банком у операційний час, обробляється у день її подачі згідно умов Договору та у порядку черги операцій;

- заявка, отримана банком у неопераційний час, обробляється після настання операційного часу згідно умов Договору та у порядку черги операцій. Початок та закінчення операційного часу вказані на сайті банку на сторінці pb.ua/depozit (підп. 4.3.-4.5. Заяви про приєднання).

Якщо на вклад в установленому чинним законодавством України порядку накладено арешт, то клієнт не має права вимагати виплати вкладу до зняття арешту. При цьому, нарахування процентів за вкладом продовжується. Сторони узгодили, що в разі, якщо на вкладний рахунок накладено арешт, встановлені раніше клієнтом регулярні поповнення свого вкладного рахунку зі свого поточного рахунку можуть бути відключені будь-якою зі сторін. Поповнення вкладу поновлюється після звернення клієнта до банку (підп. 4.6. Заяви про приєднання).

Відповідно до пункту 5 «Продовження вкладу на новий строк» спірного договору (Заяви про приєднання) у разі відсутності у банка заяви клієнта про небажання продовжувати вклад, після закінчення строку вкладу банк має право автоматично продовжити вклад ще на один строк, зазначений в розділі «Умови вкладу» цього Договору, в т.ч. через вклад «До запитання». Кошти перераховуються на вклад «До запитання» по закінченні строку вкладу, та через 3 календарні дні автоматично повертаються на той самий вклад у випадку, якщо клієнт не затребував всю суму вкладу або її частину. Новий строк вкладу починається з дати надходження коштів на вкладний рахунок з вкладу «До запитання». Процентна ставка за вкладом на новий строк дорівнює ставці, яка діє в банку для знову оформлюваних вкладів даного найменування та строку на дату зарахування коштів на вкладний рахунок без укладання додаткових угод до Договору з урахуванням умов п. 4.2. цієї Заяви. Наступне продовження вкладу здійснюється в такому ж порядку. Порядок відкриття та обслуговування вкладу «До запитання» визначено у розділах Умов та Правил, що зазначені у преамбулі цієї Заяви, та є невід`ємною частиною Договору.

Якщо банк не перерахував кошти з вкладу на вклад «До запитання», вклад автоматично продовжується ще на один строк, зазначений в розділі «Умови вкладу» цього Договору. Строк вкладу продовжується неодноразово, автоматично. Новий строк вкладу починається з дня, наступного за датою закінчення попереднього строку вкладу. Процентна ставка на новий строк вкладу дорівнює ставці, яка діє в банку для знову оформлюваних вкладів даного найменування та строку на день закінчення попереднього строку вкладу без укладання додаткових угод до Договору.

Продовження вкладу здійснюється без оформлення додаткових угод до договору. Поточний розмір діючої процентної ставки за вкладом Клієнт може дізнатися у відділенні або на сайті Банку pb.ua/depozit (підп. 5.1.-5.3. Заяви про приєднання).

Як стверджувалось позивачем та не заперечувалось представником відповідача, ОСОБА_1 в належний строк звернулася до банку, заявивши про небажання продовжувати вклад № SAMDNWFD600 після 31.03.2024.

Відповідно до постанови головного державного виконавця Ярмолинецького відділу ДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Білоусько О.В. про арешт коштів боржника від 23.02.2024 (ВП № 69015319) накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках та належать боржнику ОСОБА_1 (а.п. 56).

Керуючись підп. 4.6. Заяви про приєднання № SAMDNWFD600, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» відмовлено позивачці в поверненні вкладу у зв`язку з наявністю зазначеної вище постанови про арешт коштів боржника. Відтак вклад був двічі пролонгований до 31.08.2024 та до 31.01.2025.

Постановою головного державного виконавця Городоцько-Ярмолинецького відділу ДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Білоусько О.В. від 09.09.2024 (ВП № 69015319) знято арешт з усіх коштів боржника, що містяться рахунках, належних боржнику ОСОБА_1 (а.п. 57).

За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії», фінансова послуга - операція або декілька операцій, пов`язаних однією правовою метою, з фінансовими засобами, що здійснюються в інтересах інших осіб, ніж надавач такої фінансової послуги, а також послуги, прямо визначені спеціальними законами як фінансові послуги; споживач фінансових послуг - фізична особа, яка звертається за наданням фінансових послуг до надавача фінансових послуг та/або посередника або користується послугами надавача фінансових послуг та/або посередника для задоволення особистих потреб, не пов`язаних із підприємницькою або незалежною професійною діяльністю.

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів», послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 22); продукція - це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб (пункт 19); виконавець - це суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги (пункт 3).

Відповідно до частини першої, другої статті 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу).

Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Відповідно до статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

Договір банківського вкладу (депозиту) належить до виплатних договорів за ознакою наявності в банку обов`язку виплатити вкладнику крім суми вкладу також і проценти на неї або дохід в іншій формі (статті 1058, 1061 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1059 ЦК України, договір банківського вкладу укладається в письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Згідно зі статтею 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу на вимогу банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Умова договору банківського вкладу на вимогу про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. За договором банківського строкового вкладу банк зобов`язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу. Повернення вкладникові банківського строкового вкладу та нарахованих процентів за цим вкладом на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, можливе виключно у випадках, якщо це передбачено умовами договору банківського строкового вкладу. Якщо вкладник не вимагає повернення суми строкового вкладу зі спливом строку, встановленого договором банківського вкладу, або повернення суми вкладу, внесеного на інших умовах повернення, після настання визначених договором обставин договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин першої, другої статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Отже строковий договір банківського вкладу покладає на банк обов`язок прийняти від вкладника суму коштів, нарахувати на неї проценти та повернути ці кошти з процентами зі спливом встановленого договором строку.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов`язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (частина перша статті 530 ЦК України).

Згідно зі статтею 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

З урахуванням зазначеного, досліджених обставин справи та норм, які регулюють дані правовідносини, суд вважає, що підстав для розірвання договору банківського вкладу, укладеного 31.10.2023 між позивачем та АТ КБ «ПРИВАТБАНК», та повернення вкладу немає, оскільки відповідачем жодним чином не порушені зобов`язання за спірним договором.

Так, на момент звернення ОСОБА_1 з заявою про небажання продовжувати вклад № SAMDNWFD600 постановою головного державного виконавця від 23.02.2024 (ВП № 69015319) накладено арешт на грошові кошти, які знаходилися на відповідному рахунку, що, згідно з умовами договору та чинним законодавством України, унеможливило повернення вкладу позивачці. Як наслідок спірний договір банківського вкладу продовжив свою дію відповідно та на підставі викладених у ньому умов, що були погоджені його учасниками.

Також суд звертає увагу на те, що матеріали провадження не містять доказів звернення позивачки з заявою до банку про небажання продовжувати вклад № SAMDNWFD600 після 31.08.2024. Факт звернення щодо повернення вкладу після 09.09.2024 (дня зняття арешту з усіх коштів) не заперечується представником відповідача. Однак таке звернення в силу підп. 4.2. Заяви про приєднання № SAMDNWFD600 трактується як «дострокове витребування вкладу». Останнє ж суперечить положенню підп. 4.1., відповідно до якого дострокове повернення вкладу не передбачено.

Водночас позивач в судовому засіданні повідомила про те, що звернулася з заявою до банку про небажання продовжувати вклад на новий строк після 31.01.2025, однак, станом на день ухвалення рішення сторонами не надано суду інформації, а також належних і допустимих доказів припинення вкладу № SAMDNWFD600.

Щодо відшкодування майнової (матеріальної) та моральної шкоди.

Як зазначалось вище, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

За змістом пункту 5 частини першої статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди (ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Поняття моральної (немайнової) шкоди і порядок її відшкодування визначається статтею 23 ЦК України. Зокрема, підставами для відшкодування моральної шкоди можуть бути порушення майнових, особистих немайнових прав особи, а також зобов`язань у випадках, передбачних договором або законом. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Так, вирішуючи спір щодо відшкодування моральної шкоди за порушення споживчого договору, зокрема у справі про порушення банком зобов`язання з повернення вкладу, суди мають враховувати, що моральна шкода за порушення цивільно-правового договору як спосіб захисту суб`єктивного цивільного права може бути компенсована і в тому разі, якщо це прямо не передбачено законом або тим чи іншим договором, і підлягає стягненню на підставі статей 16 та 23 ЦК України і статей 4 та 22 Закону про захист прав споживачів навіть у тих випадках, коли умовами договору право на компенсацію моральної шкоди не передбачено (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц).

Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ст. 23 ЦК України).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

З огляду на викладене та з урахуванням того, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не порушив прав позивача, не завдав майнової (матеріальної) та моральної (немайнової) шкоди, відсутні будь-які підстави для задоволення вимоги щодо стягнення моральної та/або майнової (матеріальної) шкоди.

За правилами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частини другої ст. 78 ЦПК України). За положеннями статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Законодавець виключає збирання доказів судом, що стосується предмета спору, з власної ініціативи, за винятком витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом, що передбачено частиною сьомою статті 81 ЦПК України.

Згідно закріплених положень у частині третій статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною четвертою статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З врахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог про розірвання договору, повернення вкладу, відшкодування моральної та матеріальної (майнової) шкоди.

На підставі ст. 4, 5, 16, 23, 509, 525-526, 530, 599, 610, 611, 627, 629, 633, 634, 1058-1061, 1166, 1167 ЦК України, Закону України «Про банки і банківську діяльність», Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії», Закону України «Про захист прав споживачів», керуючись ст. 12, 13, 77, 81, 141, 263-265, 352, 354-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» про розірвання договору, відшкодування моральної та матеріальної шкоди відмовити.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», ідентифікаційний код юридичної особи 14360570, адреса місця знаходження: вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складене 14.02.2025.

Суддя Мар`яна МУСІЄНКО